Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У своїй позовній заяві позивач [PERSON] вказує, що з 28 квітня 1998 року перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Гадяцького районного суду від 29 вересня 2014 року, що набрало законної сили 22 жовтня 2014 року, її шлюб з [PERSON] розірвано. Діти залишились проживати разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання доньки та сина. Між нею та її колишнім чоловіком не досягнута згода щодо добровільної сплати аліментів на утримання дітей, тому вона змушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дочки та сина у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] направила до суду заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судові засідання, призначені на 14.09.2015 року та 12.10.2015 року не з`явився, про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про вручення йому судових повісток у матеріалах справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно заочного рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 вересня 2014 року, що набрало законної сили 22 жовтня 2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У відповідності до свідоцтв про народження, батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини\~\~(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач [PERSON], який є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання, хоча є працездатним, іншим особам аліментів не сплачує, а тому має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Підстави, які б унеможливлювали надання відповідачем матеріальної допомоги, передбаченої законодавством, та у розмірі визначеному позивачем, відсутні, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку підлягають до задоволення у повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, тому судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., так як позовна заява подана до 01.09.2015 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VIII від 22.05.2015 року.

Outcome: approved