Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Заявник [PERSON] 15 грудня 2014 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У заяві указується, що [PERSON] відповідно до державного акту серії ІІІ-ПЛ № 025915, є власником земельної ділянки площею 2,1010 га, що знаходиться на території Вікторійської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Для реєстрації вказаної земельної ділянки заявник звернувся до реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції, у чому йому було відмовлено з причини ознак виправлення прізвища у Державному акті на землю, не скріплення його печаткою Вікторійської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та зазначення не однакової площі земельної ділянки у державному акті (2,1010 га) та у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (2,1933 га), що є фактичною площею земельної ділянки. Вказані неточності у державному акті та відсутність реєстрації земельної ділянки позбавляють заявника можливості розпоряджатися нею, тому [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності земельної ділянки У судовому засіданні заявник вимоги, викладені в заяві, змінив, просить установити факт належності йому Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку ІІІ ПЛ № 025915, посилаючись на доводи заяви. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечує, пояснивши, що дійсно без установлення факту належності заявнику Державного акта на право приватної власності на землю, у якому виправлено прізвище власника, неможливо зареєструвати його речові права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Як передбачено приписами частини 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом установлено: Держаний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 025915 від 11.06.2001, виданий [PERSON], не оформлений в належний спосіб, так як не скріплений печаткою Вікторійської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Крім цього, у вказаному Державному акті наявні наявні сліди виправлення прізвища заявника (а.с. 5). Вказані обставини стали перешкодою для реєстрації вказаної земельної ділянки у реєстраційній службі Пирятинського районного управління юстиції, та причиною для звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту належності Державного акта на земельну ділянку. Та обставина, що Держаний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 025915 від 11.06.2001 належить заявнику [PERSON] підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 6) та копією рішення Вікторійської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 11.03.2001 про передачу заявнику в приватну власність земельної ділянки площею 2,1010 га (а.с. 28). Іншим чином ніж у судовому порядку встановити факт належності Державного акта заявнику неможливо. Тому, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved