Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

До суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Позивач просить стягнути за кредитним договором №\~140131-101642 від 31.01.2014\~р. з [PERSON] на його користь 50,00 грн. та судовий збір, з [PERSON] на його користь 5638,00 грн. та судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що 31.01.2014\~р. [PERSON] уклав з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договір №\~140131-101642 та отримав кредит у розмірі 300,00 грн. Відповідно до п. 3.3 договору відповідач зобовязаний повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у сумі 84,00 грн. у строк до 13.02.2014 р. В порушення договірних умов [PERSON] станом на 16.08.2016 р. не виконує зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів, а також сплати процентів за користування кредитом. Згідно п. 6.2 договору у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у вигляді неустойки пені в розрахунку 2 % за кожен день прострочення платежу. Станом на 16.08.2016 р. заборгованість за пенею становить 5388,00 грн. 31.01.2014\~р. [PERSON] уклав з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договір поруки, яким зобовязався перед позивачем відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з кредитного договору №\~140131-101642 від 31.01.2014\~р., який укладений між позивачем та [PERSON] Так, [PERSON] забезпечує виконання зобовязання [PERSON] частково. Передбачена договором відповідальність [PERSON] перед позивачем обмежується загальною сумою 50,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов не подав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов не подав. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 31.01.2014\~року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~140131-101642, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. строком до 13.02.2014 року. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору розмір процентів, які повинен сплатити позичальник 2% за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних або 732 відсотки річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік). Відповідно до п. 3.3 цього договору позичальник зобовязується повернути кредит у розмірі, вказаному у п. 1.2 даного договору, а також сплатити проценти у розмірі 84,00 грн., нараховані за період починаючи з дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту, разом 384,00 грн., у дату повернення кредиту. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється разовим платежем. Згідно п. 6.2 договору за порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує кредитодавцю неустойку у вигляді пені в розрахунку 2 % за кожен день прострочення платежу. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 16.08.2016 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 5688,00 грн., яка складається з наступного: 300,00 грн. основний борг; 5388,00 грн. пеня. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пеня є одним з видів неустойки. У відповідності до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини по справі, положення ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, враховуючи, що розмір пені значно перевищує розмір усіх складових заборгованості, бездіяльність самого позивача протягом тривалого строку свідчить про те, що він не вживав заходів щодо стягнення сум заборгованості, сприяючи збільшенню штрафних санкцій за зобовязаннями,

Outcome: partial