Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування вимог зазначив, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилася неприйнятою спадщина - земельна частка (пай) у землях колишнього КСП ім. Калініна, село Новочервоне Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Заповітом від 22.04.2010, посвідченим у Новочервоненській сільській раді, запис у реєстрі № 22, земельну частку (пай) [PERSON] заповіла йому. Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 30.12.2013 за ним було визнано право власності на земельну ділянку площею 8,2669 га ріллі, виділену з земельного паю. При виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку оригінал сертифікату на земельну частку (пай) було вилучено, що позбавляє його можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач - Нижньодуванська громада Сватівського району Луганської області, в судове засідання свого представника не направили, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №12 від 29.04.2013 року (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилася неприйнятою спадщина - земельна частка (пай) у землях колишнього КСП ім. Калініна, село Новочервоне Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 8). Заповітом від 22.04.2010, посвідченим у Новочервоненській сільській раді Троїцького району Луганської області, запис у реєстрі № 22, [PERSON], заповідала земельну ділянку посвідчену державним актом на право власності серії [NUMBER] [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 30.12.2013 за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 8,2700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], кадастровий [NUMBER] (а.с. 10-11). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, відмови від прийняття спадщини не вчиняв, а також те, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved