Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 28 червня 2012 року померла дружина позивача [PERSON]. Після смерті його дружини залишилася спадщина у вигляді: земельної частки (паю) розміром 14,12 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0117522; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,27 га, яка розташована на території Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 080702, а також у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,98 га, яка розташована на території Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 080701. На даний час єдиним спадкоємцем майна померлої за законом першої черги є позивач, [PERSON]. Оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді вищевказаних державних актів на право власності на земельні ділянки втрачено, відновити їх на даний час не представляється можливим, оскільки це міг зробити тільки власник документів. Вказане позбавляє позивача можливості оформити спадщину на все спадкове майно у нотаріальному порядку. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що 28 червня 2012 року згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 329064 померла дружина позивача [PERSON]. Факт укладення шлюбу підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЕД № 312714. Після смерті дружини позивача залишилася спадщина у вигляді: земельної частки (паю) розміром 14,12 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0117522; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,27 га, яка розташована на території Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 080702, а також у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,98 га, яка розташована на території Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 080701. На даний час єдиним спадкоємцем майна померлої є позивач як її законний чоловік. Оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді вищевказаних державних актів на право власності на земельні ділянки втрачено, відновити їх на даний час не представляється можливим, оскільки це міг зробити тільки власник документів. Зазначене позбавляє позивача можливості оформити спадщину на спадкове майно у нотаріальному порядку. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач по справі є єдиним спадкоємцем майна померлої своєї дружини за законом, так як позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів є власницею зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved