Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно за законом, яке належало [PERSON] а саме на: житловий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка прийняла спадщину після чоловіка, проте нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] у с. Білошицька Слобода Корюківського району Чернігівської області. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , про що 23.08.2013 року Білошицько-Слобідською сільською радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] та складено 23.08.2013 року відповідний актовий запис № 10. Родинні зв`язки позивачки та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про одруження від 13.02.1960 року сері [NUMBER] , виданим Перелюбським сільським РАЦС с. Перелюб Холминського району Чернігівської області. 3а життя [PERSON] отримав у власність житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно по господарського обліку головою домогосподарства за вищевказаною адресою рахувався [PERSON] , що підтверджується довідкою Корюківської міськради від 23.03.2021 року. Саме на дане майно після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. [PERSON] своїм майном не розпорядився, заповіт не склав. Відповідно до довідки виконкому Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 04.08.2020 року № 02-22/213 позивачка на день смерті чоловіка [PERSON] проживала та була зареєстрована разом з ним за адресою [ADDRESS] . Відповідно до пункту 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка прийняла спадщину після чоловіка, проте нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Отримати правовстановлюючі документи на зазначене майно позивачка не могла, оскільки чоловік за життя не оформив право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно законодавства. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454,00 гривень. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved