Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] в якому просив визначити для нього додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 06 січня 1996 року баби [PERSON] до нотаріальної контори. В обґрунтування позову посилається на те, що 01 січня 1996 року померла його баба [PERSON] Нещодавно йому стало відомо, що його баба була власником земельної ділянки (пай), яка розташована на території [PERSON] сільської ради, загальною площею 3, 08 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю. У відповідності до ст. ст.\~1269,\~1270 ЦК України\~в шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини, він повинен був подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але зробити цього він не зміг, оскільки в останні дні визначеного законом строку він захворів та знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні Гадяцької ЦРЛ з 25.06.1996 року по 11.07.1996 року. Просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 06.01.1996 року баби [PERSON] У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явились, позивач надав до суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності та відсутності його представника. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся\~\~належним чином про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву в якій зазначив, що вимоги заяви визнають, просять розглядати справу без участі представника сільської ради. Третя особа Приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги [PERSON] повністю підтримує та просить розглядати справу без її участі. Відповідно до п. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачем територіальною громадою [PERSON] сільської ради Полтавської області, оскільки таке визнання суперечить закону та продовжено судовий розгляд. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 06.01.1996 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 07.01.1996 року зроблено відповідний актовий запис за № 3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КЕ № 287825 від 07.01.1996 р. Відповідно до п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] померла у 1996 році, відповідно до\~прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~на вказані правовідносини поширюється дія\~ЦК УРСР 1963 року. Позивач [PERSON] є онуком померлої [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження серія IV-УР № 2027657 від 04.12.1963 року, записом акту про народження № 209 від 26.07.1956 року. Строк для прийняття спадщини відповідно, до\~Цивільного Кодексу УРСР, становив\~\~шість місяців з дня відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно\~ст. 525 ЦК УРСР\~визначається день смерті спадкодавця.\~\~ Але позивач [PERSON] у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї баби [PERSON], що також підтверджується листом Приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] від 15.09.2015 року вих. 157, від 08.10.2015 року № 182. \~Відповідно до\~ст. 550 ЦК УРСР, строк для прийняття спадщини, встановлений\~ст. 549\~\~цього Кодексу\~може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску поважними.\~ З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом лише в вересні 2015 року, тобто більше ніж через девятнадцять років з дня відкриття спадщини, зазначивши поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини те, що він не зміг подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки в останній місяць визначеного законом строку він захворів та знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні Гадяцької ЦРЛ з 25.06.1996 року по 11.07.1996 року, про що надав довідку видану Гадяцькою ЦРЛ, відповідно до якої [PERSON] знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні Гадяцької райлікарні в звязку з гострим тромбофлебітом нижніх кінцівок. За змістом п. 24\~Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, у ч. 4\~ст. 60 ЦПК України\~визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що належних, достатніх та безспірних згідно ст. ст.\~57-59,\~212 ЦПК України доказів поважності причин пропуску строку для визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач не надав, а короткочасне знаходження позивача в хірургічному відділенні Гадяцької райлікарні в період з 25.06.1996 року по 11.07.1996 року, тобто в останні тринадцять днів строку, не свідчить про наявність об'єктивних, непереборних перешкод або істотних труднощів для звернення із заявою про прийняття спадщини. Крім того, з вищезазначеної довідки взагалі не вбачається дати її видання та не зазначено на якому саме лікуванні знаходився позивач на амбулаторному чи стаціонарному. Позивачем не надано доказів, які б свідчили про неможливість подачі ним заяви протягом всього майже шестимісячного строку до часу перебування на лікарняному. Крім того, перебуваючи на лікуванні, [PERSON] мав можливість відповідно до «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 р. № 18/5 звернутися до нотаріуса шляхом направлення до нотаріальної контори відповідної заяви поштовим зв'язком. Перебування позивача на лікуванні в хірургічному відділенні з діагнозом гострий тромбофлебіт нижніх кінцівок, не свідчить про перебування останнього в тяжкому, безпорадному стані, що в свою чергу унеможливлює звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог за недоведеністю. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed