Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

До Тульчинського районного суду 25.08.2016 звернувся [PERSON] з позовом до Шпиківської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно. Крім позивача спадкоємцем був його брат - [PERSON], померлий [INFO] Позивач домовився з [PERSON] про те, що усе спадкове майно після смерті матері останній оформить на себе. У зв'язку з цим, [PERSON] не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нещодавно йому стало відомо, що брат не реалізував свої спадкові права. Позивач 01.07.2016 звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, однак йому повідомили, що він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності у якій вказав, що усі повноваження надає своєму представнику [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду надійшло письмове повідомлення Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, у якому вказано, що селищна рада не заперечує проти задоволення позову і просить розглядати справу без участі її представника. Дослідивши матеріали справи суд встановив: згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданого виконавчим комітетом Шпиківської селищної ради Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON], померла [INFO] (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2006, виданого виконавчим комітетом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 5). У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.02.1971, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 12.04.1965, експертного висновку № 056/511-а/2 від 08.08.2016, наданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с. 6, 7, 9). Згідно довідки № 553 від 23.03.2016, виданої виконавчим комітетом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON] Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає (а.с. 8). Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, не переробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На думку суду, позивач пропустив передбачений законом строк для прийняття спадщини без неповажних причин, оскільки підставою пропуску строку для прийняття спадщини позивач вказує усну домовленість з братом згідно якої він відмовився від прийняття спадщини на його користь, а також з позовної заяви [PERSON] випливає, що йому було відомо про факт відкриття спадщини та він свідомо не скористався своїм правом на її прийняття. Будь-яких доказів, що підтверджують наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення дій щодо прийняття спадщини [PERSON] не надав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. На підставі ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів, що підтверджують поважність причин через, які пропущено строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим, у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed