Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.12.2019р. задоволено позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики і стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 11.02.2017р. в сумі 38 000,00грн., 342,00грн. інфляційні витрати, 56,22грн. 3% річних та в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору в сумі 384,20грн., усього 38 398,22грн., на користь [PERSON] - заборгованість за договором позики від 11.02.2017р. в сумі 38 000,00грн., 342,00грн. інфляційні витрати, 56,22грн. 3% річних та в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору в сумі 384,20грн., усього 38 398,22грн. 08.01.2020р. до суду надійшло клопотання представника позивачів - адвоката Гончарова В.І. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 1500,00грн. кожному з посиланням на те, що про ці витрати було попередньо зазначено в позовній заяві і у зв`язку з задоволенням позову відповідно до ст.141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача. Вирішуючи зазначене клопотання, суд виходить з такого. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, в т.ч. питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. У зв`язку з надходженням вказаного клопотання суд вважає необхідним з власної ініціативи вирішити питання про ухвалення додаткового рішення із зазначеного питання у відсутність сторін та їх представників. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Згідно з ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, 2 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Згідно з ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] , звертаючись до суду з позовом, зазначили в позовній заяві про здійснення ними витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00грн. Під час розгляду цивільної справи правнича допомога надавалась їм адвокатом Гончаровим В.І. на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЗП №131862 від 18.11.2019р., в якому зазначено, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги №8-Х від 18.11.2019р. Рішенням суду від 28.12.2019р. позов [PERSON] та [PERSON] було задоволено повністю. 31.12.2019р. (згідно з штампом на поштовому конверті) представник позивачів Гончаров В.І. звернувся до суду з клопотанням про стягнення судових витрат на правничу допомогу, додавши копію договору про надання правової допомоги №8-Х від 18.11.2019р., копію розрахунку вартості наданих ним послуг із зазначенням їх обсягу та вартості, копію квитанції до прибуткового касового ордеру №5/15 від 18.11.2019р. про сплату вартості відповідних послуг. Враховуючи вказане, суд вважає, що позивачі з дотриманням вимог ч.1 ст.134 ЦПК України визначили в позовній заяві попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правничу допомогу, які вони очікували понести, відповідно повідомили суд до закінчення судових дебатів у справі про ці витрати і з дотриманням вимог ч.8 ст.141 ЦПК України (протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі) подали суду докази понесення таких витрат. Відповідно до ст.137,141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачів понесені ними витрати на правничу допомогу в розмірі 1500,00грн. кожному, оскільки їх сплата підтверджується договором про надання правової допомоги №8-Х від 18.11.2019р., а також розрахунком обсягу та вартості відповідних послуг та квитанцією до прибуткового касового ордеру про їх фактичну оплату, які суд вважає належними та допустимими доказами. У зв`язку з цим, виходячи з вимог ст.270 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити із зазначеного питання додаткове рішення.

Outcome: approved