Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину сина [PERSON],[INFO]. У своїй позовній заяві позивачка вказує, вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який, згідно рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.03.2014 року було розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON],[INFO]. Відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу на виховання дитини, яка знаходиться на її повному утриманні, їй не вистачає коштів на утримання сина, тому вона звернулася до суду з даною позовною заявою та просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина [PERSON]. Позивачка [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просила її позовні вимоги задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 01.02.2018 року позовні вимоги позивачки не визнав з тих підстав, що не вважає себе батьком малолітнього [PERSON],[INFO], в судове засідання 20.04.2018 року не з»явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, повідомлення про причини неявки до суду від нього не надходили. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України, \~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.03.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу повернуто позивачці дошлюбне прізвіще [PERSON] . Дане рішення суду набрало законної сили 08.04.2014 року. Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-КЕ 175477, виданого 19.02.2013 року виконавчим комітетом Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та який перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Сарівської сільської ради Гадяцького району . Твердження відповідача [PERSON] про те, що він не є батьком малолітньої дитини [PERSON],[INFO], не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи і доказів на підтвердження вказаного факту суду надано не було. Відповідач [PERSON] матеріально забезпечений, працює у КП «Теплокомуненерго» в смт. Липова Долина Сумської області, що підтверджується довідкою даного підприємства від 07.02.2018 року. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову.

Outcome: approved