Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою та просить суд встановити факт належності йому архівної довідки Комунальної установи «[PERSON] районний трудовий архів» [PERSON] районної ради за №Г-146 від 12.11.2018 року, оскільки в даних відомостях не вірно зазначено його імя «Володимир» замість вірного «Владислав». В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що він звернувся до [PERSON] відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ПФУ у Львівській області з метою оформленням пенсії, так як йому виповнилось 60 років. Однак, на вказане звернення йому було відмовлено у звязку із тим, що у вищевказаній довідці невірно вказано його, заявника [PERSON], - імя, а тому вимушений звернутися до суду з даною заявою. В судове засідання заявник [PERSON], не зявився, однак подав заяву, в якій зазначив, що вимоги поданої ним заяви підтримує та просить суд розгляд вказаної справи проводити у його відсутності. Представник заінтересованої особи - [PERSON] відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій заявлені заявником [PERSON] вимоги визнає в повному обсязі. Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, приходить до наступного висновку. Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючих документів на підставі ст.315 ЦПК України. Так, за положеннями п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України,громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно із\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Із паспорта громадянина України серії КА №932254 та свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР №290515 відомо, що прізвище, імя, по батькові заявника [PERSON]. Відповідно до трудової книжки заявника [PERSON] міститься запис в такій про те, що з 01.02.1980 року по 16.03.1992 року він працював в [PERSON] райпобуткомбінаті. Відповідно до листа №Г-146 від 12.11.2018 року, який надав заявнику «[PERSON] районний трудовий архів» разом з копіями книг нарахування заробітної плати робітникам [PERSON] рай побут комбінату, з останніх вбачається, що в період з січня 1985 року по грудень 1991 року помилково зазначено імя заявника якому нараховувалась заробітна плата, а саме замість «Владислав» зазначено «Володимир». Таким чином, досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах заявника, допущена помилка у написанні його імені у книгах нарахування заробітної плати робітникам і службовцям [PERSON] райпобуткомбінату у період з січня 1985 року по грудень 1991 року, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаних правовстановлюючих документів має юридичне значення для заявника, так як дає підстави для отримання пенсії, а відтак суд вважає заяву заявника [PERSON] підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Враховуючу думку заявника [PERSON] судові витрати необхідно залишити за ним.

Outcome: approved