Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Заявник [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, заінтересована особа: Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 3). Свою заяву мотивує тим. що з 2004 року вона перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] [INFO] по день його смерті [INFO] . Від цих відносин мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Записи про батька дітей у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. За час життя її цивільного чоловіка вони не встигли подати заяву про визнання його батьком дитини. Із самого народження дитини та по день смерті її батька вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували дитину, утримували її та він виконував усі обов`язки батька дитини передбачені сімейним законодавством. Просить суд встановити факт батьківства, померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] по відношенню до доньки [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Черкаський міський відділ ДРАЦС центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 471 про народження дитини [PERSON] , зроблений Відділом реєстрації актів цивільного стану Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області 24.05.2005 року, записавши батьком дитини громадянина України [PERSON] , який народився [INFO] та ивдати нове свідоцтво про її народження. 04 березня 2020 року ухвалою суду прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила її задоволити. Представник зацікавленої особи Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання засідання не з`явився, надали заяву про слухання справи за їхньої відсутності. Тавкож вказали, що при розгляді заяви покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення\~заявника Медведенко В. [PERSON] ., пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид\~непозовного цивільного\~судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав,\~свобод та\~інтересів особи\~або створення\~умов здійснення\~нею особистих\~немайнових чи\~майнових прав\~або підтвердження\~наявності чи\~відсутності неоспорюваних\~прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. В судовому засіданні встановлено, що з 2004 року [PERSON] , [INFO] перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] , [INFO] по день його смерті - [INFO] .Від спільного проживання мають спільну дитину,дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] [INFO] народилася [PERSON] . Батьком зазначено « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до Довідки № 18 від 05.02.2020 ДП «РЕУ ЧШК ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» - [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав, але не зареєстрований в гуртожитку за адресою [ADDRESS] з 2004 року по день смерті [INFO] разом з зареєстрованими за вказаною адресою співмешканкою [PERSON] , 1968 р.н. та донькою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю Української PCP. Як зазначено в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для. встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Відповідно до ст. 53 КпШС України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини івідповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка ї утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. З ст. 128 цього Кодексу. Встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, оскільки у заявника виникла необхідність для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. А тому, враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даної заяви.

Outcome: approved