Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначив, що з 3 червня по 12 серпня 2014 року він був прийнятий на роботу в ПП «Ексалібур-М» та працював охоронником на Городоцькому молокозаводі. За вказаний період розмір його заробітку склав 5000 гривень, із розрахунку по 100 гривень за день. Разом з цим, підприємством не була виплачена його заробітна плата. За таких обставин просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати у сумі 5\~000 гривень, а також 20\~000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив суду, що з 03 червня 2014 року він був прийнятий на роботу в ПП «Ескалібур-М» на посаду охоронця. За домовленістю з роботодавцем оплата його роботи мала здійснюватися із розрахунку 100 гривень за день роботи. Він виконував роботу охоронця на Городоцькому молокозаводі. З часу прийняття на роботу до 12 серпня 2014 року роботодавцем не була виплачена нарахована заробітна плата. Всього заборгованість із заробітної плати за весь період відпрацьованого ним часу становить 5\~000 гривень. Крім того, зазначив, що невиплатою заробітної плати відповідачем була завдана йому моральна шкода, яку він оцінює в 20\~000 гривень. Також пояснив, що забрати свою трудову книжку він не може, оскільки центральний офіс підприємства розташований у м. Кіровоград, та за вказаною адресою йому ніхто не відчинив. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що [PERSON] працював у приватному підприємстві «Ескалібур-М» за період з червня 2014 року по вересень 2014 рік. Вказане підтверджено індивідуальними відомостями про застраховану особу, яке видане пенсійним фондом України у м. Хмельницькому на імя позивача, згідно яких встановлено, про перерахування ПП «Ескалібур-М» страхових внесків на імя [PERSON] Згідно вказаних відомостей сума заробітку [PERSON] за вказаний період (з червня 2014 року по вересень 2014 року) становить 1984,00 гривень. Відповідач докази на підтвердження погашення заборгованості із заробітної плати перед позивачем суду не надав. Виходячи з того, яке значення для кожної із сторін мають вказані докази, а також той факт, що фактично у своїх запереченнях проти позову відповідач факт наявності та розмір заборгованість перед позивачем не оспорював, жодних доказів на спростування наявності заборгованості не надав, суд визнає доведеним розмір заборгованості із заробітної плати відповідача перед позивачем у розмірі 1984,00 гривень. Відповідно до приписів ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи позивача про те, що розмір його заробітку згідно домовленостей з роботодавцем становив 100 гривень на день, та заборгованість підприємства перед ним із заробітної плати становить 5\~000 гривень, суд не приймає до уваги, оскільки жодних належних та допустимих доказів цьому позивач суду не представив, та з матеріалів справи не встановлено. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Вирішуючи заявлені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості із остаточного розрахунку при звільненні, суд виходить з того, що відповідач згідно ч. 7 ст. 43 Конституції України, ч. 1 ст. 115 КЗпП України, мав виплачувати працівникам заробітну плату регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідач прострочив виплату заробітної плати, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до ст.ст. 47, 116 КЗпП України, наявну заборгованість із заробітної плати відповідач мав оплатити позивачеві у день звільнення. Оскільки відповідач порушив право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання заробітної плати, таке право підлягає судовому захисту. За наведених обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості із заробітної плати підлягають задоволенню. Вирішуючи заявлені позовні вимоги в частині стягнення грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд виходить з того, що сам факт порушення трудових прав позивача, що проявився у несвоєчасній виплаті заробітної плати та не проведенні остаточно розрахунку при звільненні, свідчить про перенесені останнім моральних страждань, оскільки позивач об'єктивно був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням характеру страждань, їх обсягу, тривалості, загального розміру заборгованості, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що розміром грошового відшкодування моральної шкоди необхідним, достатнім, розумним і справедливим за наведених обставин, є 500 гривень, тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з урахуванням часткового задоволення позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 44,07 гривень.

Outcome: partial