Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

З 28.04.2015р. в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. 17.07.2016р. до суду звернулася третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказувала, що вона є основним наймачем квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровані вона, онука [PERSON],1995р.н., онук [PERSON], 2002р.н., дочка [PERSON], 1975р.н., правнука [PERSON], 2014р.н., та онук [PERSON], 1990р.н. Відповідач [PERSON] вже понад двох років не проживає у вказаній квартирі, комунальні послуги не сплачує, не отримує кореспонденції за вказаною адресою, його особистих речей в квартирі немає і взагалі квартирою не цікавиться. Відповідач добровільно вивіз належне йому майно зі спірної квартири, тобто добровільно змінив місце свого проживання. Позивачка зазначала, що вона повинна нести витрати за комунальні послуги і реєстрація відповідача у зазначеній квартирі порушує її права користувача щодо заключення цивільно-правових угод. Посилаючись на викладене, позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №34 будинку №66 по вул. Степовій в м. Одесі. Третя особа, як заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в якому зазначав, що з 2012р. відповідач у спірній квартирі не проживає, жодних спроб вселитися до квартири не здійснив, з чого можна зробити висновок про те, що він на підставі ст.ст.71,72 ЖК України втратив право на користування квартирою №34 по вул. Степовій, 66 в м. Одесі. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] та представник [PERSON] [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти позову, вказуючи на те, що відповідач інтересу до спірної квартири не витратив, сплачував комунальні послуги, через неправомірні дії позивачки змушений був тимчасово проживати у підсобному приміщенні за адресою: [ADDRESS], яке рішенням виконкому Малиновської районної ради народних депутатів від 05.01.1990р. №10 приєднано до спірної квартири, в даний час винаймає житлову площу у квартирі [ADDRESS], яка належить [PERSON], іншого житла немає. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні первісного позову та позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] є наймачем неприватизованої квартири [ADDRESS] та на неї відкрито особовий рахунок. Згідно рішення виконавчого комітету Малиновської районної ради народних депутатів від 05.01.1990р. №10 дозволено користування звільнившоїся 3-кімнатної квартири №13 площею 26,46кв.м. у старому будинку №56 по вул. Мізікевича (нині вул. Степова) [PERSON], проживаючому в квартирі №34 старого будинку №66 по вул. Мізікевича (нині вул.Степова) як підсобного приміщення без права проживання членів сім»ї на приєднаній площі у квартирі №13. Згідно довідки № 55 від 02.02.2015 року в квартирі окрім позивача зареєстровані онука [PERSON], 1995р.н., онук [PERSON], 2002р.н., дочка [PERSON], 1975р.н., правнука [PERSON], 2014р.н., та онук [PERSON], 1990р.н. (т.1 а.с.6) Як вбачається з розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №958/01-04 від 19.08.2003 року та розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №1003/01-04 від 14.10.2005 року позивачку призначено опікуном над неповнолітніми [PERSON],1995р.н., [PERSON], 2002р.н., [PERSON], 1990р.н. (т.1 а.с.26-27) Згідно відповіді Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області №31/21-во3593 від 18.06.2015 року (вх.26115 від 24.06.2015 року) згідно з Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України «Армор» інформація щодо звернення гр. [PERSON], 06.04.1990р.н., щодо проведення розшукових заходів на вищевказаного громадянина відсутня.(т.1 а.с.38) З довідки КУ «ЦПМСД №10» від 10.04.2015 року вбачається, що [PERSON], 06.04.1990р.н., на диспансерному обліку не перебуває, в поліклініку раніше не звертався, амбулаторна картка в реєстратурі відсутня.(т.1 а.с.5) Відповідно до відповіді Малиновського районного відділу Кримінально-виконавчої інспекції управління Державної Пенітенціарної служби в Одеській області № 1685 від 09.06.2015 року вбачається, що згідно журналів обліку засуджених до покарань, які виконує кримінально-виконавча інспекція вищезазначений громадянин ([PERSON]О.) не значиться. (вх. 24107 від 11.06.2015 року). (т.1 а.с.37) Згідно відповіді Одеської дирекції українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» № 12/178-70К від 12.06.2015 року (вх. №24938 від 17.06.2015 року) вбачається, що за період з 01.06.2014 року по 10.06.2015 року рекомендована кореспонденція та періодичні видання (газети, журнали) за адресою: [ADDRESS] на імя [PERSON] не значиться. (т.1 а.с.35) Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2015 року [PERSON] визнано втратившим право користування квартирою №34 по вул.Степовій,66 в м. Одесі. (т.1 а.с.43-44). 03.08.2015р. позивачка отримала копію вказаного рішення суду, про що свідчить розписка в його отриманні, яка знаходиться в матеріалах справи. (т.1 а.с.50) 25.02.2016р. до суду звернувся [PERSON] із заявою про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2015 року. (т.1 а.с.78-80) Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси в м. Одеси від 14 березня 2016 року заочне рішення Малиновського районного суду від 02 липня 2015 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. (т.1 а.с.96, 100). 14.03.2016р. копію вступної частини ухвали суду від 14.03.2016р. отримала [PERSON], яка представляла інтереси [PERSON] на підставі довіреності від 25.06.2015р. (т.1 а.с.93,98). Згідно розпорядження органу приватизації № 260268 від 19 квітня 2016 року квартиру [ADDRESS] передано у власність [PERSON]. (т.2 а.с.34) На підставі вказаного розпорядження [PERSON] отримала свідоцтво про право власності н квартиру [ADDRESS]. (т.2 а.с.33). 29 квітня 2016 року [PERSON], яка представляла інтереси [PERSON] в судовому засіданні та яка отримала копію ухвали суду від 14.03.2016р. про скасування заочного рішення, знаючи, що заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2015р. скасоване, продала [PERSON] квартиру [ADDRESS], про що свідчить копія договору купівлі-продажу від 29.04.2016р. (т.1 а.с.154-156). В копії паспорта позивачки [PERSON] є відмітка про те, що відділом ДРАЦС у Малиновському районі Одеського МУЮ 29.08.2012р. між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. 30.10.2015р. Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області позивачці видано паспорт на прізвище «Генцар». (т.1 а.с.125) В судовому засіданні позивачка, яка також за її згодою була допитана в якості свідка пояснила, що відповідач не проживав у [INFO] з 01.08.2009р. по зиму 2012 року, взимку 2012 р. відповідач зі своєю дівчиною [PERSON] попросилися тимчасово пожити у спірній квартирі у звязку з тим, що у її квартирі проводиться ремонт. В травні 2013 року після скандалу з [PERSON] позивачка переїхала до свого чоловіка на вул.Туристську,7 в м. Одесі, а відповідач залишився проживати у спірній квартирі і жив там до кінця листопада 2013р., після чого він виїхав зі спірної квартири, а потім позивачка поміняла у квартирі [ADDRESS] верхній замок у дверях, ключів від яких у відповідача не було. Таким чином, судом встановлено, що з травня 2013 року у спірній квартирі позивачка постійно не проживала, а інколи приїжджала туди купатися. Відповідач в судовому засіданні пояснював, що він з 2013р. по 2015р. проживав у [INFO]. 06.02.2015р. він прийшовши додому побачив позивачку та її доньку [PERSON], які йому сказали, щоб він тимчасово на три місяці переселився у підсобне приміщення квартири [ADDRESS], де проживала його сестра - [PERSON], оскільки [PERSON] та її чоловіку необхідно було пожити у спірній квартирі. В цей же день відповідач переїхав до підсобного приміщення і проживав там до листопада 2015р., а в подальшому переїхав проживати до помешкання своєї дівчини [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. В матеріалах справи є копія розписки позивачки від 06.02.2015р.. в якій вона дала обіцянку своєму онуку [PERSON] сплачувати щомісячно 1000 грн. зі своєї пенсії, яка складає 1063 грн. та буде сплачувати три місяці. В судовому засіданні позивачка вказувала, що вона такої розписки не писала, однак належних доказів зазначеному вона не надала. Також позивачкою не надано доказів, що у відповідача є друге житло. Із висновку Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 06.02.2015р. вбачається, що 06.02.2015р. до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області надійшло повідомлення «102» [ADDRESS], дзвонила [PERSON] сімейний скандал, бійка, однак [PERSON] прибувшим на місце події працівникам міліції пояснила, що вони розібралися самостійно до приїзду міліції, претензій ні до кого вона немає, скаржитися не збирається. (т.1 а.с.237-239) Свідок позивачки [PERSON], яка є онучкою позивачки, пояснила, що в 2012р. відповідач попросив позивачку пожити у квартирі №34 по вул.Степовій.66 в м. Одесі і вона йому дозволила пожити три місяці. Однак після скандалу дівчини відповідача з позивачкою в травні 2013р., коли [PERSON] побила позивачку, позивачка переїхала проживати на [INFO], а відповідач залишився проживати [INFO], та їх у спірну квартиру не впускав. В кінці 2013р. позивачка запропонувала йому зїхати з цієї квартири в обмін на те, що вона забере свою заяву про побиття її побиття [PERSON], на що відповідач погодився та зїхав із зазначеної квартири і більше там не проживав. В 2015р. приїхала донька позивачки [PERSON] і у спірній квартирі між відповідачем, його дівчиною [PERSON] та [PERSON] стався скандал, це їй відомо зі слів позивачки та [PERSON] Свідку відомо, що в 2013р. свої речі відповідач перевіз до підсобного приміщення квартири [ADDRESS], де проживала [PERSON] Адреса, де він проживав відповідач після 2013р. свідку невідома, він проживав у своєї дівчини [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок позивача [PERSON], яка є невісткою покійного чоловіка позивачки, пояснила, що відповідач з 1997р. проживав [INFO], після цього він проживав на [INFO], а з серпня 2009р. почав проживати у своєї дівчини [PERSON] В 2012р. відповідач попросив позивачку пожити у квартирі [ADDRESS] і вона йому дозволила пожити, у них були постійні конфлікти і в травні 2013р., позивачка переїхала проживати на [INFO], а восени 2013р. відповідач зїхав з цієї квартири. Також свідок пояснила, що відповідач за вказаною адресою проживав з 2012р. по осінь 2013р., а в подальшому жив у своєї дівчини по вул. Скісній. Все це їй відомо зі слів позивачки. Свідок відповідача [PERSON], яка є його рідною сестрою, пояснила, що відповідач до лютого 2015р. проживав у [INFO], а коли 06.02.2015р. в цю квартиру приїхала донька позивачки [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) Я.П. стався скандал, була викликана міліція і вони домовилися, що відповідач тимчасово поживе у квартирі [ADDRESS], де в той час вже проживала свідок разом з дитиною. В зазначеній квартирі відповідач проживав до вересня 2015р., а коли у свідка народилася ще одна дитина, відповідач переїхав на [ADDRESS]. До народження другої дитини свідка відповідач намагався вселитися у спірну квартиру, однак не зміг, оскільки були поміняні замки у дверях. Свідок пояснила, що відповідач в 2009 році деякий час не проживав у [INFO]. Також свідок пояснила, що у позивачки з відповідачем почалися конфлікти в 2013-2014р.р. із-за його дівчини [PERSON], коли відповідач та його дівчина [PERSON] переїхали у спірну квартиру. Свідку відомо, що позивачка просила відповідача зїхати із вказаної квартири, вона буде давати кошти для сплати йому іншого житла, поки в цій кватирі буде жити [PERSON] Також свідок пояснила, що позивачка пообіцяла прописати її на вул. Туристську, 7, якщо вона буде знята з реєстрації у квартирі [ADDRESS], однак своєї обіцянки не дотрималася і свідок в листопаді 2015 року була змушена зареєструватися за адресою: м. Одеса, вул. Л.Толстого,7. Допитана в судовому засіданні свідок відповідача [PERSON] вказувала на те, що з 2009р. вона почала проживати з відповідачем і так як її квартира згоріла, позивачка дозволила їм проживати у [INFO] і з 2012р. вони там проживали до 2015р. поки не приїхала [PERSON] донька позивачки. Після скандалу, який стався в лютому 2015р., позивачка та відповідач домовилися, що вона та відповідач переїдуть у квартиру [ADDRESS] і вони погодилися. До жовтня 2015 року вони проживали у зазначеній квартирі разом з [PERSON], після чого переїхали проживати у квартиру свідка за адресою: [ADDRESS]. Свідку відомо, що позивачка влітку 2015р. зверталася до енергопостачальної компанії з проханням про відключення світла у квартирі [ADDRESS]. Також свідок пояснила, що позивачка хотіла здавати квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] та отримувати за це кошти. Зазначений свідок підтвердила, що позивачка дійсно писала розписку про те, що вона три місяці буде сплачувати відповідачу по 1000 грн. за те, що він буде винаймати інше житло, однак вказані кошти надані не були. Матеріалах справи є роздруківки з Інтернету, з яких вбачається, що спірна квартира з січня 2016 року була виставлена на продаж. (т.1 а.с.67-69) Відповідачем надані копії квитанцій, які залучені до матеріалів справи, які свідчать про сплату комунальних послуг за квартиру [ADDRESS] та за квартиру [ADDRESS] за 2014р. (т.1 а.с.63-64). Також в матеріалах справи є лист Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області від 11.05.2016р. 8/вх. 2436, в якому зазначено, що 24.08.2015р. [PERSON] звернувся до Малиновського РВ (ЄО №25994 від 24.08.2015р. ЄРДР №12015160470005302 від 25.08.2015р. із заявою про те, що невстановленою особою в період часу з 10.00 23.08.2015р. по 12.00 таємно шляхом вільного доступу викрала із загальної кухні, що розташована в будинку №13 по вул. Степовій,56 мобільний телефон «Леново». (т.1 а.с.173-174). Вказане свідчить, що в серпні 2015р. відповідач проживав за адресою: [INFO], що також підтверджується показами допитаних свідків відповідача. Згідно до вимог ст. ст.71-72 Житлового кодексу України наймач або члени його сім»ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до ч.2 ст.107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. На даний час відповідач винаймає житло у [PERSON], що підтверджується довором оренди від 01.04.2016р., копія якого є в матеріалах справи (т.2 а.с.42-45) Таким чином, аналізуючи всі вищеперелічені докази, пояснення сторін та допитаних в судовому засіданні свідків, суд прийшов до висновку про те, що у відповідача на законних підставах виникло право користування квартирою, яке не припинилося у зв'язку з неприязненими відносинами з позивачкою, позивачка з 2013 року постійно за адресою спірної квартири не проживала, відповідач проживав у спірній квартирі а також у підсобному приміщенні квартири [ADDRESS], яке приєднано до спірної квартири та не заперечується сторонами, сплачував комунальні послуги, а відтак не втратив інтересу щодо проживання в вищезазначеній квартирі. Позивачкою не надано переконливих доказів щодо не проживання відповідача понад двох років у спірній квартирі, її показання суттєво відрізняються від показань допитаних свідків, в тому числі і нею заявлених, спростовуються матеріалами справи, а відтак її позовні вимоги задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] суд зазначає, що [PERSON] не проживав у [INFO], у період, який вказаний позивачкою [PERSON], не був свідком подій, які вказані в її позовній заяві, а його посилання на матеріали справи, якими встановлено факт відсутності відповідача понад встановлений законодавством строк, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а отже його позовні вимоги задоволенню також не підлягають.

Outcome: dismissed