Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Заочним рішенням Карлівського районного суду від 02.10.2014 року задоволено позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 11.10.2005 року у розмірі 14882,74 грн. 03.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати вказане вище заочне рішення з тих підстав, що він дізнався про рішення лише 24.02.2016 року в телефонній розмові з працівниками ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і в цей же день його представник отримав копію рішення. [PERSON] зазначає, що з 2006 року не проживає в м. Карлівка, про що позивач був повідомлений, а в серпні-вересні 2014 року тимчасово проживав в м. Кременчук та у Кіровоградській області у звязку з виконанням оперативних доручень, як працівник ГУНП в Полтавській області. Таким чином, відповідач не отримував повістки про виклик в суд чи рішення суду. З рішенням відповідач не згоден, оскільки при його винесенні не враховано, що позивач втретє звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за одним і тим же договором, нарахованого за один і той же період. В судовому засідання представник [PERSON] [PERSON] підтримує вимоги заяви і просить скасувати заочне рішення суду від 02.10.2014 року. Представник відповідача долучив до матеріалів справи рішення суду від 10.11.2011 року та судовий наказ від 30.01.2008 року, а також постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.09.2008 року та про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2009 року, на підтвердження того, що стягнута заочним рішенням заборгованість уже була стягнута раніше судом. Представник позивача по справі не зявилася для розгляду заяви про перегляд заочного рішення, проте 04.04.2016 року від неї надійшла письмова заява, в якій вона просить розглядати справу без її участі і відмовити в задоволенні заяви [PERSON] Заслухавши пояснення представника [PERSON] та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог відповідача з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Судом досліджено матеріали справи №531/881/14-ц. У позові зазначено, що відповідач [PERSON] проживає в [INFO]. Згідно адресної довідки [PERSON] не значився за обліками Карлівського РС УДМС станом на 20.05.2014 року. За зазначеною у позові адресою відповідач кореспонденцію не отримував. Відповідно до ухвали від 28.08.2014 року виклик відповідача в судове засідання на 02.10.2014 року було здійснено через оголошення в газеті «Зоря Полтавщини». При цьому копія рішення була відправлена відповідачу за адресою, що зазначена у позові і він таку не отримав, що вбачається з поштової довідки. Заочне рішення було надано представнику відповідача на підставі заяви від 24.02.2016 року. (а.с. 2, 20, 25, 37, 41, 49, 54 справи №531/881/14-ц) На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач ознайомився з заочним рішенням лише після 24.02.2016 року. Досліджені судом матеріали справи свідчать, що відповідач не отримував судові виклики за адресою, що зазначена у позові. Оголошення про виклик було опубліковано в газеті «Зоря Полтавщини» (друкований засіб масової інформації місцевої сфери розповсюдження) і не публікувалось в газеті «Урядовий курєр» (друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження). При цьому з матеріалів справи №531/881/14-ц не вбачається, що в період розгляду справи і винесення рішення в такій, відповідач перебував на території Полтавської області. Поставивши вимогу про скасування заочного рішення, відповідач посилається на те, що при його винесенні не було враховано рішення Карлівського районного суду від 10.11.2011 року, яким відмовлено в задоволенні позову банку про стягнення боргу за договором №б/н від 11.10.2005 року та судовий наказ, винесений Карлівським районним судом 30.01.2008 року про стягнення боргу за таким договором. Дослідивши заочне рішення від 02.10.2014 року, рішення від 11.10.2005 року та судовий наказ від 30.01.2008 року, суд приходить до висновку, що при винесенні останніх двох судом розглядались вимоги банку про стягнення боргу за тим же договором, що і у справі де винесено заочне рішення, яке оскаржує відповідач кредитний договір №б/н від 11.10.2005 року. При цьому, при вирішенні справи №531/881/14-ц і винесенні заочного рішення від 02.10.2014 року, судом не досліджувались рішення від 11.10.2005 року та судовий наказ від 30.01.2008 року, які мають істотне значення для вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не зявлявся в судові засідання з поважних причин, оскільки не був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи. При цьому, надані відповідачем докази докази мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зазначене є підставою для скасування заочного рішення суду від 02.10.2014 року і призначення справи до розгляду.

Outcome: approved