Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2015 року [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Вказаним вироком суду [PERSON] був визнаний винуватим у тому, він 26.10.2015 року близько о 17 год. 30 хв. на меже домоволодінь №1 по вул.. Щорса та №7 по вул. Соборній у с. Гвардійське умисно завдав їй удар вилами в область правої частини шиї, правової нижньої щелепи та правого плеча, обома руками штовхнув її в область передньої лівої гомілки, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри правої бічної поверхні верхньої третини шиї, нижнього краю правої половини нижньої щелепи, крововилив мяких тканин передньої поверхні правого суглоба, переднє внутрьошньої поверхні верхньої третини лівої гомілки, які відностяться до легких тілесних ушкоджень. У звязку з спричиненням їй вказаних тілесних ушкоджень вона вимушена була лікуватися та на купівлю необхідних медикаментів вона витратила грошові кошти у загальній сумі 10\~000 гривень. Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача та спричинення їй тілесних ушкоджень їй була завдана моральна шкода, яка полягає у перенесеному фізичному болю, відчутті приниження її гідності; страху та образи. Після вчинення відповідачем стосовної неї кримінального правопорушення змінився її звичний уклад життя, вона пережила значний емоційний стрес, вимушена була докладати зусиль до відновлення стану здоровя, часто відчувала почуття тривоги. Спричинену їй моральну шкоду вона оцінює у 10000 гривень. За таких обставин з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 10\~000 гривень. В судовому засіданні позивач, з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог, позов підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що 26.10.2015 року вона перебувала на своєму огороді. В цей час до неї підійшов [PERSON] (сусід), який був у нетверезому стані, та безпідставно став її ображати, влаштував сварку під час якої декілька разів вдарив її вилами, штовхнув руками. Внаслідок таких дій їй були спричинені тілесні ушкодження та вона вимушена була звернутися до поліції. Для лікування спричинених їй тілесних ушкоджень вона витратила значні кошти (купувала необхідні медикаменти). Разом з цим зазначила, що такі медикаменти вона купувала самостійно без лікарського призначення та до медичних закладів з приводу тілесних пошкоджень не зверталася. Вина відповідача у вказаних діях була встановлена вироком суду, згідно якого останньому було призначено покарання у виді штрафу. Зазначила, що внаслідок таких дій (побиття, образи) їй була спричинена моральна шкода яку вона оцінює у 10\~000 гривень. Також просила врахувати, що відповідач неодноразово її ображає, продовжує такі дії. Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що вироком суду у грудні 2015 року він був визнаний винуватим у спричиненні позивачці легких тілесних ушкоджень та йому було призначено покарання у виді штрафу у сумі 850 гривень. Вирок суду він не оскаржував та сплатив признаний судом штраф. Вважав, що сума моральної шкоди, яку просить позивач стягнути є значно завищеною та нічим не підтверджується. Також просив врахувати, що він на даний час ніде не працює, заробітку не має у звязку з чим така сума моральної шкоди є для нього непомірною та поставить його і членів його сімї у вкрай скрутне становище. Представник відповідача позов не визнала, надала суду пояснення аналогічні поясненням відповідача. Вважала, що сума моральної шкоди яку просить стягнути позивач, нічим не підтверджена, є завищеною. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1, п. 9 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди За приписами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Згідно пункту 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як встановлено з матеріалів справи вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2015 року, який був залишений без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 18 лютого 2016 року, [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Вказаним вироком суду [PERSON] був визнаний винуватим у тому, що він 26 жовтня 2015 року біля 17 год. 30 хв. на межі домоволодінь № 1 по вул.. Щорса та №7 по вул.. Соборній в с. Гвардійське Хмельницького району, під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдав [PERSON] удар вилами в область правої частини шиї, правої частини нижньої щелепи та правого плеча, обома руками штовхнув її в область грудної клітини від чого вона впала на землю та завдав їй один удар ногою в область передньої поверхні лівої гомілки, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри правої бічної поверхні верхньої третини шиї, нижнього краю правої половини нижньої щелепи, крововиливів мяких тканин передньої поверхні правого плечового суглобу, переднє-внутрішньої поверхні верхньої третини лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказані обставини встановлені вироком суду, який на час розгляду даної справи набув законної сили, у звязку з чим, відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, такі обставини не доказуються при розгляді даної справи. Стаття 3 Конституції України проголошує, що людина, її життя та здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Як встановлено з матеріалів справи внаслідок умисних протиправних дій [PERSON], позивачу [PERSON] були спричинені легкі тілесні ушкодження. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт спричинення душевних страждань, яких [PERSON] зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї зі сторони [PERSON] та ушкодженням її здоровя. Враховуючи обставини та характер правопорушення (відповідачем було вчинено кримінальне правопорушення, яке відноситься до злочинів проти здоровя), глибину душевних страждань які зазнала позивач у звязку з протиправною поведінкою щодо неї зі сторони відповідача, враховуючи матеріальний стан відповідача, який не працює, а також виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає за необхідне визначити грошову суму відшкодування завданої моральної шкоди позивачу [PERSON] у розмірі 1500 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial