Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

До Чугуївського міського суду Харківської області з Харківського апеляційного суду надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку забудови для ухвалення додаткового рішення, згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 11.09.2019 року. Ухвала обґрунтована, зокрема, тим, що позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ автомобіля та предметів побуту прийняті судом, щодо цих вимог було ухвалено первісне заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05.12.2014 року, яке було скасовано Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 09.06.2015 року. В провадження судді Ковригіна О.С. справа була передана лише 26.02.2018 року, отже зазначені позовні вимоги були заявлені до початку розгляду справи суддею Ковригіним О.С., з приводу цих вимог сторони надавали пояснення та подавали докази. Тому, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що відносно позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ автомобіля та предметів побуту може бути ухвалено додаткове рішення. Враховуючи вимоги вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції, Чугуївський міський суд Харківської області вирішує питання про ухвалення додаткового рішення по цій справі. Необхідності виклику сторін в судове засідання не вбачається, і тому суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення без їх участі, що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 24.06.2019 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку забудови. Скасовано\~заходи забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку забудови, застосованих (вжитих) ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 07.09.2009 року, справа № 2-з-148/09, у виді накладання арешту на житловий будинок [ADDRESS] та на автомобіль ВАЗ 2108, державний номер [NUMBER] . Знято арешт з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та з автомобіля ВАЗ 2108 державний номер [NUMBER] . Уточнення позивача від 07.09.09, від 03.11.09, від 24.03.14 роках судом не прийнялись до розгляду, оскільки позивачем заявлена зміна предмету позову після початку розгляду справи по суті і суд розглядав позовні вимоги в редакції від 27.08.2008 року. Однак, з врахуванням доводів та обґрунтувань вказаної ухвали Харківського апеляційного суду, Чугуївський міський суд Харківської області вирішує питання щодо ухвалення додаткового рішення по уточненій позовній заяві позивача, що надійшла до суду від 24.03.2014 року, тобто щодо: -встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2001 по 2007 рік; - визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] прибудови до житлового будинку [ADDRESS] , а також поліпшення до цього будинку, автомобіль ВАЗ 2108, держ. номер [NUMBER] , утюг, пилосос, сепаратор, соковижималку «Росінка»; - розподілення сумісного майно та відносно визнання за [PERSON] право власності на автомобіль ВАЗ 2108 держ. номер [NUMBER] , соковижималку «Росінка», утюг, пилосос, сепаратор. Щодо визнання за [PERSON] права власності на частку в спільному майні, а саме на частину житлового будинку по [ADDRESS] (у порядку забудови) ухвалено рішення Чугуївським міським судом Харківської області від 24.06.2019 року. В обґрунтування уточненого позову позивач вказала, що з 2001 року вона почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] , який належав відповідачці [PERSON] Пізніше, зі згоди [PERSON] вона та [PERSON] почали проживати в житловому будинку [ADDRESS] , який належить дідусеві [PERSON] і був як спадщина переоформлений на [PERSON] Проживаючи в будинку [ADDRESS] , вона та [PERSON] сумісними зусиллями та на сумісні кошти переобладнали та добудували цей житловий будинок. Сумісно з [PERSON] була зроблена прибудова розміром 8,50 м. *4,50 м., розміщений в ній коридор, приміщення для газових приладів, санвузол, а також переобладнання веранди і кухні в житлові кімнати з виносом пічного вогнища та збільшена житлова площа всього будинку. Також ними було проведено опалення всього будинку і виконані ремонтні роботи. У зв`язку з проведеними будівельними роботами житловий будинок [ADDRESS] , площею 42 кв.м., значно змінився та став мати площу 150 кв.м. Будівництво будинку проводилось за сумісні з [PERSON] кошти, оскільки вели спільне господарство, вирощували домашніх тварин, вона мала щомісячну заробітну плату. За весь час її сумісного проживання з [PERSON] , ними було придбано наступне майно: автомобіль ВАЗ 2108 держ. номер [NUMBER] , вартістю 17000 грн; утюг вартістю 180 грн.; пилосос вартістю 300 грн.; сепаратор вартістю 280 грн.; соковижималка «Росінка» вартістю 200 грн. Тому, вважає, що вказане майно є об`єктами права спільної сумісної власності згідно ст. 74 СК України. Зазначивши, що факт сумісного проживання підтвердили відповідні свідки, та підтверджується довідкою ТОВ «Імлпант» від 11.11.2008 року, та фотокартками. З врахуванням уточненої позовної заяви суд вказує наступне. Матеріалами справи не доведено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, з 2001 року по 2007 рік , спочатку в житловому будинку [ADDRESS] , який належав відповідачу Тєльной [PERSON] , а потім почали проживати в житловому будинку [ADDRESS] , який належав Тєльной [PERSON] і дістався ій після смерті її батька, з огляду на той факт, що [PERSON] з 26 червня 2000 року по 05 вересня 2008 року знаходився у шлюбі з [PERSON] , і ні як не міг проживати однією родиною з позивачем. Довідка, яка видана ТОВ «Імплант» від 11.11.2008 року позивачу по справі не є допустимим доказом проживання однією родиною і веденням спільного господарства в заявлений позивачем період з 2001 року по 2007 рік. Таким чином суд ставиться критично до доводів позивача, в частині встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2001 року по 2007 рік. Тому, уточнена позовна заява в частині встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2001 по 2007 рік задоволенню не підлягає. Вимогами ч. 1 та 2 ст. 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю,\~але не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою або\~в будь-якому\~іншому шлюбі,\~майно,\~набуте ними\~за час\~спільного проживання,\~належить їм\~на праві\~спільної сумісної\~власності,\~якщо інше\~не встановлено\~письмовим договором\~між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Враховуючи, що позовні вимоги позивача відносно встановлення факту її проживання однією сім`єю з [PERSON] з 2001 по 2007 рік є не підтвердженими та не доведеними, тому суд не може вагомо вважати, що майно у виді: прибудови, до житлового будинку [ADDRESS] , а також автомобілю ВАЗ 2108, держ. номер [NUMBER] , утюга, пилососа, сепаратора та соковижималку «Росінка», було побудовано та придбано [PERSON] та [PERSON] у вказаний період саме як однією сім`єю, що не перебували у шлюбі між собою. У зв`язку з чим, відсутні підстави для визнання вказаного майна спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] , і тому також відсутні підстави для розподілу зазначеного майна між [PERSON] та [PERSON] , у тому числі щодо визнання права власності на вказане майно за позивачем та поділу предметів побуту. За таких підстав, суд прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed