Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Заступник військового прокурора Луцького гарнізону військової прокуратури Західного регіону Гончар Б.С. в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини [NUMBER] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної державі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу командира військової частини - [NUMBER] № 23 від 31.01.2018 р. солдата за контрактом [PERSON] , призначеного на посаду водія 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 2-го гаубичного самохідно-артелерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, наказом командира 14 окремої механізованої бригади № 25-РС від 31.01.2018 року, зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення. Згідно із\~ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави. Відповідач на період проходження військової служби був забезпечений державою всіма видами матеріального забезпечення, в тому числі речовим майном. Відповідно до картки обліку військового майна особистого користування № 2211 солдату [PERSON] . Міністерством оборони України в особі військової частини [NUMBER] було видано речове майно, згідно визначених норм. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 258 від 29.11.2019 року [PERSON] , звільненого наказом командира 14 окремої механізованої бригади № 272-РС від 29.11.2019 року з військової служби у запас відповідно до підпункту «д» пункту 2 ч. 5\~ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~(через службову невідповідність), з 29.11.2019 року виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на\~військовий облік до Львівського ОМВК Львівської області. На момент виключення зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення, згідно довідки на утримання за втрачене речове майно № 53 від 27.11.2018 року та довідки про взаємозалік грошових коштів за речове майно № 49 від 29.11.2019 року за [PERSON] рахувалось речове майно, строки носіння якого не вийшли, а саме: каремат 1 шт., мішок спальний 1 шт., костюм для захисту від води 1 шт., шапка зимова 1 шт., костюм літній польовий камуфльований 1 к-т, куртка костюму утеплювача вид 2 1 шт., куртка вітровологозахисна 1 шт., штани вітровологозахисні 1 шт., рукавички трикотажні 1 пара, фуфайка з коротким рукавом 2 шт., труси 2 пари, білизна натільна 2 к-ти, білизна для холодної погоди 2 к-ти, шкарпетки літна (трекінгові) 2 пари, шкарпетки зимові ( трекінгові) з пари, черевики в/б тип А 1 пара, черевики з в/б тип В 1 пара, сумка транспортна індивідуальна 1 шт. на загальну суму 9967, 58 грн. На даний час сума заборгованості [PERSON] перед військовою частиною [NUMBER] складає 9967,58 грн. Оскільки відповідач не відшкодував дану заборгованість, тому просить стягнути з [PERSON] на користь Міністерства оборони України в особі військової частини [NUMBER] 9967,58 грн. майнової шкоди та в користь військової прокуратури Західного регіону України витрати по сплаті судового збору. Позивач на судовий розгляд справи не з`явився, однак подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за місцем свого проживання та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України,\~шляхом розміщення\~оголошення про\~виклик до\~суду на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди позивача, з урахуванням положень ст. ст.128-131,223, 280-282 ЦП України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] № 23 від 31.01.2018 р. [PERSON] зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначений на посаду водія 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 2-го гаубичного самохідно-артелерійського дивізіону бригадної артилерійської групи. Копією наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 258 від 29.11.2019 року [PERSON] , звільненого наказом командира 14 окремої механізованої бригади № 272-РС від 29.11.2019 року з військової служби у запас відповідно до підпункту «д» пункту 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність), з 29.11.2019 року виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Львівського ОМВК Львівської області. На момент виключення зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення, згідно довідки на утримання за втрачене речове майно № 53 від 27.11.2018 року та довідки про взаємозалік грошових коштів за речове майно № 49 від 29.11.2019 року за [PERSON] рахувалось речове майно, строки носіння якого не вийшли, а саме: каремат 1 шт., мішок спальний 1 шт., костюм для захисту від води 1 шт., шапка зимова 1 шт., костюм літній польовий камуфльований 1 к-т, куртка костюму утеплювача вид 2 1 шт., куртка вітровологозахисна 1 шт., штани вітровологозахисні 1 шт., рукавички трикотажні 1 пара, фуфайка з коротким рукавом 2 шт., труси 2 пари, білизна натільна 2 к-ти, білизна для холодної погоди 2 к-ти, шкарпетки літна (трекінгові) 2 пари, шкарпетки зимові ( трекінгові) з пари, черевики в/б тип А 1 пара, черевики з в/б тип В 1 пара, сумка транспортна індивідуальна 1 шт на загальну суму 9967, 58 грн. Позивач зазначає, що [PERSON] не сплатив кошти за отримане ним речове майно, строки носіння якого не вийшли. Відповідно до п. 4 Розділу III\~Інструкції «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої\~наказом Міністра\~оборони України\~№ 232\~від 29.04.2016 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за № 768/28898, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого\~Постановою Верховної Ради України № 243 від 23.06.1995\~(далі - Положення), визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ним службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України. Згідно з п. 2 цього Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршення або зниження його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкової виплати. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1212 ЦК України\~визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї норми застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] був звільнений з військової частини [NUMBER] через службову невідповідність, військова частина має право на утримання з останнього вартості предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися. Оскільки колишній військовослужбовець військової частини [NUMBER] \~\~ [PERSON] згідно вимог вищевказаних нормативно-правових актів повинен відшкодувати державі - Міністерству оборони України в особі військової частини [NUMBER] , кошти за отримане ним речове майно, строки носіння якого не закінчилися, несплачених після виключення зі списків особового складу частини, у сумі 9967, 58 гривень,\~яка жодними належними та допустимими доказами не спростована відповідачем, а\~тому позов підлягає до задоволення. Згідно ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним доручення № 101 від 28.02.2020 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved