Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

До суду у жовтні 2017 року звернулись [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із вказаним позовом. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 12 квітня 2016 року [PERSON] прийнято на роботу водієм у Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт Спецбуд» ( далі ТОВ «Моноліт Спецбуд» ). З 20 жовтня 2016 року прийнято на роботу водієм до ТОВ «Моноліт Спецбуд» [PERSON], а з 03 листопада 2016 року - [PERSON] Позивачі працювали водіями щодня на вантажних автомобілях в будні дні, не менш як по 8 годин у день, в тому числі виконували ремонтні роботи автомобілів та іншу роботу. З 01.03.2017 року директор підприємства спонукав позивачів до формального укладення з ними цивільно-правових договорів на строк по 31 грудня 2017 року. А 22 серпня 2017 року директор товариства [PERSON] повідомив про скорочення штату працівників і звільнення позивачів з роботи, але при звільненні повний розрахунок не провів, записи у трудові книжки про роботу на підприємстві не здійснив, повідомивши, що не оформляв з ними трудових відносин. Позивачі просили встановити факт трудових відносин із відповідачем у певний період часу та стягнути із відповідача заборгованість із виплати заробітної плати. 23.02.2018 року позивачі подали до суду заяву про уточнення позовних вимог, де просили: встановити факт трудових відносин між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Моноліт Спецбуд, та зобовязати його оформити трудові відносини з: [PERSON] за період із 12.04.2016 по 22.08.2017 включно; [PERSON] за період із 20.10.2016 по 22.08.2017 включно; [PERSON] за період із 03.11.2016 по 22.08.2017 включно. Просили застосувати наслідки, передбачені частиною 6 ст. 235 КЗпП України, та стягнути із відповідача середню заробітну плату за видом економічної діяльності в будівництві у Київській області, без урахування фактично виплаченої заробітної плати, на користь: [PERSON] в сумі 81754,79 (вісімдесят одну тисячу сімсот пятдесят чотири) грн 79 коп. за період із 12.04.2016 по 22.08.2017 включно; [PERSON] в сумі 55509,06 (пятдесят пять тисяч пятсот девять) грн 06 коп. за період із 20.10.2016 по 22.08.2017 включно; [PERSON] в сумі 53364,91 (пятдесят три тисячі триста шістдесят чотири) грн 91 коп. за період із 03.11.2016 по 22.08.2017 включно. Також просили застосувати наслідки, передбачені частиною 6 ст. 235 КЗпП України, та зобовязати відповідача нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи, а саме: [PERSON] за період із 12.04.2016 по 22.08.2017 включно; [PERSON] за період із 20.10.2016 по 22.08.2017 включно; [PERSON] за період із 03.11.2016 по 22.08.2017 включно; стягнути із відповідача заборгованість із виплати заробітної плати на користь: [PERSON] в сумі 13160,00 (тринадцять тисяч сто шістдесят) грн; [PERSON] в сумі 15590,00 (пятнадцять тисяч пятсот девяносто) грн; [PERSON] в сумі 13170,00 (тринадцять тисяч сто сімдесят) грн. У судовому засіданні позивачі та їх представник [PERSON] доводи позову з підстав, викладених у позовній заяві підтримали та просили позовні вимоги задовольнити. У судове засідання 25 липня 2018 року не зявилися, подавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. У письмових\~судових дебатах\~представник позивачів\~[PERSON]\~також доводи\~позову підтримав,\~однак аналізуючи\~зміст наявних\~у справі\~цивільно-правових\~договорів відповідно\~до законодавства,\~та враховуючи\~обставини справи\~і докази\~у своїй\~сукупності,\~вважає,\~що позовні\~вимоги позивачів\~про встановлення\~факту трудових\~відносин підлягають\~частковому задоволенню,\~а саме\~щодо встановлення\~факту трудових\~відносин між\~ТОВ Моноліт\~Спецбуд і:\~[PERSON]\~за період\~з 01.03.2017\~по 31.07.2017\~включно;\~[PERSON]\~за період\~з 01.03.2017\~по 30.06.2017\~включно;\~[PERSON]\~за період\~з 01.03.2017\~по 31.07.2017\~включно. Також зазначив, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги позивачів щодо стягнення відповідно до частини 6 ст. 235 КЗпП України на їхню користь з відповідача середньої заробітної плати за видом його економічної діяльності в будівництві у Київській області, який є основним видом діяльності відповідача, без урахування фактично виплачених коштів, як зазначено у частині 6 ст. 235 КЗпП України, а саме стягнути з відповідача середню заробітну плату за видом його економічної діяльності на користь позивачів: [PERSON] в сумі 29142,50 грн (двадцять девять тисяч сто сорок дві гривні) 50 коп. за період з 01.03.2017 по 31.07.2017 включно; [PERSON] в сумі 22895,78 грн (двадцять дві тисячі вісімсот девяносто пять гривень) 78 коп. за період з 01.03.2017 по 30.06.2017 включно; [PERSON] в сумі 29142,50 грн (двадцять девять тисяч сто сорок дві гривні) 50 коп. за період з 01.03.2017 по 31.07.2017 включно. Представник відповідача повторно не зявився в судове засідання; був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав і не повідомив про причини неявки. Позивачі подали заяви про розгляд справи за їх відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали суду копії та предявили оригінали цивільно-правових договорів №01.03.2017/8 ЦПД і №01.03.2017/5 ЦПД, укладених між ними і ТОВ Моноліт Спецбуд 01 березня 2017 р., терміном дії з 01.03.2017 по 31.12.2017. Предметом даних договорів є перевезення вантажів. ( а.с.65-66) Допитний судом у якості свідка позивач [PERSON] пояснив, що між ним і ТОВ Моноліт Спецбуд також був укладений цивільно-правовий договір 01 березня 2017 р., терміном дії з 01.03.2017 по 31.12.2017, але примірник відповідного договору в нього не зберігся. Факт існування між позивачем [PERSON] і ТОВ Моноліт Спецбуд цивільно-правового договору підтверджується й листом ТОВ Моноліт Спецбуд за № 172 від 24.11.2017 «Про відновлення втрачених документів», зі змісту якого видно, що в період із січня 2016 року по червень 2017 року із [PERSON]JI. укладались цивільно-правові угоди. (а.с. 67) Випискою Пенсійного фонду України з індивідуальних відомостей про застраховану особу - [PERSON] (Форма ОК-7) від 26.01.2018 підтверджується, що йому в період березень-липень 2017 року нараховувались кошти ТОВ Моноліт Спецбуд (ідентифікаційний код - 39441078) в сумі по 2000,00 грн щомісячно. (а.с. 69) Випискою Пенсійного фонду України з індивідуальних відомостей про застраховану особу - [PERSON] (Форма ОК-5) від 07.09.2017 підтверджується, що йому в період березень-червень 2017 року нараховувались кошти ТОВ Моноліт Спецбуд (ідентифікаційний код - 39441078) в сумі по 1500,00 грн щомісячно. (а.с. 72-74) Випискою Пенсійного фонду України з індивідуальних відомостей про застраховану особу - [PERSON] (Форма ОК-5) від 22.01.2018 підтверджується, що йому в період, березень-липень 2017 року нараховувались кошти ТОВ Моноліт Спецбуд (ідентифікаційний код - 39441078) в сумі по 1800,00 грн щомісячно. (а.с. 70, 71) Допитні у судовому засіданні як свідки позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що між ними і ТОВ Моноліт Спецбуд існували саме трудові відносини, адже всі вони були прийняті на роботу до відповідача водіями, про що писали відповідні заяви про прийом їх на роботу, працювали вони щодня на вантажних автомобілях відповідача в буденні дні не менше як по 8 годин у день, навіть інколи більше, в тому числі, виконували ремонтні роботи (ремонтували автомобілі при потребі), на автомобілях перевозили будівельні матеріали - піно та газоблоки. Укласти з ними цивільно-правові договори їх спонукав директор відповідача, [PERSON], мотивуючи великим податковим тягарем на підприємство, та погрожуючи їм звільненням, якщо вони відмовляться підписати такі договори. Актів виконаних робіт позивачі не підписували. Виходячи зі змісту статей 21, 24 КЗпП України, трудовий договір спрямований на здійснення та забезпечення трудових функцій працівника, і може укладатись без оформлення окремого письмового трудового договору. За трудовим договором працівник зобовязаний виконувати роботу з визначеної професії, спеціальності чи посади, а роботодавець - забезпечити йому умови праці та оплачувати її. Тобто предметом трудового договору є власне праця працівника в ході його трудової діяльності на підприємстві в установі, організації чи у фізичної особи. У розумінні ст. 626 ЦК України, цивільно-правовий договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Тому предметом цивільно-правового договору є певна індивідуально-визначена робота та отримання матеріального результату за її виконання. Тобто за цивільно-правовим договором оплачується не сам процес праці, а її результати, які визначаються після закінчення виконання певної роботи і оформляються актами здавання-приймання виконаних робіт чи наданих послуг. Цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результату праці, та, в разі досягнення цієї мети, договір вважається виконаним і дія його припиняється. Тому цивільно-правовий договір застосовується для реалізації визначених, найчастіше разових робіт. Зі змісту наявних у справі цивільно-правових договорів вбачаються довгострокові відносини для виконання індивідуально-визначеної роботи - перевезення вантажів. Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 914 ЦК України, перевізник і власник (володілець) вантажу в разі необхідності здійснення систематичних перевезень можуть укласти довгостроковий договір. За довгостроковим договором перевізник зобовязується у встановлені строки приймати, а власник (володілець) вантажу - передавати для перевезення вантаж у встановленому обсязі. У довгостроковому договорі перевезення вантажу встановлюються обсяг, строки та інші умови надання транспортних засобів і передання вантажу для перевезення, порядок розрахунків, а також інші умови перевезення. Проте жодної з вищенаведених істотних умов щодо обсягів, строків, транспортних засобів, із зазначенням, що перевізник виконує роботу на своєму автомобілі чи на автомобілі, який належить іншій особі, порядок приймання перевізником вантажу для перевезення та передачі його власником перевізнику, порядок розрахунків і формування ціни не зазначено в наявних у справі цивільно-правових договорах. У яких, зокрема, сторони зазначені як замовник і виконавець як начебто це договори з надання послуг чи підряду, хоч в п. 1.1 зазначено, що їх предметом є саме перевезення вантажів. До того ж, договори про надання послуг, підряду також передбачають такі істотні умови як ціну, порядок її формування та терміни оплати (розрахунків), умови про що відсутні в наявних у справі цивільно-правових договорах. Так, п. 2.1. цивільно-правових договорів передбачено, що підставою для підписання документа, який підтверджує виконання робіт Виконавцем за цим договором, є підписані Акти приймання фактично виконаних робіт. У п. 2.2. зазначено, що за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду згідно з Актом фактично виконаних робіт. Проте, у судому засіданні позивачі пояснили, що ніяких актів виконаних робіт вони ніколи не складали і не підписували. Такими чином, за своїми ознаками, наявні у справі цивільно-правові договори не є такими відповідно до законодавства. Аналізуючи зміст наявних у справі цивільно-правових договорів відповідно до законодавства, та враховуючи всі вищевказані обставини і докази у своїй сукупності, зокрема виписки Пенсійного фонду України з індивідуальних відомостей про застраховану особу щодо всіх трьох позивачів, їх позовні вимоги про встановлення факту трудових відносин підлягають частковому задоволенню, а саме щодо встановлення факту трудових відносин між ТОВ Моноліт Спецбуд і: - [PERSON] за період з 01.03.2017 по 31.07.2017 включно; - [PERSON] за період з 01.03.2017 по 30.06.2017 включно; - [PERSON] за період з 01.03.2017 по 31.07.2017 включно. Відповідно до ч. 6 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації, орган,\~який розглядає\~трудовий спір,\~одночасно приймає\~рішення про\~нарахування та\~виплату такому\~працівникові заробітної\~плати у\~розмірі не\~нижче середньої\~заробітної плати\~за відповідним\~видом економічної\~діяльності у\~регіоні у\~відповідному періоді\~без урахування\~фактично виплаченої\~заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи. З огляду на викладене, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги позивачів щодо стягнення відповідно до частини 6 ст. 235 КЗпП України на їхню користь з відповідача середньої заробітної плати за видом його економічної діяльності в будівництві у Київській області, який є основним видом діяльності відповідача, без урахування фактично виплачених коштів, а саме стягнути з відповідача середню заробітну плату за видом його економічної діяльності на користь позивачів. Згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ТОВ Моноліт Спецбуд (ідентифікаційний код - 39441078) є будівництво житлових і нежитлових будинків (код по КВЕД - 41.20). На веб-сайті Головного управління статистики у Київській області (Інтернет-ресурс: kyivobl.ukrstat.gov.ua) в розділах: статистична інформація&? ;оплата праці та соціально-трудові відносини&gс;архів&gз;2017&?і;кількість, робочий час, та оплата праці штатних працівників за видами економічної діяльності у 2017 році за даним видом діяльності по Київській області зазначена щомісячна кількість годин, відпрацьованих в середньому на одного штатного працівника, а саме: у березні - 157 год.; у квітні - 139 год.; у травні - 134 год.; у червні - 140 год.; у липні - 144 год. При цьому нараховано було в середньому працівнику за годину: в березні - 37,45 грн; у квітні - 40,97 грн; у травні - 39,75 грн; у червні - 42,82 грн; у липні -43,38 грн. Отже, щомісячні розміри середньої номінальної (нарахованої) заробітної плати за видом економічної діяльності в будівництві по регіону Київській області у 2017 році становили: у березні - 5879,65 грн (157 год. х 37,45 грн); у квітні - 5694,83 грн. (139 год х 40,97 грн); у травні - 5326,50 грн (134 год. х 39,75 грн); у червні - 5994,80 грн (140 год. х 42,82 грн); у липні - 6246,72 грн (144 год. х 43,38 грн). Таким чином, щомісячі розміри середньої номінальної (нарахованої) заробітної плати за видом економічної діяльності в будівництві по регіону - Київській області у 2017 році: - \~ \~ \~ \~[PERSON] в сумі 29142,50 грн (двадцять девять тисяч сто сорок дві гривні) 50 коп. за період з 01.03.2017 по 31.07.2017 включно; - \~ \~ \~ \~[PERSON] в сумі 22895,78 грн (двадцять дві тисячі вісімсот девяносто пять гривень) 78 коп. за період з 01.03.2017 по 30.06.2017 включно; - \~ \~ \~ \~[PERSON] в сумі 29142,50 грн (двадцять девять тисяч сто сорок дві гривні) 50 коп. за період з 01.03.2017 по 31.07.2017 включно, виходячи з наступних обставин і розрахунку. Без урахування нарахованих та виплачених сум заробітної плати, із відповідача на користь позивачів необхідно стягнути заробітну плату у розмірі 19\~142, 50 грн. на користь [PERSON], 16\~895, 78 грн. на користь [PERSON] та 19\~142. 50 грн. на користь [PERSON] Крім того, згідно з частиною 6 ст. 235 КЗпП України, з цих сум середньомісячної заробітної плати, а саме: з 5879,65 грн за березень, з 5694,83 грн за квітень, з 5326,50 грн за травень, з 5994,80 грн за червень, та з 6246,72 грн за липень 2017 року, відповідач має сплатити податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи. А тому підлягають частковому задоволенню й позовні вимоги позивачів щодо зобовязання відповідача нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи, а саме: [PERSON] за період з 01.03.2017 по 31.07.2017 включно; [PERSON] за період з 01.03.2017 по 30.06.2017 включно; [PERSON] за період з 01.03.2017 по 31.07.2017 включно. Позовні вимоги позивачів про встановлення факту трудових відносин із відповідачем в інші періоди є недоведеними в судовому засіданні належними доказами. Так, покази позивачів як свідків, про періоди фактичних трудових відносин із відповідачем є недостатнім доказом таких обставин, інших доказів на підтвердження доводів позовних вимог до суду не надано. Вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати у розмірі, про який зазначено у позові, є похідними від встановлення факту перебування у трудових відносинах, тому такі вимоги також задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial