Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

До суду звернулась заявниця із зазначеною заявою, згідно якої просила суд встановити факт належності заявниці заповіту № [NUMBER] від [INFO] року, зареєстрованого Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою, спадкова справа № [NUMBER] від [PERSON] на користь [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 23.12.2010 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1536. 04.05. 2015 року чоловік заявниці помер, про що свідчить свідоцтво про смерть. Після смерті чоловіка [PERSON] дізналась, що померлий чоловік залишив заповіт. Заявниця звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про вступ у спадщину. [INFO] року нотаріальною конторою відкрито спадкову справу та проведено державну реєстрацію спадкової справи за № [NUMBER], де спадкодавцем зазначений [PERSON] Померлий склав заповіт 31.05.2007 року, згідно якого спадковим майном є частка нерухомого майна у вигляді квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями у заповіті зазначені син померлого чоловіка від попереднього шлюбу та заявниця, яка з невідомих причин в заповіті зазначена померлим як [PERSON]. Після укладання шлюбу заявниці з [PERSON], вона залишила дошлюбне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та паспортом. В судовому засіданні заявниця та її представник позовні вимоги підтримали, просили заяву задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Суд, заслухавши думку позивачки, її представника, заінтересованої особи, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали заяви, прийшов до висновку про задоволення вимог заявниці з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5 (із змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 31.05.2007 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № [NUMBER]. Згідно заповіту [PERSON] заповів належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. (а.с. 56) Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року. (а.с. 52) Згідно спадкової справи № 691/2015 щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] заявниця [PERSON] звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини згідно заповіту. (а.с. 51 зворот) [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1536, згідно якого прізвище заявниці після укладення шлюбу залишилось «[PERSON]» та відміткою про реєстрацію шлюбу в паспорті громадянина України [PERSON] ( а.с. 57-58) Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У позасудовому порядку виправити помилку в заповіті неможливо, так як заповідач помер. Факт належності заповіту заявниці підтверджується крім зазначених вище письмових доказів і поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які в суді зазначили, що заявниця є дружиною померлого [PERSON], проживала разом з чоловіком у квартирі [ADDRESS], крім заявниці, інші особи на ім'я та по батькові - «[PERSON]» їм не відомі. З огляду на викладене суд прийшов до переконання про обгрунтованість поданої заяви, її доведеність під час судового розляду та необхідності задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved