Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її син [PERSON]. Після смерті останнього залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,5160 га, яка розташована на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області , право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Вона своєчасно звернулась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини , подала необхідні документи, зокрема копію державного акту на спадкову земельну ділянку, але нотаріус їй пояснила, що оскільки у неї відсутній оригінал державного акту на земельну ділянку видати свідоцтво про право на спадщину не можливо. Вказане позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно в нотаріальному порядку, у зв.язку з чим позивач просить визнати за нею право власності на зазначене вище спадкове майно на підставі рішення суду. В судове засідання позивач не з,явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач також не направив до суду свого представника, надав заяву про розгляд справи у його відсутність , в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Згідно копії державного акту на право приватної власності землю серії [NUMBER], відповіді відділу Держгеокадастру у Троїцькому районі Луганської області від 25.08.2016 року № 05-01/0995 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,5160 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області . [INFO] [PERSON] помер , що підтверджується відповідно копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 1561 від 28.10.2015 року. З наданої позивачем копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що його батьками є : [PERSON] та [PERSON] . З відповіді приватного нотаріуса Троїцького районного нотаріального округу Луганської області Гапочка Е.Г. від 25.08.2016 року № 458/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру , наданих суду у виконання ухвали про витребування доказів вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] була заведена спадкова справа № 59/2016 від 31 березня 2016 року на підставі: заяви про прийняття спадщини - [PERSON] та заяви про відмову від прийняття спадщини - [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину на цей час нікому не видано . Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч.1 статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 статті 1261 ЦК України , у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст., ст.. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину , або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» , за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Оцінивши надані докази у сукупності суд приходить до висновку, що позивач будучи єдиним спадкоємцем першої черги на спадкування після смерті свого сина дійсно позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку , оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку, - оригінал державного акту . З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріуса, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.,ст., 1216, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268,1274, ЦК України, ст..81 ЗК України, п.1, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» ,

Outcome: approved