Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

До Тульчинського районного суду звернувся [PERSON] з позовом до Богданівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовна заява мотивована тим, що 01.06.2004 померла його мати [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,93 га, розташована на території Богданівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області. У зв'язку з тим, що [PERSON] є інвалідом другої групи та має погане здоров'я, він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Позивач бажає реалізувати свої спадкові права, а тому звернувся до суду з даним позовом, просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 01.06.2004. У судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності у якій вказав, що позов підтримує і на його задоволенні наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду надійшла письмова заява Богданівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, у якій вказано, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову і просить розглядати справу без участі її представника. Дослідивши матеріали справи суд встановив: згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 232924 від 01.06.2004, виданого виконавчим комітетом Богданівської сільської ради, [PERSON], померла 01.06.2004 (а.с. 5). Відповідно до копії заповіту від 30.05.1998, посвідченого секретарем Богданівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] усе належне їй майно заповіла сину [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки № 126 від 28.03.2017, виданої Богданівською сільською радою Тульчинського району Вінницької області, після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки площею 1,93 га, розташованої на території Богданівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с. 6). Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, не переробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На думку суду, позивач пропустив строк передбачений законом для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про наявність заповіту складеного на його імя, а також не відносився до числа спадкоємців першої черги за законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. 1268, 1272 ЦК України. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатні докази, що підтверджують поважність причин через, які пропущено строк для прийняття спадщини і дають суду підстави визнати причини пропуску строку поважними. На підставі викладеного і

Outcome: approved