Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Заступник прокурора м. Львова в інтересах держави в особі ВАТ «Червоноградська автобаза» 20.08.2013 року звернувся до Іваничівського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на майно. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що \~на підставі ухвали господарського суду Львівської області від 21 січня 2002 року було порушено провадження у справі № 7/45-7/45 про банкрутство ВАТ «Червоноградська автобаза». Ухвалою господарського суду Львівської області від 05 серпня 2004 року у справі № 6/152-5/176 (7/45-7/45) відкрито процедуру санації боржника. Згідно постанови господарського суду Львівської області від 26 березня 2013 року у справі № 6/152-5/176 (7/45-7/45) ВАТ «Червоноградська автобаза» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора. 24 грудня 2002 року наказом № 751 Міністерства палива та енергетики України було прийнято рішення про передачу пакету акцій в розмірі 51% статутного капіталу ВАТ «Червоноградська автобаза» від ВАТ «ДХК «Львіввугілля» до Мінпаливенерго, який станом на 2012 рік згідно даних Фонду державного майна України продовжує обліковуватися в системі Реєстру власників іменних цінних паперів на рахунку держави в особі Мінпаливенерго. Станом на 31 грудня 2012 року заборгованість ВАТ «Червоноградська автобаза» з оплати праці становить 3097 тис. грн., за розрахунками зі страхування 4651тис. грн., за розрахунками з бюджетом 11825 тис. грн. Позивач зазначає, що ВАТ «Червоноградська автобаза» на праві власності належали обєкти нерухомого майна, які знаходяться в с. Будятичі по вул. Іваничівське Шосе, 8, а саме, \~приміщення складу площею 103,5 кв.м., виробнича будівля площею 395,2 кв.м., приміщення гаражів площею 367,1 кв.м., що підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 909448 від 14 червня 2006 року, серії ЯЯЯ № 909449 від 14 червня 2006 року, серії ЯЯЯ № 909450 від 14 червня 2006 року та витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11109114 від 03 липня 2006 року, № 11108972 від 03 липня 2006 року, № 11109246 від 03 липня 2006 року. \~\~15 листопада 2007 року власником вище вказаного нерухомого майна стало підприємство з іноземними інвестиціями «Укртехсплав»(ПзІІ «Укртехсплав) на підставі рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» та виконавчого листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.06.2007 року по справі №2106-2007 року, що стверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16667958, № 16667848 та № 16668014. Позивач зазначає, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно, яке знаходиться в с. Будятичі по вул. Іваничівське шосе, 8 Іваничівського району була проведена ДКП Волинське ОБТІ за ПзІІ «Укртехсплав» без законних підстав, а саме : тільки на підставі рішення третейського суду і по підробленому виконавчому листу. \~ 28 листопада 2007 року між ПзІІ «Укртехсплав» та ТзОВ «Армада» \~було укладено, нотаріально посвідчено та згодом належно зареєстровано договори купівлі-продажу (зареєстровані в реєстрі за № № 12797, 12801, 12805) приміщення гаражів літера «А-1», цегла, загальною площею 367,1 кв.м.; виробничого будинку літера «Б-1», цегла, загальною площею пл. 395,2 кв.м.; приміщення складу літера «В-1», цегла, загальною площею 103,5 кв.м., які знаходяться в с. Будятичі по вул. Іваничівське Шосе, 8 Іваничівського району. Згідно вказаних договорів за ТзОВ «Армада» було зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно та видано відповідні витяги № 16975233 від 10 грудня 2007 року, № 16975182 від 10 грудня 2007 року та № 16975287 від 10 грудня 2007 року. В подальшому ТзОВ «Армада» вище вказані обєкти нерухомого майна продало відповідачам [PERSON] та [PERSON] Так, 22 січня 2008 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за № 116 [PERSON] було відчужене нежитлове приміщення виробничого будинку загальною площею 395,2 кв.м., що в плані позначено літерою «Б-1». 22 січня 2008 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нежилого приміщення та зареєстрованого в реєстрі за № 121 [PERSON] відчужено нежиле приміщення складу, загальною площею 103,5 кв.м., що в плані позначено літерою «В-1». Того ж дня, 22 січня 2008 року, було нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу нежилого приміщення, який зареєстрований в \~реєстрі за №119. \~На підставі зазначеного договору \~у спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] (37/100 та 63/100 відповідно) відчужено нежиле приміщення гаражів, загальною площею 367,1 кв.м., що на плані позначено літерою «А-1». Відповідачі \~здійснили реєстрацію права власності на вище вказані обєкти нерухомості у \~КП «Волинське ОБТІ», а саме, 04 лютого 2008 року (витяг № 17611861) та 13 лютого 2008 року \~(витяги № 17723661, № 17723710 та № 17723745). Позивач зазначає, що відповідно до рішення Конституційного суду України від 10 січня 2008 року № 1-рп/2008 справа № 1-3/2008 рішення третейських судів є лише актами недержавної юрисдикційної \~діяльності з вирішення спорів сторін у сфері цивільних і господарських відносин. Вказують, що рішення третейського суду не посвідчує виникнення, перехід права власності на нерухоме майно. На підставі рішення Постійно діючого третейського суду, органи державної реєстрації не могли здійснити реєстрацію прав на нерухоме майно. ПзІІ «Укртехсплав» не мав правовстановлюючого документу та належного виконавчого листа. Зазначають, що з огляду на вимоги ч. 3 ст. 55 ЗУ «Про третейські суди» (у редакції, чинній на момент переходу права власності), державна реєстрація за ПзІІ «Укртехсплав» права власності на спірне нерухоме майно є незаконною. Крім того, відчуження майна позивача відбулося з порушенням ч.ч. 18, 19 ст. 11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», а також Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», без затвердженого плану санації та його погодження з Фондом державного майна України і державним органом з питань банкрутства. Позивач зазначає, що у випадку недотримання процедури погоджень для відчуження майна боржника, частка державної власності у статутному фонді яких перевищує 50 % є підставами для застосування ст. 388 ЦК України. Враховуючи те, що ВАТ «Червоноградська автобаза» не є стороною договорів купівлі-продажу, які опосередковували перехід права власності на спірне нерухоме майно до ТзОВ «Армада» і [PERSON] та [PERSON], то визнання недійсними даних правочинів не призведе до відновлення порушених прав позивача та повернення об'єктів нерухомості у його власність. Отже, права позивача в даному випадку підлягають захисту саме шляхом подання віндикаційного позову. Разом з тим, ВАТ «Червоноградська автобаза» на даний час знаходиться на стадії банкрутства. Згідно довідок Мінпаливенерго частка держави в статутному фонді Червоноградської автобази становить 51 % і саме тому прокуратура Львівської області представляла інтереси підприємства при розгляді справи про банкрутство, а також про витребовування майна із незаконного володіння. На підставі викладеного просить витребувати у [PERSON] та передати ВАТ «Червоноградська автобаза», наступне нерухоме майно:\~\~\~\~\~\~\~нежиле приміщення виробничого будинку (пл. 395,2 кв.м; літера «Б-1»);\~\~\~\~ 63/100 частки нежилого приміщення гаражів (пл. 367,1 кв.м; літера «А-1») \~\~\~\~\~\~та витребувати у [PERSON], та передати ВАТ «Червоноградська автобаза» нерухоме майно:\~\~\~\~нежиле приміщення складу (пл. 103,5 кв. м; літера «В-1»);\~ 37/100 частки нежилого приміщення гаражів (пл. 367,1 кв. м; літера «А-1» та визнати за ВАТ «Червоноградська автобаза» право власності на вказане майно. В судовому засіданні представник прокуратури [PERSON] та представник ВАТ «Червоноградська автобаза» [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, представник позивача заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] в звязку з тим, що в судовому засіданні встановлено , що відповідач [PERSON] придбане майно відчужив на користь [PERSON] Ухвалою суду від 05 лютого 2014 року клопотання було задоволено і по справі в якості співвідповідача залучено [PERSON]( т.1 а.с.239) Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представники [PERSON] та [PERSON] позов не визнали і просять в його задоволенні відмовити повністю, посилаючись на те, що спірне нерухоме майно у ВАТ «Червоноградська автобаза» відчужене належним чином на законних підставах. Крім того, на даний час належне відповідачам майно не є майном, яке просить витребувати позивач внаслідок проведеної реконструкції, добудови та переобладнання та зміною цільового використання, і виготовлені на це майно правовстановлюючі документи. Відповідач [PERSON] позов не визнав з тих підстав, що він є неналежним відповідачем, оскільки майна, яке просить витребувати позивач, у володінні уже немає , а відчужив його на користь своєї дружини [PERSON] Представник третьої особи \~\~ , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та надав пояснення в якому зазначає, що 08 листопада 2007 року представник підприємства «Укртехсплав» звернувся до КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» з заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до п. 2.1 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», яке діяло на момент проведення реєстрації права власності, для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно до БТІ подаються правовстановлюючі документи, що визначенні цим Тимчасовим положенням. \~За достовірність та повноту інформації, поданої для проведення державної реєстрації прав, відповідальність несе заявник. До вище вказаної заяви представником «Укртехсплав» було додано рішення Постійнодіючого третейського суду «Північно-східний Міжрегіональний» про визнання права власності на нерухоме майно, що знаходиться в с. Будятичі по вул. Іваничівське шосе, 8 Іваничівського району, виконавчий лист, виданий Заводським районним судом м. Дніпродзержинська 21 червня 2007 року № 2106-2007 та зобовязання КП «ВОБТІ» зареєструвати право власності на вказане нерухоме майно. Зазначає, що відповідно до п. 10 Додатку № 1 до вище вказаного положення правовстановлюючими документами являються рішення судів, третейських судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна. Частиною 3 ст. 55 ЗУ «Про третейські суди» передбачено, що \~виконання рішення третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документа. Реєстратору заборонено витребовувати інші документи, які не передбачені вище вказаним положенням. Враховуючи, що представником «Укртехсплав» до заяви про реєстрацію права власності, було додано документи, які передбачені Положенням, то реєстратор правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію прав (т. 1 а.с 62). Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов до [PERSON] та [PERSON] підлягає до задоволення, а в позові до [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що ВАТ «Червоноградська автобаза» на праві власності належали обєкти нерухомого майна, які знаходяться в с. Будятичі по вул. Іваничівське шосе, 8, а саме, \~приміщення складу площею 103,5 кв.м., виробнича будівля площею 395,2 кв.м., приміщення гаражів площею 367,1 кв.м., що підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 909448 від 14 червня 2006 року, серії ЯЯЯ № 909449 від 14 червня 2006 року, серії ЯЯЯ № 909450 від 14 червня 2006 року та витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11109114 від 03 липня 2006 року, № 11108972 від 03 липня 2006 року, № 11109246 від 03 липня 2006 року. Проте, як вбачається з витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16667958, № 16667848 та № 1668014 від 15 листопада 2007 року з цієї дати новим власником спірного нерухомого майна стало підприємство з іноземними інвестиціями «Укртехсплав». Підставою виникнення права власності у ПзІІ «Укртехсплав» у трьох випадках є рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-Східний Міжрегіональний» та виконавчий лист Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 червня 2007 року по справі № 2106/2007. \~Тобто реєстрація права власності проводилася на підставі рішення Третейського суду та виконавчого листа виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська у справі № 2106/2007. Із оглянутих в судовому засіданні документів вбачається, що виконавчий лист Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.06.2007 року по рішенню Постійно діючого третейського суду «Південно-Східний Міжрегіональний» не видавався і наданий КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» документ є підробленим (т.1 а.с. 33-34) Крім того, рішенням господарського суду Львівської області від 04 квітня 2013року , яке набрало законної сили, встановлено, що право власності на спірне майно за ПзІІ «Укртехсплав» було зареєстровано з порушенням вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд вважає встановленими ті обставини, що майно вибуло із законного володіння ВАТ «Червоноградська автобаза» поза їхньою волею. Судом також встановлено, що дане майно в подальшому згідно договорів купівлі-продажу перепродавалося . Останніми володільцями майна на час розгляду справи являються [PERSON] та [PERSON]. Майно останні придбали на законних підставах, а тому є добросовісними набувачами. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. В силу ст. 392 ЦК України особа має право на визнання свого права у судовому порядку, якщо таке право оспорюється чи не визнається іншою особою. Зважаючи на те, що ВАТ «Червоноградська автобаза» не була стороною договорів купівлі-продажу, які опосередковували перехід права власності на спірне майно до ДП «Техінвест», ТзОВ «Армада», [PERSON], [PERSON], [PERSON] , тому основним речово-правовим засобом захисту права власності позивача є віндикаційний позов, суть якого полягає у витребуванні власником свого майна з чужого володіння. Зокрема, ст. 387 ЦК встановлює, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Умови задоволення індикаційного позову залежать від того, чи є незаконне володіння добросовісним чи недобросовісним. Володілець (набувач речі) вважається добросовісним, якщо він не знав і не міг знати про те, що відчужував речі не мав права на її відчуження . Згідно ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач) , власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом . Основні відмінності відповідальності добросовісного та недобросовісного набувача при розрахунку після витребування майна встановлені статтею 390 ЦК України і полягають у наступному : недобросовісний володілець зобовязаний повернути або відшкодувати власнику всі доходи, які він отримав або мав отримати, за весь час володіння річчю, а добросовісний володілець мусить це зробити з моменту, коли він дізнався про неправомірність свого володіння. Наприклад, це може бути момент вручення повістки про виклик до суду ( частини 1 та 2 ст.390 ЦК). Частиною 4 статті 390 ЦК України добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилась його вартість. Посилання відповідачів про неможливість витребування спірних обєктів, яке було предметом договору купівля-продажу, у звязку із проведенням їх реконструкції та зміною їх цільового призначення не заслуговує на увагу з тих підстав, що відповідачами проведено лише роботи щодо поліпшення умов експлуатації спірних обєктів і на момент розгляду справи індивідуально-визначене спірне майно наявне, про що свідчать відомості з долучених відповідачами технічних паспортів у порівняні з технічними паспортами, виготовленими ВАТ «Червоноградська автобаза». Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] дізналися про те, що нерухоме майно, яке вони придбали у ТзОВ «Армада» є спірним і володілець вимагає його повернення ще в жовтні 2013 року, однак знаючи про це вони продовжили реконструкцію спірного майна не маючи на це відповідних дозволів. За час розгляду справи [PERSON] відчужив спірне майно на користь своєї дружини [PERSON], а після скасування рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову прокурора Вищим Спеціалізованим судом України 22.04.2015 року, відповідачі закінчили реконструкцію та здійснили оформлення технічної документації, отримавши свідоцтва про право власності на нерухоме майно: [PERSON] - 01 грудня 2015 року, [PERSON] 10 грудня 2015 року. Таким чином, проаналізувавши вищевикладені норми закону в сукупності суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання права власності та витребовування майна з чужого незаконного володіння предявлених до відповідачів [PERSON] та [PERSON] Враховуючи ту обставину, що [PERSON] відчужив спірне майно на користь дружини [PERSON], а відповідачем за віндикаційним позовом є фактичний володілець майна, то суд приходить до висновку, що [PERSON] є неналежним відповідачем, а тому в задоволенні позову до останнього слід відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що на момент предявлення позову до суду позивача було звільнено від сплати судового збору, то судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 391 грн. 52 коп . та за вимогу немайнового характеру в розмірі 114 грн. 70 коп. на користь держави необхідно стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON], з кожного по 253 грн. 11 коп.

Outcome: approved