Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

До суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») м.Київ в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №BLaКГА00021416 від 24.03.2011р.. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.03.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №BLaКГА00021416, відповідно до якого [PERSON]Г отримала грошові кошти (кредит) в сумі 30\~000 гривень і зобов`язалася повернути їх позивачу в строк до 24.03.2014 року із процентною ставкою 15% річних. Станом на 20.08.2015р. відповідач не виконала належним чином зобов`язання за даним кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість по неповернутому кредиту, відсотках, комісії, платі за пропуск платежів у загальному розмірі 10 990 гривень 77 копійок, в тому числі заборгованість: за кредитом у розмірі 936,51грн.; за відсотками у розмірі 292,60грн.; комісії за РО у розмірі 804,91грн.; по платі за пропуск платежів (пеня) у розмірі 8956,75грн.. У зв`язку з простроченням виконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором та відповідно до умов договору позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідачки на користь ПАТ «Всеукраїнського [PERSON] Банку» заборгованість у розмірі 10990,77 грн. за кредитним договором №BLaКГА00021416 від 24.03.2011 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка [PERSON], в судовому засіданні позов визнала частково і пояснила, що між нею та представником позивача дійсно 24 березня 2011 року було укладено кредитний договір, відповідно до якого вона отримала на поточні потреби 30000 гривень, які зобов`язалася повернути в строк до 24 березня 2014 року. В зв`язку з її скрутним фінансовим становищем вона порушила зобов`язання за даним договором в частині сплати тіла кредиту та відсотків за кредитом. Разом з тим, вона 23 жовтня 2015 року перерахувала позивачу 2050 гривень в рахунок погашення боргу за тілом кредиту, відсотками та комісією за РО. В зв`язку з чим вона не визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором саме в цій частині. Разом з тим вона визнає позов в частині заборгованості по пені, яка в позовній заяві зазначена як «плата за пропуск платежів». Однак в цій частині позовних вимог вона просить суд при винесенні рішення про стягнення з неї пені застосувати позовну давність в один рік та врахувати її скрутне матеріальне становище, в тому числі і те, що у неї на утриманні знаходиться неповнолітня дитина та непрацездатний чоловік інвалід II групи. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Так, судом встановлено, що 24.03.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON]Г було укладено договір банківського обслуговування №BLaЖГА00021416, відповідно до якого остання отримала грошові кошти (кредит) в сумі 30\~000 гривень і зобов`язалася повернути їх позивачу в строк до 24.03.2014 року із процентною ставкою 15% річних. Дана обставина знайшла своє підтвердження копією договору банківського обслуговування №BLaЖГА00021416 від 24.03.2011р. (а.с.4-11), графіком погашення заборгованості за кредитом та процентами (а.с.12-13). Згідно пунктів 1.1-1.7 [PERSON] надав [PERSON] (позичальнику) грошові кошти (кредит) у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії на поточні потреби в розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень з терміном повернення кредиту до 24.03.2014 року. Встановлена процентна ставка 15% відсотків річних. За управління кредитом передбачена комісія - 1.75% відсотки від суми кредиту. При цьому за виконання своїх зобов'язань з повернення Кредиту, плати за Кредит, комісій, всіх інших платежів та можливих штрафних санкцій, що виникнуть на підставі цього [PERSON] та додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в майбутньому, позичальник відповідає перед Банком всім належним Позичальнику майном, майновими правами та грошовими коштами. Згідно пункту 4.3 [PERSON], у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від позичальника достроково сплатити пеню, що розраховується від суми не виконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або не сплачених проценті та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконанні на день прострочення виконання. Ставка яка застосовується для обчислення пені зазначена в п. 9 Спеціальної частини [PERSON], а саме 0,50% відсотка, та розраховується за методом «факт/360». Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачка [PERSON] порушувала виконання умов кредитного договору, а саме не сплачувала проценти за користування кредитом та не погашала заборгованість по кредиту відповідно до умов зазначеного кредитного договору. Станом на 20.08.2015 року заборгованість по неповернутому кредиту, відсотках, комісії, платі за пропуск платежів у загальному розмірі становив 10 990 гривень 77 копійок, в тому числі заборгованість: за кредитом у розмірі 936,51грн.; за відсотками у розмірі 292,60грн.; комісії за РО у розмірі 804,91грн.; по платі за пропуск платежів (пеня) у розмірі 8956,75грн., що стверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №BLaЖГА00021416 від 24.03.2011р. (а.с.21). Згідно ст.509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що відповідачкою [PERSON] 23 жовтня 2015 року, тобто вже після подачі до суду позовної заяви, яке мало місце 27.08.2015 року, було перераховано позивачу 2050 гривень в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту, по відсотках та комісії за РО. Дана обставина знайшла своє підтвердження копією квитанції №N16L642947 від 23 жовтня 2015 року (а.с.85). При цьому суд вважає, що вказані кошті, відповідно до вимог п.2.5.6 даного договору банківського обслуговування BLaЖГА00021416 від 24.03.2011 року, в якому вказана черговість погашення боргових зобов`язань, підлягають зарахуванню саме в рахунок погашення заборгованості по відсотках, комісії за РО та по тілу кредиту. Дану обставину не заперечив і представник позивача у письмовому поясненні за №12/2-1068 від 15.01.2016 року (а.с.96), яке було направлено на адресу суду. А тому, враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні з відповідачки заборгованості: за кредитом у розмірі 936,51грн.; за відсотками у розмірі 292,60грн.; комісії за РО у розмірі 804,91грн., оскільки відповідачкою в добровільному порядку погашено дану суму заборгованості. Поряд з цим, суд, враховуючи заяву відповідачки про застосування річного строку позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (пені), та відповідно до вимог ст.258 ЦК України, вважає, що вимоги позивача щодо стягнення пені, яка в позовній заяві зазначена як «плата за пропуск платежів», підлягають до задоволення лише в межах річного строку позовної давності. При цьому суд, враховуючи розрахунок заборгованості за даним договором, що був доданий позивачем до письмового пояснення за №12/2-1068 від 15.01.2016 року (а.с.97-98), вважає, що розмір пені за несвоєчасність виконання зобовязань за даним договором, обчислений за цим розрахунком, з врахуванням річного строку позовної давності, який необхідно було б стягнути з відповідачки, становить 3855 гривень 72 копійки. Разом з тим, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України, та враховуючи значний розмір пені, важкий матеріальний стан відповідачки, вважає за можливе зменшити розмір пені та стягнути з відповідачки 1500 гривень пені за несвоєчасність виконання зобовязань за даним договором банківського обслуговування №BLaЖГА00021416 від 24.03.2011 року. При цьому суд враховує те, що на утриманні відповідачки знаходиться неповнолітня дитина донька [PERSON], [INFO], та непрацездатний чоловік інвалід II групи [PERSON]. Факт перебування відповідачки у важкому матеріальному стані підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 28.12.2015 року (а.с.104), копією довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0502193 (а.с.107), копією свідоцтва про народження доньки серії I-ИД №153271 (а.с.108), іншими матеріалами справи. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в користь держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: partial