Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що між позивачем та ТОВ «Агролуг » 29.12.2011 року було укладено кредитний договір № К-2004231, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 947950,22 грн. з розрахунку 16% річних на строк до 28.12.2014 року . Виконання позичальником зобовязань за кредитом забезпечується порукою догорівр № П-2004231/1 від 29.12.2011 року між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] . Всупереч умовам кредитного договору відповідач\~ належним чином свого зобовязання не виконав, а саме відповідач порушив строки повернення позивачу грошових коштів відповідно до умов кредитного договору. Позивач вказує, що відповідач станом на 25.03.2015 року повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитом у сумі 213957,84 грн. . Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом. Представник позивача у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судом було встановлено, що між позивачем та ТОВ «Агролуг » 29.12.2011 року було укладено кредитний договір № К-2004231, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 947950,22 грн. з розрахунку 16% річних на строк до 28.12.2014 року . Виконання позичальником зобовязань за кредитом забезпечується порукою догорівр № П-2004231/1 від 29.12.2011 року між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] . Всупереч умовам кредитного договору відповідач\~ належним чином свого зобовязання не виконав, а саме відповідач порушив строки повернення позивачу грошових коштів відповідно до умов кредитного договору. Відповідач станом на 25.03.2015 року повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитом у сумі 213957,84 грн. Отже, аналізуючи вищевикладене, судом було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, в яких відповідач порушив умови Договору про надання грошових коштів, а саме строки повернення кредиту, внаслідок чого створилася заборгованість, яка до цього часу не погашена та яка підлягає стягненню з останнього. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Судові витрати по справі згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також, суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути солідарно з відповідачів судові витрати у вигляді судового збору, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі\~ п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 530, 625,629,1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved