Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] З вказаними позовом, в якому з урахуванням поданих уточнень просила на її користь з публічного акціонерного товариства Еталон в якості відшкодування втраченого заробітку пов'язаного втратою працездатності у сумі 67388,16 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10.11.2011 року сталася ДТП внаслідок якої їй було заподіяно тілесні ушкодження. Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2012 року винним у вказаній ДТП був визнаний [PERSON] Цивільна відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу була застрахована відповідно до полісу ВЕ № 8354772 від 06.12.2010 року в ПАТ СК Еталон. Також, вказаним вироком суду було встановлено, що їй була заподіяна шкода у розмірі втраченого середньомісячного доходу за 155 днів у розмірі 48 825,00 гривень та витрати на лікування в сумі 15 097,21 гривен, а всього 63 992,21 гривень, що є шкодою заподіяною життю та здоров'ю потерпілої внаслідок ДТП, не перевищує лімітів відповідальності страховика (ПАТ СК Еталон) та має бути ним відшкодована. Внаслідок ДТП вона була непрацездатна в період з 13 квітня по 01 червня 2012 року; з 30 грудня 2012 року по 14 лютого 2013 рік; з 14 лютого по 3 квітня 2013 року та з 02 травня по 10 червня 2013 рік, тобто всього 184 дня. Середній заробіток до ДТП становив 366,24 гривень. Отже загальна сума втраченого заробітку внаслідок втрати нею працездатності за вказаний період становить 67 388,16 гривень. В судовому засіданні представник позивача, з урахуванням поданих уточнень до позовних вимог , позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зазначив, що внаслідок ДТП яка сталася 10.11.2011 року було завдано тілесні ушкодження [PERSON] У зв'язку з отриманими травмами (перелом п'яткової кістки) остання вимушена була тривали час лікуватися. Характер отриманої травми об'єктивно свідчить про втрату працездатності останньою під час проходження лікування. Всього [PERSON] за період з 13 квітня 2012 року по 10 червня 2013 рік перебувала на лікуванні 184 дні та з вказаний період їй має бути виплачений втрачений середній дохід. Оскільки [PERSON] як на час ДТП, так і на час розгляду справи є фізичною особою-підприємцем, таке відшкодування має проводитися згідно положень ст.1198 ЦК України та відповідно до отриманих нею доходів він має проводитися із розрахунку 366,24 гривень на день. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Зазначив, що 22.10.2012 року страховою компанією позивачу була виплачена сума страхового відшкодування (витрати, пов'язані з лікуванням) у розмірі 9 992,65 гривень, яка була підтверджена відповідними чеками, та 2550 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Стосовно вимог виплати втраченого середнього заробітку, зазначив, що відповідно до положень ст.25 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів сума розраховується як різниця між доходом, отриманим за попередній період календарний рік (до ДТП) та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною. З представлених позивачем довідок про отримані доходи вбачається, що її дохід за 2011 рік (після ДТП) перевищує дохід, який вона отримала у 2010 році (до ДТП), а отже жодної втрати доходу у позивача не відбулося. Стосовно відсутності доходу за інші період (2012 рік) просив врахувати, що така обставина фактично була обумовлена тим, що позивач припинив здійснення підприємницької діяльності, а не у зв'язку з втратою нею працездатності. Також посилався на те, що позивачем не надано суду належних доказів часу, протягом якого остання була непрацездатною. Крім того, послався на те, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки дія полісу закінчилася 05.12.2011 року, а з позовом остання звернулася лише у травні 2015 року. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 10 листопада 2011 року о 07 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем Фольксваген н.з. ВХ 1456 АА та рухаючись по Львівському шосе зі сторони вул. [PERSON], в районі входу на ринок Ізіда, здійснюючи проїзд регульованого пішохідного переходу на дозволений сигнал світлофора, у порушення п.10.1, п.18.2 Правил дорожнього руху, під час перестроювання з крайньої правої смуги руху в ліву не переконався, що це буде безпечним і е створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху не надав дороги пішоходу [PERSON], яка закінчувала перехід проїзної частини відповідно напрямку руху, здійснив наїзд на неї, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров'я. Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та засуджено до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 1 рік. Також встановлено, що на підставі полісу №ВЕ /8354772 цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу була застрахована в ПАТ СК Еталон з 06.12.2010 року по 05.12.2011 рік. У своєму позові [PERSON] ставить питання стосовно стягнення з відповідача на її користь розмір втраченого доходу за період втрати працездатності під час лікування травм, отриманих внаслідок вищезазначеної ДТП. На підтвердження періоду втрати працездатності позивачем представлені довідки з травмпункту та виписки з медичної картки. Так, згідно довідки №101 від 10.11.2011 року, яка видана Хмельницькою міською лікарнею встановлено, що 10.11.2011 року [PERSON] поступила у травмпункт вказаного медичного закладу з приводу перелому правої п'яткової кістки. З представлених виписок з медичної картки встановлено, що [PERSON] перебувала на лікуванні в Хмельницькій міській лікарні з приводу консолідуючого перелому правої п'яткової кістки в періоди з 14.03.2012 рік по 13.04.2012 року, з 13.04.2012 року по 01.06.2012 рік. Також матеріалів справи встановлено, що [PERSON], як на час дорожньо-транспортної пригоди, так і на час спірного період, за який ставиться питання щодо відшкодування втраченого доходу, була зареєстрована як приватний підприємець. Відповідно до ч. 1 ст.\~1195, ч. 1 ст.\~1197, ст.\~1198 ЦК України\~фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Розмір доходу фізичної особи - підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою - підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, визначається на підставі даних органу державної податкової служби. Розмір доходу, втраченого фізичною особою - підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, у сумах, нарахованих до вирахування податків. Тобто, розмір втраченого заробітку (доходу) потерпілого обов'язково визначається з урахуванням втрати чи зменшення його професійної або загальної працездатності. Здатність до трудової діяльності - сукупність фізичних та духовних можливостей людини, яка визначається станом здоров'я, що дозволяє їй займатися різного виду трудовою діяльністю. Професійна працездатність - здатність людини якісно виконувати роботу, що передбачена конкретною професією, яка дозволяє реалізувати трудову зайнятість у певній сфері виробництва відповідно до вимог змісту і обсягу виробничого навантаження, встановленого режиму роботи та умов виробничого середовища. Параметрами оцінки є збереження або втрата професійної здатності, можливість трудової діяльності за іншою професією, яка за кваліфікацією дорівнює попередній, оцінка допустимого обсягу роботи у своїй професії і посаді, можливість трудової зайнятості в звичайних або спеціально створених умовах Законодавство вирізняє професійну та загальну працездатність. Професійна працездатність передбачає здатність працівника до роботи за конкретним фахом і на певній посаді, у той час як загальна працездатність - це здатність до виконання будь-якої роботи у звичайних умовах праці. На підставі цих даних суд визначає розмір втраченого фізичною особою (в тому числі і фізичною особою-підприєцем) внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу) у відсотках, що підлягає відшкодуванню. З огляду на викладене, для вирішення питання щодо відшкодування позивачу заробітку (доходу), втраченого ним внаслідок ушкодження здоров'я під час злочину, необхідно встановити, яка ступінь втрати професійної та/або загальної працездатності настала у нього внаслідок цієї події, момент її настання та строк на який її встановлено. Представлені позивачем медичні документи (виписки з медичних карт) таких відомостей не містять, а згідно з поясненнями представника позивача в судовому засіданні, висновок МСЕК про встановлення ступені втрати [PERSON] професійної та / або загальної працездатності відсутній. При цьому суд звертає свою увагу на те, що виписки з медичної картки позивача про періоди перебування нею на амбулаторному лікуванні, самі по собі не можуть бути належними доказами на підтвердження періоду та ступеню втрати останньою працездатності. Відповідно до приписів ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного та оскільки відсутні докази щодо наявності істотних обставин, які б давали підстави для стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування шкоди (втраченого доходу) за спірний період позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed