Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Закарпатський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Закарпатської ОДА, державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств» до [PERSON] про визнання недійсним договору про спільну діяльність 1-СП від 21 березня 2012 року, укладеного між Головним спеціалізованим лісогосподарським агропромисловим підприємством «Закарпатагроліс» та [PERSON], про повернення земельної ділянки площею 0,19 га, яка розташована в кварталі 75, виділах 28 та 29, лісового фонду філії «Воловецьке лісове агропромислове господарство» постійному користувачу Державному підприємству «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств», про зобов'язання [PERSON] виконати заходи щодо приведення земельної ділянки в кварталі 75, виділах 28 та 29, лісового фонду філії «Воловецьке лісове агропромислове господарство» у стан, придатний для використання за призначенням. Позов мотивовано тим, що 21 березня 2012 року між Головним спеціалізованим лісогосподарським агропромисловим підприємством «Закарпатагроліс» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір про спільну діяльність 1-СП, згідно з яким [PERSON] було надано в користування земельну ділянку площею 0,19 га строком на 25 років в кварталі 75, виділах 28 та 29, лісового фонду філії «Воловецьке лісове агропромислове господарство». Земельна ділянка, яка була передана [PERSON] згідно з договором відноситься до земель лісового фонду, що перебувають у державній власності, і надані у постійне користування ДП «Закарпатське обласне управління агропромислових господарств», за межами населеного пункту на території Гукливської сільської ради Воловецького району Закарпатської області. Рішення щодо виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, згідно з п.6 ч.1 статті 31 Лісового кодексу України віднесено до компетенції обласних державних адміністрацій. Прокурор вважає, що оскільки такого рішення про виділення [PERSON] земельної ділянки на території лісового фонду не приймалося в установленому порядку, укладений ним договір слід визнати недійсним, оскільки укладений з порушенням закону. Крім того, на виділеній земельній ділянці [PERSON] збудував спортивний майданчик площею 0,0727 га без відповідного погодження. Покликаючись на те, що при укладенні договору сторонами не дотримано вимог чч. 1, 3 статті 203, статті 215 ЦК України, а також враховуючи, що укладення такого договору суперечить інтересам держави, прокурор просив позов задовольнити. В судовому засіданні прокурор підтримав позов у повному обсязі покликаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засіданні на виклики суду не з'явився жодного разу, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, розгляд якої кілька разів відкладався через неявку відповідача. Заяв про причини неявки чи про розгляд справи за його відсутністю до суду не подавав. На підставі ч.1 статті 224 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. У відповідності з ч.2 статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно з п.6 ч.1 статті 31 Лісового кодексу України до повноважень обласних державних адміністрацій у сфері лісових відносин віднесено прийняття рішень про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського значення. На підставі розпорядження голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 08.04.2003 р. № 180 видано розпорядження голови Воловецької районної державної адміністрації від 25.04.2003 р. № 201 «Про надання у постійне користування земельних ділянок лісового фонду Головному державному спеціалізованому лісогосподарському агропромисловому підприємству «Закарпатагроліс». Встановлено, що 21 березня 2012 року між Головним спеціалізованим лісогосподарським агропромисловим підприємством «Закарпатагроліс» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір про спільну діяльність 1-СП, згідно з яким [PERSON] було надано в користування земельну ділянку площею 0,19 га строком на 25 років в кварталі 75, виділах 28 та 29, що належить до лісового фонду філії «Воловецьке лісове агропромислове господарство». В п.2.1. договору про спільну діяльність зазначається, що Головне спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємством «Закарпатагроліс» зобов'язується надати [PERSON] земельну ділянку лісового фонду площею о,19 га. З викладеного вбачається, що Головне спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємством «Закарпатагроліс» перевищило свої повноваження щодо розпорядження землями лісового фонду, оскільки таке право надано обласній державні адміністрації на підставі п.6 ч.1 статті 31 Лісового кодексу України. Відповідно до ч.1 статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. З наведеного випливає, що земельна ділянка площею 0,19 га, яка розташована в кварталі 75, виділах 28 та 29, лісового фонду філії «Воловецьке лісове агропромислове господарство» підлягає поверненню постійному користувачу Державному підприємству «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств». Встановлено, що на території виділеної земельної ділянки відповідач [PERSON] збудував спортивний майданчик, а тому підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобов'язання [PERSON] виконати заходи щодо приведення земельної ділянки в кварталі 75, виділах 28 та 29, лісового фонду філії «Воловецьке лісове агропромислове господарство» у стан, придатний для використання за призначенням. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ч.3 статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved