Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування якого зазначено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який на даний час розірвано і від якого у них є повнолітня донька [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Троїцького районного суду Луганської області № 2-719/10 від 06 вересня 2010 року з [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] на період її навчання, у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням індексації, підвищення прожиткового мінімуму в часі відповідно до закону, починаючи з 26 серпня 2010 року до закінчення [PERSON] навчання чи досягнення останньою 23-річного віку. [PERSON] вказує, що на виконання зазначеного рішення суду регулярно сплачує аліменти та не має відповідно заборгованості. Однак на теперішній час його матеріальне становище змінилося, а також змінився сімейний стан та погіршилося здоров'я. З грудня 2013 року він ніде не працює, є пенсіонером і його єдиним доходом є пенсія. Після розірвання шлюбу з [PERSON] він одружився і мешкає з іншою сім'єю, має на утриманні неповнолітню доньку та батьків похилого віку. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, а саме стягувати з нього аліменти на утримання дитини на період навчання у розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами, стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів та про збільшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказала, що [PERSON] не сплачував належним чином аліменти на утримання дитини на період навчання, у наслідок чого виникла заборгованість, оскільки на її думку грошові суми, які надавав позивач, та спосіб їх сплати, не підпадають під визначення аліментів, а можуть розцінюватися як матеріальна допомога для дитини та додаткові витрати на утримання дитини. Також, [PERSON] вказує, що її стан здоров'я погіршився, у наслідок чого ускладнилося ї матеріальне становище, погіршився стан здоров'я [PERSON] Просить врахувати, що матеріальний стан [PERSON] не характеризується крутним матеріальним становищем, останній має належні йому відповідні об'єкти нерухомості, транспортні засоби, сільгосптехніку. Просить суд визначити розмір заборгованості за аліментами [PERSON], стягнути заборгованість за аліментами з [PERSON], неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 06 квітня 2011 року по 08 вересня 2014 року, збільшити розмір аліментів до 1/3 частини усіх видів доходу [PERSON], починаючи з 21 жовтня 2014 року. [PERSON] у судовому засіданні вимоги первісного позову підтримав з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити. Вимоги зустрічного позову вважає не обґрунтованими, оскільки сплачував і сплачує аліменти на утримання своєї дочки на період навчання належним чином, у наслідок чого у нього відсутня заборгованість з аліментів. Вказує на те, що його матеріальне становище навпаки погіршилося, а не покращилося, як вказано у зустрічному позові, оскільки він на даний час пенсіонер, утриманець іншої родини та своїх батьків похилого віку. Просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову. [PERSON] у судовому засіданні вимоги первісного позову не визнала, оскільки [PERSON] має постійний високий дохід і на її думку підстави для його задоволення відсутні. Зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, оскільки позивач належним чином не сплачував їй аліменти на утримання дитини на період навчання, у наслідок чого утворилася заборгованість по аліментам, на даний час у неї та її доньки скрутне матеріальне становище, їх стан здоров'я погіршився, а матеріальне становище [PERSON] дозволяє сплату аліментів у вищому розмірі, ніж присуджено рішенням суду. [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Суд, з метою дотримання визначених законодавством процесуальних строків розгляду цивільної справи, вважає можливим розглянути вказану справу без участі [PERSON] Так, вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового засідання, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час продовжує навчання. Згідно рішення Троїцького районного суду Луганської області № 2-719/10 від 06 вересня 2010 року з [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] на період її навчання, у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням індексації, підвищення прожиткового мінімуму в часі відповідно до закону, починаючи з 26 серпня 2010 року до закінчення [PERSON] навчання чи досягнення останньою 23-річного віку. На даний час [PERSON] пенсіонер, потребував лікування у зв'язку з наявністю відповідних захворювань, має батьків похилого віку З грудня 2013 року він ніде не працює, є пенсіонером і його єдиним доходом є пенсія. Після розірвання шлюбу з [PERSON] він одружився і мешкає з іншою сім'єю, має на утриманні неповнолітню доньку та батьків похилого віку. [PERSON] та [PERSON] також мали ряд захворювань, у зв'язку з чим потребували лікування, у останніх наявні матеріальні витрати за сплату за навчання [PERSON], а також проживання останньої у гуртожитку. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ № 5907/15 від 07 листопада 2014 року [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів на період навчання [PERSON] не мав і не має на теперішній час. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Частиною третьою ст.181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а відповідно до частини першої статті 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу ст.181 СК України той із них, хто проживає окремо від дитини може добровільно брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі за домовленістю між батьками дітей, а коли домовленості немає за рішенням суду. За частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, з первісного позову не вбачається, що матеріальний стан [PERSON] з моменту винесення судом рішень про стягнення аліментів погіршився, останній має постійний стабільний дохід та має змогу сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. Належних доказів про те, що стан здоров'я позивача погіршився у значній мірі, що може негативно впливати на його матеріальне становище, останнім також до суду надано не було. За таких обставин, враховуючи, що дослідженими у справі доказами не встановлені підстави, передбачені ст.192 Сімейного кодексу України, для зменшення розміру аліментів, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини позивача, яка на даний час продовжує навчання, стан здоров'я та матеріальне становище позивача, суд приходить до висновку, що у задоволенні первісних позовних вимог слід відмовити, оскільки таке зменшення призведе до порушення прав повнолітньої дитини позивача, яка продовжує навчання і з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини потребує матеріальної допомоги від позивача. При цьому, за правилами ст. ст. 195, 196 СК України заборгованість за аліментами, присуджених у частині від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем виходячи з фактичного заробітку (доходу), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення розміру заборгованості. Якщо боржник у цей період та на час визначення заборгованості не працював, така заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. У разі спору розмір заборгованості визначається судом. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. До суду було надано розрахунок заборгованості по аліментам Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ № 5907/15 від 07 листопада 2014 року, згідно якого [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів на період навчання [PERSON] не мав і не має на теперішній час. Вказане виключає покладення на відповідача за зустрічним позовом відповідальності за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки (пені), так як вона по теперішній час відсутня, такої заборгованості у процесі розгляду вказаної цивільної справи судом встановлено не було. Відповідач за зустрічним позовом у встановлені строки у повному розмірі сплачував присудженні до стягнення аліменти, останній ніяким чином не ухилявся від виконання свого зобов'язання по перерахунку грошових коштів зі сплати аліментів, тому підстав для стягнення з відповідача за зустрічним позовом пені за заборгованість зі сплати аліментів судом не вбачається. Також, судом не вбачається підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки, як вже було встановлено судом, матеріальний стан [PERSON] з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів на період навчання його дитини, не змінився, не змінився суттєво стан здоров'я і матеріальне становище отримувача аліментів, а тому, саме вказаним рішенням було визначено і встановлено на момент розгляду справи про стягнення аліментів їх розмір, який доцільний для стягнення з [PERSON] Таким чином, суд вважає за необхідне у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовити за необґрунтованістю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed