Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до Гадяцької міської ради про визнання права власності на об`єкт нерухомості за спадкоємцем. У своїй позовній заяві позивач вказує, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, зокрема на гараж, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Полтавської області, що належав його покійній дружині [PERSON], яка померла [INFO] року, після смерті якої він фактично прийняв спадщину, але не встиг оформити її у зв`язку зі смертю. Гараж знаходиться на неприватизованій земельній ділянці. Позивач у шестимісячний термін подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька до приватного нотаріуса [PERSON], проте їй було відмовлено в оформленні права на спадкове майно - гараж, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо вказаного майна, тому вона звернулась до суду з позовом про визнання права власності на об`єкт нерухомості за спадкоємцем. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Гадяцької міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи без участі представника міської ради, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Гадяцької міської ради про визнання права власності на об`єкт нерухомості за спадкоємцем не підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], дошлюбне прізвище якої було [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, являється дочкою померлих [INFO] року [PERSON] та [INFO] року [PERSON], що також підтверджується свідоцтвом про її народження. Відповідно до довідок КП «Гадяч-житло» № 3145 та № 3146 від 27.11.2014 року, померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на [INFO] року за адресою [ADDRESS], на день її смерті разом з нею був зареєстрований чоловік [PERSON]. Станом на день смерті - [INFO] року [PERSON] проживав один за вищевказаною адресою, інших зареєстрованих осіб не значилось. 21.07.1975 року, тобто ще за життя, [PERSON] отримала дозвіл на будівництво збірного гаража по [ADDRESS] Полтавської області на земельній ділянці, що належала домоуправлінню. Строк дії дозволу був визначений до 21.07.1976 року, що вбачається з дозволу № 21-07-75, наявного в матеріалах справи. Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 69 від 27.11.2014 року, на земельну ділянку площею 18,9 кв.м., яка знаходилася в користуванні нині померлої [PERSON], за адресою: [ADDRESS] Полтавської області, Державний акт на право власності не виготовлявся, в оренду земельна ділянка не передавалась та відноситься до земельного фонду міської ради. Підтверджуючі докази, щодо надання зазначеної у довідці земельної ділянки у користування [PERSON] відсутні. Разом з тим, у технічному паспорті на гараж за адресою [ADDRESS] Полтавської області, виготовленому ФОП [PERSON] на замовлення позивача [PERSON] вказано, що гараж, позначений літерою Г, загальною площею 18,9 кв.м., побудований у 1975 році, основні конструктивні елементи якого фундамент - цегляний щебінь, металеві стіни, підлога асфальтова. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 392 ЦК України, на яку позивач посилається у своєму позові з метою визнання права власності на спадкове майно, передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дані обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, так як відсутні докази оспорювання такого права будь-якою іншою особою, а також відсутні докази щодо втрати документів, які б засвідчували право власності позивача на зазначений у позові гараж. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж, після смерті батька [PERSON], в зв'язку з тим, що нею не надані правовстановлюючі документи на майно. Таким чином судом встановлено, що спірний гараж являється самочинним будівництвом. У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦК України - житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно частини 3 даної статті - право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у абзаці 4 пункту 4 Постанови «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Окрім того, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває право власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, інші споруди. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачем заявлено вимоги про визнання за нею в порядку спадкування прав на гараж за адресою [ADDRESS] Полтавської області, дозвіл на будивництво якого було надано її матері, нині померлій [INFO] [PERSON], в якому також значиться, що він є збірним, а також визначений термін такого дозволу до 21.07.1976 року. Тобто дозвіл надавався на будівництво збірного гаражу, а відповідно до технічного паспорту значиться, що він складається із фундаменту, асфальтового покриття та металевих стін. Враховуючи відсутність підтверджуючих доказів щодо виділення у встановленому законом порядку земельної ділянки під самочинне будівництво гаража, який знаходиться за адресою [ADDRESS] Полтавської області, як до будівництва так і під уже збудоване нерухоме майно, а також відсутність правовстановлюючих документів про право власності у спадкодавців на вказаний позивачем об'єкт, тому її позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed