Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулась [PERSON] , посилаючись на те, що з початку 2012 року вона проживала з відповідачем однією сім`єю без державної реєстрації фактичних шлюбних стосунків. Від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] . Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] \~ в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до його повноліття, та 400 грн. щомісячно на її утримання до досягнення сином 3-х років, а саме по 21 січня 2016 року, починаючи з дня пред`явлення позову, мотивуючи тим, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, є працездатним, місце роботи останнього їй невідоме. Денис знаходиться на її утриманні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Допитана за ухвалою суду відповідно до ст. 184 ЦПК України в якості свідка за її згодою позивач суду показала, що з початку 2012 року вона проживала з відповідачем однією сім`єю без державної реєстрації фактичних шлюбних стосунків. Від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] . В даний час вони проживають окремо і будь-яких відносин не підтримують. Вона в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку.Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, є працездатним. Син [PERSON] знаходиться на її утриманні. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в зв`язку з чим відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 225 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши покази позивача в якості свідка та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 8 лютого 2013 року відділом ДРАЦС Ставищенського РУЮ у Київській області (а.с. 2). Відповідно до довідок виконкому Ставищенської селищної ради від 7 жовтня 2015 року за №№ 3770, 3771 (а.с. 3-4) дитина проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку. Дитина має задовільний стан здоров`я, що підтверджується довідкою, виданою 7 жовтня 2015 року лікарем педіатром Ставищенської амбулаторії загальної практики сімейної медицини Комунального закладу „Ставищенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Ставищенської районної ради Київської області (а.с. 5). З копії довідки військової частини польова пошта [NUMBER] від 24 червня 2015 року за № 1117 судом встановлено, що відповідач з 14 червня 2015 року перебуває на військовій службі в зоні АТО (а.с. 6). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати,\~ батько\~ мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина\~ не надає, з нього слід стягнути на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4\~ частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84\~ та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя\~ у частці від\~ заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що із відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання останньої до досягнення малолітнім сином трьохрічного віку, тобто до 22 січня 2016 року, в розмірі 400 гривень. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 487 гривень 20 копійок. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Outcome: approved