Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник [PERSON], заінтересована особа: Відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по Дергачівському\~та Золочівському\~районах Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Харківській області, звернулася до\~суду із\~заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що 27 лютого 2019 року у м. Харцизьк Донецької області померла [PERSON] - дружина рідного брата заявника [PERSON], [INFO]. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. \~ \~ \~ \~Встановлення факту смерті необхідне брату заявника для реєстрації смерті дружини на території України та отримання свідоцтва про смерть і подальшого оформлення його спадкових прав, як спадкоємця за законом, на майно, що залишилось після смерті дружини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії ДНР №138397 від 01.03.2019, [PERSON] померла 27 лютого 2019 року в місті Харцизьк Донецької Народної Республіки. Документи, що підтверджують факт смерті є: лікарське свідоцтво про смерть №162, видане Центральною міською лікарнею м. Харцизька ДНР (дублікат №117 від 19.03.2019), свідоцтво про смерть [PERSON], видане 01 березня 2019 року Харцизьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, про що зроблений актовий запис №215, копії фото з місця поховання, які були отримані заявником на тимчасово окупованій території України, за останнім місцем проживання померлої [PERSON] в м. Харцизьк Донецької Народної Республіки. В результаті звернення до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області про видачу свідоцтва про смерть, заявником була отримана відмова у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] Таким чином, видане на території Донецької Народної Республіки свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому порядку факту смерті дружини брата заявника, що створює перешкоди та робить неможливим оформлення його спадкових прав, як спадкоємця за законом, на майно, що залишилось після смерті дружини. Оскільки, реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті 27 лютого 2019 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Представник заінтересованої особи відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по Дергачівському\~та Золочівському\~районах Головного\~територіального Управління\~юстиції у\~Харківській областіу судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. У звязку з тим, що справи про\~встановлення факту\~народження або\~смерті особи\~на тимчасово\~окупованій території\~України розглядаються\~невідкладно з\~моменту надходження\~відповідної заяви\~до суду,суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю заявника та представника заінтересованої особи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 лютого 2019 року у м. Харцизьк Донецької області померла [PERSON], [INFO]. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. \~ \~ \~ \~Встановлення факту смерті необхідне чоловіку померлої [PERSON] для реєстрації смерті дружини на території України та отримання свідоцтва про смерть і подальшого оформлення його спадкових прав, як спадкоємця за законом, на майно, що залишилось після смерті дружини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії №138397 від 01.03.2019, [PERSON] померла 27 лютого 2019 року в місті Харцизьк Донецької Народної Республіки. Документи, що підтверджують факт смерті є: лікарське свідоцтво про смерть №162, видане Центральною міською лікарнею м. Харцизька ДНР (дублікат №117 від 19.03.2019), свідоцтво про смерть [PERSON], видане 01 березня 2019 року Харцизьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, про що зроблений актовий запис №215, копії фото з місця поховання, які були отримані заявником на тимчасово окупованій території України, за останнім місцем проживання померлої [PERSON] в м. Харцизьк Донецької Народної Республіки. В результаті звернення до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області про видачу свідоцтва про смерть, заявником була отримана відмова у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Як передбачено ч. 1\~ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч. ч. 2, 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 315 ЦПК України в окремому провадженні суд, зокрема, розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, яка викладена у висновках ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «laizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих та такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а де становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. 12.03.2019 №452/15.120404 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла 27 лютого 2019 року. Оскільки реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, маються підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки [PERSON], яка померла 27 лютого 2019 року. Відповідно до\~частин 4,\~5\~ст.\~317\~ЦПК України\~ухвалене судом\~рішення у\~справах про\~встановлення факту\~народження або\~смерті особи\~на тимчасово\~окупованій території\~України,\~визначеній Верховною\~Радою України,\~підлягає негайному\~виконанню.\~Рішення у\~справах про\~встановлення факту\~народження або\~смерті особи\~на тимчасово\~окупованій території\~України,\~визначеній Верховною\~Радою України,\~може бути\~оскаржено в\~загальному порядку,\~встановленому цим\~Кодексом.\~Оскарження рішення\~не зупиняє\~його виконання.\~Копія судового\~рішення видається\~особам,\~які брали\~участь у\~справі,\~негайно після\~проголошення такого\~рішення або\~невідкладно надсилається\~судом до\~органу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~за місцем\~ухвалення рішення\~для державної\~реєстрації народження\~або смерті\~особи. Свідоцтво про\~смерть,\~видане 01\~березня 2019 року Харцизьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки (фактично Донецької області України) за актовим записом № 215, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, як виняток суд бере до уваги та оцінює його разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку. Таким чином,\~суд дійшов\~висновку,\~що заява\~підлягає задоволенню.\~Зібрані у\~справі докази\~та їх\~належна оцінка\~вказують про\~наявність підстав\~для встановлення\~факту смерті\~[PERSON],\~ [INFO]. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. На підставі викладеного,

Outcome: approved