Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

До Тарутинського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] (далі за текстом - Позивач) з позовною заявою, в якій зазначила, що на виконанні відділу ДВС Тарутинського районного управління юстиції Одеської області знаходилось зведене виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 514/31/14-ц, виданого 27 жовтня 2014 року Тарутинським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 106699,22 грн. та наказу № 916/2619/14, виданого 2 серпня 2014 року господарським судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 33665,67 грн. Відділом ДВС Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області 13 серпня 2015 року проведено через електронні торги реалізацію за 158514 грн. нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності. На думку Позивача, визначена оцінювачем ринкова вартість зазначеного майна була надто занижена, зокрема 158514 грн., крім того, оцінка виконана з порушенням вимог нормативно-методичних документів, що суттєво вплинуло на достовірність оцінки нерухомого майна. Окрім того, Позивач зазначила, що її ніхто не повідомив про встановлену оцінщиком таку вартість її майна і таким чином її позбавлено права на подачу заперечень на таку ціну. Щодо проведених електронних торгів Позивач, посилаючись на п.п. 3.5-3.10 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, зазначила, що Організатором торгів не опубліковано в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів, не зазначено інформації про земельну ділянку, на якій розташована нерухомість, не повідомлено її про день та час проведення електронних торгів. Згідно уточнених позовних вимог Позивач просила суд: - визнати недійсними та скасувати електронні торги від 13 серпня 2015 року по протоколу № 109126 по реалізації нерухомого майна, яке складається з нежилого приміщення аптеки загальною площею 50,6 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - визнати недійсним та скасувати звіт від 9 червня 2015 року про незалежну оцінку майна Товарної біржі «Профі-Т» нежитлової будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS], виконаний оцінювачем Товарної біржі «Профі-Т» та таким, що не відповідає вимогам нормативно-методичних документів, діючих на дату оцінки (т. 1 а.с. 47-48). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі та треті особи у справі заперечували проти задоволення позовних вимог, надали відповідні письмові заперечення, просили у позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Так, згідно ухвали суду від 27 березня 2018 року провадження по справі в частині визнання недійсним та скасування звіту від 9 червня 2015 року про незалежну оцінку майна Товарної біржі «Профі-Т» закрито, як таке, що не підлягає розгляду в судовому порядку. Щодо позовних вимог про визнання недійсними та скасування електронних торгів від 13 серпня 2015 року по протоколу № 109126 по реалізації нерухомого майна, яке складається з нежилого приміщення аптеки загальною площею 50,6 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке. Зокрема, 24 вересня 2014 року Тарутинським районним судом Одеської області виданий виконавчий лист за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 105726,25 грн. та судових витрат в розмірі 972,97 грн. (т. 1 а.с. 12). 02 вересня 2014 року Господарським судом Одеської області видано наказ про примусове виконання рішення від 20 серпня 2014 року про стягнення з ФОП [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 22000 грн. основного боргу, 6730,53 грн. процентів за користування кредитом, 1722,14 грн. пені, 1386 грн. комісії та 1827 грн. судового збору (т. 1 а.с. 13). 9 лютого 2015 року та 15 вересня 2014 року за цими виконавчими документами відповідно державними виконавцями відділу ДВС Тарутинського районного управління юстиції відкриті виконавчі провадження, які в подальшому 13 лютого 2015 року приєднані до зведеного виконавчого провадження (т. 1 а.с.13 (на звороті), 14, 219). 2 червня 2015 року державним виконавцем складено Акт опису й арешту майна, яке належало Позивачу - будівлі аптеки загальною площею 50,6 кв.м, за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 139-140). 2 червня 2015 року відповідною постановою державного виконавця призначено оцінювачем майна - будівлі аптеки Товарну біржу «Профі-Т» в особі фахівця [PERSON] (т. 1 а.с. 159). Проведеним Звітом з незалежної оцінки майна від 09 червня 2015 року встановлено вартість зазначеного нерухомого майна в розмірі 158514,00 грн. (т. 1 а.с. 16-23). Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2015 року відділом ДВС на адресу позивача [PERSON] направлено лист за вих. № 1527 від 12 червня 2015 року, з повідомленням про оцінку арештованого майна на суму 158514 грн. (т. 1 а.с. 97, 98, 162, 163). Згідно витягу з книги для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень лист за № 6850001169446 повернуто 19 червня 2015 року до відділу ДВС з поміткою «возврат за отс клиента» (т. 2 а.с. 49-51). 25 червня 2015 року в.о. начальника ВДВС направлено заявку на реалізацію арештованого майна (т. 1 а.с. 167). Відповідно до статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (частина 4 статті 656 ЦК України). Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, до покупця - переможця прилюдних торгів. Крім того, враховуючи особливості, передбачені законодавством, складання за наслідками проведення прилюдних торгів відповідного акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже є правочином. Отже, ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватися недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України). За правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-116цс12 при вирішенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів. Викладене також підтверджується правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-1981цс16. Оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів (Постанова Верховного суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116 цс 12). За приписом статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах (в тому числі електронних торгів), і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (стаття 62 Закону України «Про виконавче провадження» та пункти 5.11, 5.12 чинної на момент виникнення спірних правовідносин Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Мінюсту № 74/5 від 15.12.1999 року). Отже, відповідно до положень вказаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації з якими укладено відповідний договір державною виконавчою службою (пункт 5.11 Інструкції про проведення виконавчих дій). За правовою позицією Верховного Суду України у справах № 6-116цс12, № 6-140цс12 у випадку наявності порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Таким чином, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Суд не приймає до уваги доводи позивача, що вартість нерухомого майна, визначена в звіті з незалежної оцінки майна, значно занижена, оскільки, як зазначено вище, оцінка майна є процесуальною дією державного виконавця, висновок про оцінку майна, здійснену в межах виконавчого провадження, може бути оскаржений лише як дія державного виконавця по оцінці майна. Водночас, позивачем не було оскаржено дій державного виконавця щодо проведення оцінки майна боржника. Викладене також підтверджується висновком експерта № 5480 від 28 листопада 2017 року, відповідно до якого ринкова вартість спірного нерухомого майна станом на 08.06.2015 року складає 174481 грн., що перевищує оцінку в Звіті на 15967 грн., тобто не перевищує первісну суму більше ніж 11 % (т. 2 а.с. 195-215). Стосовно наявних в матеріалах справи висновків експертів суд зазначає наступне. Так, позивачем надано висновок експерта № 126/2016 від 05.08.2016 року судової оціночно-будівельної експертизи, проведеної за постановою слідчого у кримінальному провадженні № 12015160430000521 від 28.11.2015 року, відповідно до якого ринкова вартість спірної будівлі на дату оцінки 08.06.2015 року складає 691539 грн. (т. 2 а.с. 137-142). Дана експертиза призначалася слідчим без залучення всіх учасників цивільного провадження, без врахування їх думок щодо суб'єкта її проведення та досліджуваних питань. Не погодившись із цим висновком, відповідач ТБ «Профі-Т» заявив клопотання про призначення оціночної експертизи в цьому цивільному провадженні, поставивши питання перед експертами щодо встановлення ринкової вартості об'єкта оцінки на дату проведення оцінки оцінювачем [PERSON] (т. 2 а.с. 160, 163). Позивач [PERSON] надала заяву про заперечення проти призначення оціночної експертизи, проте додала, що у разі її призначення просить поставити питання експерту щодо визначення вартості спірної нежитлової будівлі аптеки станом на 08.06.2015 року з урахуванням її реального стану на вказану дату (т. 2 а.с. 155). Дане питання було розглянуто в судовому засідання за участю сторін, де представник відповідача [PERSON] та представник відділу ДВС Мажар О.І. не заперечували проти призначення експертизи (т. 2 а.с. 186-188). 12.03.2018 року до суду надійшов висновок експерта № 5480 від 28 листопада 2017 року, відповідно до якого ринкова вартість спірного нерухомого майна станом на 08.06.2015 року складає 174481 грн. (т. 2 а.с. 196-215). Суд бере до уваги саме цей висновок експерта, позаяк експертиза за цим висновком була призначена саме в цьому цивільному провадженні, з врахуванням думки всіх учасників процесу та за погодженням з ними питання, яке виносилось на дослідження експерту. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2014 року № 332-р «Про проведення експерименту із запровадження нової системи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» Міністерству юстиції України наказано провести з 01 травня 2014 року у м. Києві, Вінницькій, Дніпропетровській та Львівській областях та з 01 липня 2014 року у Запорізькій, Івано-Франківській, Київській, Одеській, Харківській та Чернігівській областях, з 06 серпня 2014 року у Волинській, Житомирській, Закарпатській, Кіровоградській, Миколаївській, Полтавській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Херсонській, Хмельницькій, Черкаській та Чернівецькій областях експеримент із запровадження реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (п. 1 Наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5). Пунктом 2 Наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (надалі - Тимчасовий порядок). У розділі першому загальних положень Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 визначено, що електронні торги - прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі в Системі. Прилюдні торги - продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Тимчасового порядку державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує і направляє до відповідного структурного підрозділу головного територіального управління юстиції у місті Києві та областях, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби (далі - регіональний орган державної виконавчої служби), для проведення реалізації майна такі документи: 1) копію виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідку державного виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; 2) копію акта опису й арешту майна; 3) копії документів, що характеризують майно, та копії правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування майном; 4) копії документів, що підтверджують вартість майна (експертний висновок, акт оцінки майна); 5) у разі продажу майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, - довідку про розмір частки державної власності в статутному фонді підприємства-боржника та копію повідомлення Фонду державного майна України про накладення арешту на майно такого боржника; 6) інші необхідні документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (зі змінами). Як встановлено в судовому засіданні, 17 червня 2015 року відділом ДВС на адресу позивача [PERSON] направлено лист за вих. № 1527 від 12 червня 2015 року, з повідомленням про оцінку арештованого майна на суму 158514 грн., а заявку на реалізацію арештованого майна направлено 25 червня 2015 року, тобто порушивши 10-денний строку для подачі заперечень позивачем, проте таке порушення, на думку суду, не вплинуло на результати торгів та не порушило прав і законних інтересів позивача. Викладене підтверджується тим, що позивач в травні 2015 року поїхала до іншої держави, а повернулася лише в листопаді 2015 року, водночас будь-яких заяв про відстрочення чи розстрочення боргу, або відкладення строку його виплати матеріали виконавчих проваджень не містять (т. 1 а.с. 112-193, 194-243). Таким чином, на думку суду, позивач, яка повинна була проявляти розумну зацікавленість у цих виконавчих провадженнях, сама сприяла ситуації, коли жодне повідомлення про оцінку майна з травня 2015 року до листопада 2015 року їй не могло бути вручене, позаяк вона перебувала на території іншої держави (т. 2 а.с. 171). Відповідно до пункту 4 наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року уповноважено Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених цим Тимчасовим порядком. Інформація про проведення електронних торгів року була розміщена на офіційному сайті організатора - ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 14 липня 2015 року та містила: відомості про організатора торгів, характеристику лоту, порядок ознайомлення з майном, порядок оформлення участі у торгах, порядок сплати гарантійного внеску, його розмір, а також порядок сплати за придбане майно, стартову ціну продажу. У даному повідомленні також зазначено, що датою закінчення подання заявок є 9 серпня 2015 року ( т. 1 а.с.106). Згідно з протоколом № 109126 нежитлове приміщення аптеки реалізовано за ціною 158514 грн. (т. 1 а.с. 181-182). 28 серпня 2015 року державним виконавцем складено акт про реалізацію арештованого майна. Переможцем визначено [PERSON] (т. 1 а.с. 178-179). Пунктом 3 розділу ІІ вказаного Порядку, зокрема, передбачено, що керівник регіонального органу державної виконавчої служби, начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України після отримання документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до п'яти робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, а у разі якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються до органу державної виконавчої служби, який їх направив, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства документи передаються Організатору для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему не пізніше наступного робочого дня з дня отримання документів. Перевірка документів на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. Згідно з п.п. 3, 4, 6 розділу ІІІ Порядку організатор проводить електронні торги протягом тридцяти календарних днів з дати внесення інформації про лот у Систему. Інформаційне повідомлення про електронні торги розміщується на Веб-сайті Системою автоматично не пізніше ніж за один місяць до дати завершення електронних торгів. Зміст інформаційного повідомлення про електронні торги повинен містити: загальну інформацію про електронні торги ( відомості про організатора; відомості про зберігача; порядок оформлення участі в електронних торгах; перелік документів, які надаються учасниками, та вимоги до їх оформлення; кінцевий термін прийому заявок для участі в електронних торгах; дату і час початку електронних торгів;час закінчення електронних торгів ( завершення подачі цінових пропозицій); строки сплати та розмір гарантійного внеску, реквізити рахунку, на який вноситься гарантійний внесок; строк для підписання протоколу проведення електронних торгів; реквізити рахунку, контактні телефони органу державної виконавчої служби, на який у разі визначення переможцем електронних торгів необхідно перераховувати кошти за придбане майно, строки сплати таких коштів. Інформація, зазначена у цьому підпункті, автоматично формується Системою. Посилання Позивача на ту обставину, що йому не було відомо про дату та час проведення торгів, не свідчить про обґрунтованість позовних вимог, оскільки організатор зобов'язаний внести інформацію про проведення електронних торгів у Систему. В подальшому інформаційне повідомлення про електронні торги розміщується на веб-сайті Системою автоматично. Порядком не передбачений обов'язок державного виконавця та організатора повідомляти боржника про проведення електронних торгів. Судом також встановлено, що електронні торги проведені з дотриманням строку, встановленого п. 3 розділу ІІІ Порядку. Суд не погоджується із твердженням Позивача про те, що відсутність в інформаційному повідомленні відомостей про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення, могло вплинути чи вплинуло на результати проведення торгів, зменшило можливість участі в торгах потенційних покупців і вплинуло на формування ціни реалізації. Жодних доказів того, що відсутність зазначеної інформації вплинула на результати торгів позивачем не надано, а судом не здобуто в ході судового розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України відповідно до абз. 3 п. 3 Розділу ІІ Тимчасового порядку не було уповноважене на внесення інформації до Системи - інформаційної системи, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів подання й обробки заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробку інформації про електронні торги, оскільки відповідно до вимог Тимчасового порядку зазначені повноваження були віднесені до компетенції ДВС, а тому вказані доводи позивача не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, заявлених до державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, оскільки стосуються відділу ДВС, процесуальний статус якого не визначено як відповідача у справі, а є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Суд також критично ставиться до доводів Позивача про те, що Організатор повинен був опублікувати в двох місцевих друкованих ЗМІ повідомлення про проведення електронних торгів, позаяк відповідно до п. 5 розділу ІІІ Тимчасового порядку такий обов'язок Організатора встановлений при реалізації предмета іпотеки, але висновок про те, що реалізоване нерухоме майно є предметом іпотеки спростовується матеріалами справи (т. 1 а.с. 107). Таким чином, приймаючи до уваги, що судом не встановлено порушень прав та законних інтересів позивача при проведенні електронних торгів 13.08.2015 року, які б вплинули на результати торгів, суд дійшов висновку про необхідність відмови в позові в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed