Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

З 16 листопада 2004 року позивачка працює в [PERSON] міськрайонному центрі зайнятості, з 16 листопада 2004 року - на посаді головного спеціаліста відділу надання соціальних послуг з працевлаштування, з 17 листопада 2011 року - на посаді головного спеціаліста відділу організації працевлаштування населення, з 12 травня 2015 року по теперішній час - на посаді провідного фахівця з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями. Наказом директора Черкаського обласного центру зайнятості від 24 березня 2015 року № 73-к «Про застосування заходу стягнення» [PERSON] у звязку з низьким рівнем виконання своїх посадових обовязків та недбалим проведенням розслідування страхових випадків, що призвело до незаконних витрат коштів фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, оголошена догана. Позивачка з цим наказом згідна, оскільки в звязку з коротким проміжком роботи на новій посаді не в повному обсязі оволоділа своїми посадовими обовязками. 09 липня 2015 року наказом директора Черкаського обласного центру зайнятості № 220-к «Про застосування заходу стягнення» позивачці у звязку з недбалим веденням персональних справ безробітних, невірним прийняттям рішень, що призвело до переплат матеріального забезпечення та враховуючи результати перевірки персональних справ, які були закріплені за провідним фахівцем [PERSON] міськрайонного центру зайнятості [PERSON], оголошено догану. Не погоджуючись з цим наказом, позивачка звернулася з позовом до Черкаського обласного центру зайнятості і просить суд визнати зазначений наказ неправомірним та скасувати його. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вищевказаний наказ, який просить скасувати, не відповідає вимогам законодавства, а саме ст.ст. 147, 149, 150 КЗпПУ, вважає, що їй за одне і те ж саме порушення трудової дисципліни застосовано два заходи стягнення догани, що суперечить загальним нормам Кодексу законів про працю, отже, наказ № 220-к є протиправним. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивачки просив суд задовольнити позовні вимоги повністю. Представник відповідача проти позову категорично заперечує та пояснив суду, що наказ від 09 липня 2015 року № 220-к «Про застосування заходу стягнення», яким позивачці винесена догана, правомірний, оскільки порушення трудової дисципліни, зазначені в цьому наказі, ніяким чином не стосується порушень трудової дисципліни, зазначених в наказі від 24 березня 2015 року № 73-к «Про застосування заходу стягнення», тому до [PERSON] правомірно застосована догана за порушення трудової дисципліни, отже, наказ від 09 липня 2015 року № 220-к вважає правомірним. В позові необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Згідно із ч.2 ст. 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосоване лише одне дисциплінарне стягнення. Підставою винесення наказу директора Черкаського обласного центру зайнятості від 24 березня 2015 року № 73-к «Про застосування заходу стягнення», яким [PERSON] оголошена догана, є службова записка директора [PERSON] міськрайонного центру зайнятості від 11 березня 2015 року, пояснення [PERSON] від 18 березня 2015 року, службова записка начальника відділу організації сприяння працевлаштуванню [PERSON] та начальника юридичного відділу [PERSON] від 20 березня 2015 року. Згідно із службовою запискою директора [PERSON] міськрайонного центру зайнятості від 11 березня 2015 року, адресованою директору Черкаського обласного центру зайнятості [PERSON], в результаті звірки з ДПА за III квартал 2014 року був встановлений факт прихованого працевлаштування [PERSON] під час перебування його на обліку як безробітного. Інформація про працевлаштування даної особи надходила при звірці за I-II квартали 2014 року, на що спеціаліст [PERSON] не звертала уваги (або приховувала). Дані дії призвели до виникнення дебіторської заборгованості в сумі 37 876,87 грн., при тому, що необхідність перевірок постійно акцентується начальником відділу. Факт прихованого працевлаштування виявлено іншими спеціалістами відділу. В звязку із значною сумою переплати та халатного відношення до своїх функціональних обовязків директор [PERSON] міськрайонного центру зайнятості просить застосувати до [PERSON] засіб дисциплінарного впливу. З пояснення [PERSON] від 18 березня 2015 року вбачається, що вона вчасно не виявила працевлаштування безробітного [PERSON] з 19 січня 2014 року. Відповідно до службової записки начальника відділу організації сприяння працевлаштуванню [PERSON] та начальника юридичного відділу [PERSON] від 20 березня 2015 року недбале виконання посадових обовязків із розслідування страхових випадків провідним фахівцем з питань зайнятості [PERSON] призвело до незаконних витрат коштів Фонду. При надходженні інформації по обміну даними з ДПА, щоквартально, фахівці відділу зобовязані проводити звірку даних осіб, які у зазначений період перебували на обліку в центрі зайнятості як безробітні. За результатами перевірки даних за I-II квартали 2014 року від [PERSON] інформація про працевлаштування з 19 січня 2014 року безробітного [PERSON] не надходила і лише при звірці даних за III квартал 2014 року іншим спеціалістом відділу дана інформація була взята до уваги. Підставою винесення наказу директором Черкаського обласного центру зайнятості від 09 липня 2015 року № 220-к «Про застосування заходу стягнення», яким [PERSON] оголошена догана, є листи [PERSON] міськрайонного центру зайнятості від 02 липня 2015 року № 04-12/2632, 08 липня 2015 року № 01-17/2715, пояснення [PERSON] від 03 липня 2015 року. [PERSON] міськрайонного центру зайнятості від 02 липня 2015 року № 04-12/2632, від 08 липня 2015 року № 01-17/2715 «Про результати аудиту» адресовані директору Черкаського обласного центру зайнятості [PERSON] свідчать про те, що в [PERSON] міськрайонному центрі зайнятості був здійснений аудит персональних справ безробітних, які були закріплені за провідним фахівцем з питань зайнятості [PERSON] Перевірено 786 справ, з них у 89 ПС виявлені суттєві порушення. З 15 пунктів порушень, вказаних в листі № 01-17/2715, порушення по факту [PERSON] не зазначене, крім цього, відомостей про те, що перевірялася персональна справа [PERSON], даний лист також не містить. [PERSON] в своєму поясненні від 03 липня 2015 року по фактах порушень, виявлених під час аудиторської перевірки персональних справ безробітних, про факт порушення стосовно безробітного [PERSON] не зазначила. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що повторне притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за одне і теж саме порушення відсутнє, оскільки в підставах винесення наказу від 24 березня 2015 року № 73-к зазначений встановлений факт прихованого позивачкою працевлаштування [PERSON] під час перебування його на обліку як безробітного. Підставою ж винесення наказу від 09 липня 2015 року № 220-к стали порушення, виявлені під час аудиторської перевірки персональних справ безробітних, які були закріплені за [PERSON], проведеної вже після встановленого факту порушення стосовно працевлаштування [PERSON] На підставі викладеного, суд вважає, що наказ від 09 липня 2015 року № 220-к винесений відповідачем з дотриманням вимог ст.ст. 147, 147-1, 148, 149 КЗпП України та є правомірним, тому позов [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі наведеного, ст.ст. 149, 150, 221, 232, 233 Кодексу законів про працю України та

Outcome: dismissed