Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Військової частини п.п. [NUMBER] звернувся з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, посилаючись на те, що у зв`язку зі звільненням [PERSON] із військової служби в запас, наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] № 1523 від 27 жовтня 2016 року призначено комісію по прийому-передачі посади начальника відділення зв`язку частини. Вказаною комісією виявлено нестачу майна відділення зв`язку військової частини польова пошта [NUMBER] , а саме: 10 портативних цифрових радіостанцій DP4800, 7 портативних цифрових радіостанцій DP4400, 1 зарядного пристрою до радіостанції МРR-9600-МП002 та 11 телефонних апаратів ТА-57У. Відповідно до висновку службового розслідування, проведеного за даним фактом у військовій частині польова пошта [NUMBER] , нестача вищевказаного майна служби зв`язку виникла внаслідок особистої недисциплінованості, халатного ставлення до своїх обов`язків, нехтування вимог чинного законодавства та інших нормативно-правових актів [PERSON] . \~ \~ \~ \~Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 березня 2017 року [PERSON] визнано винним у недбалому ставленні до військової служби, що заподіяло істотну шкоду, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України. Зазначений вирок набрав законної сили та підлягає до виконання. Внаслідок неправомірних дій [PERSON] , військовій частині польова пошта [NUMBER] завдана майнова шкода в розмірі 186\~457 грн. 68 коп. В добровільному порядку шкода відповідачем не відшкодована.\~ Тому просить суд, стягнути з відповідача на користь військової частини польова пошта [NUMBER] \~ шкоду, завдану внаслідок вчинення злочину, в розмірі 186\~457 грн. 68 коп. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник військової частини в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд заслухавши думку прокурора, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного\~ законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 березня 2017 року затверджено угоду про визнання винуватості від 22 лютого 2017 року, укладену між прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону Західного регіону України Книшем Павлом Івановичем та підозрюваним [PERSON] . [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного основного\~ покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки. Зазначений вирок набрав законної сили та підлягає до виконання. Відповідно до вироку,\~ відповідач [PERSON] , будучи військовою службовою особою, на яку покладено функції забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, під час перебування на посаді начальника зв`язку начальника відділення зв`язку штабу військової частини польова пошта [NUMBER] , у період з 01 жовтня 2015 року по 28 листопада 2016 року, перебуваючи на військовій службі у службі зв`язку військової частини ПП [NUMBER] , під час її розміщення у [ADDRESS] , а також ряді населених пунктів району антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, внаслідок відсутності контролю за станом закріпленого за ним військового майна та неналежної організації його зберігання, недбало ставлячись до служби та покладених на нього функціональних обов`язків, не вжив всіх необхідних заходів щодо забезпечення збереження та обліку прийому-видачі військового майна, здійснював на неналежному рівні перевірку наявності вказаного майна та не забезпечив його охорону, що спричинило виникнення нестачі військового майна у вигляді: 10 портативних цифрових радіостанцій DP4800, 7 портативних цифрових радіостанцій DP4400, 1 зарядного пристрою до радіостанції МРR-9600-МП002 та 11 телефонних апаратів ТА-57У, загальною вартістю 186\~475 грн. 68 коп., заподіявши таким чином державі істотну шкоду. Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами,\~\~визначає Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене\~Постановою Верховної Ради України від\~23 червня 1995 року N 243/95-ВР\~із змінами і доповненнями. Згідно з п. 2. зазначеного Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. У випадках, передбачених пунктом 14 цього Положення, відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаним прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна. Пунктом 8 Положення передбачено, що залежно від того навмисно чи необережно заподіяно шкоди, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність. Згідно з п. 13 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі:\~\~ умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично не виконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах;\~\~заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину;\~\~недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети. Відповідно до п. 31 Положення, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю\~ особистим\~ немайновим правам фізичної або юридичної особи,\~ а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, внаслідок вказаного злочину військовій частині польова пошта [NUMBER] \~ шкоду, завдано матеріальну шкоду в розмірі 186\~457 грн. 68 коп., яка встановлена вироком суду, та підлягає до стягнення з відповідача на користь військової частини, в звязку з чим позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір, позивач був звільнений від сплати судового збору,\~ тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України\~ підлягає судовий збір в сумі 1\~864 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved