Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Заступника прокурора Святошинського району м. Києва звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між [PERSON] та відповідачем договору банківського вкладу, ПАТ «Дельта Банк» прийняв від [PERSON] на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 16 000,00 доларів США під 5,5% річних зі строком повернення 07 червня 2015 року. 17.03.2015 року позивач подав заяву до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» щодо дострокового припинення договору депозиту №004-28526-091214 від 09.12.2014 року. Однак у визначений законом триденний термін сума вкладу повернута не була, без жодних пояснень з боку відповідача. [PERSON] є особою похилого віку, [INFO], інвалідом 2 групи загального захворювання, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На підставі Закону України «Про захист прав споживачів» просить суд захистити права [PERSON] шляхом розірвання договору банківського вкладу «Найкращий від Миколая» №004-28526-091214 від 09.12.2014 року, стягнення з відповідача на його користь 16 000 доларів США з урахуванням нарахованих відсотків. Ухвалою суду від 27 березня 2015 року відкрито провадження у даній справі. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені позовні вимоги, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. [PERSON] в судове засідання 22.04.2015 року з'явився, в судове засідання від 27.04.2015 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, крім того в матеріалах справи є заява про розгляд позову у його відсутності. (а.с. 24) Представник відповідача, в судове засідання від 27.04.2015 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в судовому засіданні 22.04.2015 року. (а.с. 28) Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні осіб, що зявилися, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 09 грудня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладений договір банківського вкладу «Найкращий від Миколая» №004-28526-091214, відповідно до умов якого позивач вніс до ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти на рахунок в сумі 16 000,00 доларів США, строком до 07 червня 2015 року включно під 5,5 % річних. (а.с.11) За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А статтею 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. [PERSON] на виконання умов договору 09 грудня 2014 вніс грошові кошти в розмірі 16 000,00 доларів США. 17.03.2015 року позивач подав заяву до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» щодо дострокового припинення договору депозиту №004-28526-091214 від 09.12.2014 року. Однак у визначений законом триденний термін сума вкладу повернута не була, без жодних пояснень з боку відповідача. (а.с 12) Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року №51 було розпочато процедуру здійснення в ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах. Пунктом 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Відтак, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, нормиЗакону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним, а даний закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Нормами ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Відповідно до ч. 5 ст. 36 цього закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього ж закону, передбачено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорам банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантуються фондом. Виходячи з наведеного, під час дії тимчасової адміністрації вкладники ПАТ «Дельта Банк» можуть отримати свої кошти за договором банківського вкладу (депозиту), строк дії яких закінчився та за договорами банківського рахунку. Так, згідно договору №004-28526-091214 від 09.12.2014 року позивач вніс кошти строком до 07 червня 2015 року включно. Зі змісту Договору банківського вкладу випливає , що він укладений до 07 червня 2015 року, тобто на час запровадження в ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації строк дії банківського вкладу не закінчився, позивач 17.03.2015 р. надіслав на адресу банку заяву про розірвання договору №004-28526-091214 від 09.12.2014 року та виплату суми вкладу, тобто звернувся з заявою про дострокове припинення договору після запровадження тимчасової адміністрації в банку. Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову про розірвання договору №004-28526-091214 від 09.12.2014 року та стягненні коштів за договором банківського вкладу, оскільки станом на день запровадження тимчасової адміністрації у банку - 02.03.2015 р. строк дії договору №004-28526-091214 від 09.12.2014 року не закінчився. В силу положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed