Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

До суду звернулося управління соціального захисту населення Збаразької районної державної адміністрації з позовом до [PERSON] про стягнення 2021,06 грн. надміру виплачених компенсаційних коштів по догляду за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу. Свої вимоги мотивує тим, що з 03.09.2015р. відповідачу, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02.08.2000р. №1192 «Про надання щомісячної грошової допомоги малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляд за ним», призначено щомісячну грошову допомогу, як малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. Однак, в ході здійсненої перевірки виявлено, що [PERSON] з 30.09.2015р. по 12.11.2015р. перебував за кордоном, відповідно догляд за інвалідом І групи [PERSON] не здійснював та не повідомив управління щодо зміни обставин догляду на період перебування за кордоном, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила суд стягнути з відповідача 2021,06 грн. надміру виплачених компенсаційних коштів по догляду за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, посилаючись на ті ж обставини. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечили та просили в задоволенні позовних вимог відмовити, пояснивши, що позов є безпідставним, попри те, що відповідач перебував деякий час за межами України, це не може бути підставою для стягнення з нього надміру нарахованої щомісячної грошової допомоги, оскільки його підопічна перебувала під належним доглядом. Заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 03 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Збаразької районної державної адміністрації із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, як малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. До заяви відповідач [PERSON] також подав декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, де в розділі ІІ зазначив, що джерелом його доходу є допомога управління соціального захисту населення Збаразької районної державної адміністрації, пай агрокомплексу, та члена сім`ї матері [PERSON] є пенсія. На підставі зазначених документів Управлінням соціального захисту населення Збаразької РДА відповідачу [PERSON] призначено державну соціальну допомогу по догляду за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу починаючи з 01.10.2015р. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією заяви [PERSON] №1/2131 від 03.09.2015р. про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг (а.с.8-9), копією декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги поданої [PERSON] 03.09.2015 року (а.с.10-11), та не оспорюється сторонами. 20 жовтня 2016 року управлінням західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області проведено ревізію щодо законності призначення, нарахування та виплат усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів в Управлінні праці та соціального захисту населення Збаразької районної Державної адміністрації Тернопільської області за період з 01.06.2014р. по 31.06.2016р. За результатами ревізії позивачем було направлено [PERSON] повідомлення про переплату допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 08.11.2016р. №01-41/1801, яким [PERSON] зобовязано повернути переплачену суму допомоги в розмірі 2021,06 грн.. Підставою повернення в даної допомоги позивач зазначає те, що відповідач перебував за кордоном та догляду протягом періоду перебування за кордоном за [PERSON], інвалідом 1 групи внаслідок психічного розладу, не здійснював. Дані обставини стверджуються копією акту ревізії №04-22/273 від 20.10.2016 року проведеної управлінням західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області (а.с.2-5), копією розпорядження про переплату допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу за період перебування за кордоном виплати по особовому рахунку №606004 [PERSON] (а.с.7), копією повідомлення про переплату допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 08.11.2016р. №01-41/1801 (а.с.6). Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON], [PERSON], кожен окремо ствердили, що за інвалідом І групи [PERSON] постійно доглядають троє осіб: її мати [PERSON] та її брати [PERSON] і [PERSON]. По догляду за [PERSON] офіційно оформлений [PERSON]. Відповідач [PERSON], постійно проживаючи біля сестри інваліда [PERSON], виготовляє документи на субсидії, купує продукти, їздить у м.Тернопіль, інші місця за необхіднюстю. На час відсутності [PERSON] за місцем проживання такий догляд за [PERSON] здійснювали вони, як брат та мати, зокрема вирішити жіночі питання завжди допомагає мати [PERSON]. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Так, дослідженим у судовому засіданні актом обстеження матеріально-побутових умов виданим 08.08.2017р. депутатом Збаразької міської ради Тернопільської області [PERSON] встановлено, що [PERSON], проживаючи в [INFO], опікується інвалідом І групи [PERSON] (а.с.55). Відповідно до п.4 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І або ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2000 року №1192, допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, і здійснює догляд за ним. Згідно з п.8 цього Порядку у разі виникнення обставин, які можуть вплинути на право особи на допомогу, ця особа повинна в десятиденний строк повідомити про такі обставини орган, що проводить виплату допомоги. Виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли: сталися зміни у складі сім'ї у зв'язку із смертю або зміною місця проживання інваліда I чи II групи внаслідок психічного розладу чи особи, якій надається допомога на догляд; закінчився строк установлення інвалідності I чи II групи і протягом місяця не підтверджено встановлення групи інвалідності, яка дає право на призначення допомоги на догляд; інвалід I чи II групи внаслідок психічного розладу перебуває на повному державному утриманні або стаціонарному лікуванні впродовж повного календарного місяця. У разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога, зобов'язані в десятиденний строк повідомити органи, що провадять її виплату. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за тим, у якому сталися зміни. Відповідно до п.13-1 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає з інвалідом І або ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 року №1192 зазначено, що якщо внаслідок зловживань з боку громадян (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на призначення і виплату допомоги на догляд тощо) були надміру виплачені суми допомоги, органи праці та соціального захисту населення здійснюють такі заходи: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої особи; повідомляють одержувача допомоги про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі прийняття рішення про врахування надміру виплачених коштів при виплаті допомоги на догляд у наступні періоди провадять щомісячні відрахування у розмірі не більш як 20 відсотків призначеної допомоги; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Згідно вимог ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до \~ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснював особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджував про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав.\~\~ Суд неодноразово роз`яснював сторонам, що обставини справи мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Суд не може сторонам вказувати, які докази їм необхідно надати суду для підтвердження своїх вимог та з власної ініціативи витребувати докази, оскільки згідно із вимогами ч.3 ст.10 та ч.1 ст.11, 60 ЦПК України кожна сторона по справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін. Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування. У відповідності до ст.57 доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2\~ст.59 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно вимог ст.ст.58, 59 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом і які не стосуються предмета доказування. Враховуючи те, що обов'язок щодо доказування покладається на сторони, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати на підставі наявних доказів. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявності передбачених законом (ст.1215 ЦК України, п.13-1 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І або ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2000 року №1192) підстав для повернення [PERSON] надмірно виплачених коштів у вигляді допомоги на догляд за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який потребує постійного стороннього догляду, зокрема, недобросовісності чи зловживань набувача грошових коштів [PERSON], що вплинуло б на виплату або розмір такої допомоги. Суд критично оцінює надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог, а саме: акт державної Фінансової інспекції в Тернопільській області №04-22/273 від 20 жовтня 2016 року, розрахунок розміру переплати ,оскільки сам по собі факт періодичного залишення [PERSON] території України в період з 30.09.2015р. до 12.11.2015р. (оскільки розмір призначеної державою допомоги не є співмірним навіть з мінімальними витратами для повнолітньої особи, що здійснює догляд) не може вважатися належним і допустимим доказом нездійснення ним відповідного догляду за хворою сестрою, опікуном якої він є. З пояснень, наданих [PERSON], його братом [PERSON] та матірю [PERSON], вбачається, що на час відсутності [PERSON] за місцем проживання такий догляд на його прохання здійснювали його мати та брат. Даний факт стороною позивача не спростовано, а саме, не представлено належних і допустимих доказів, що внаслідок періодичного виїзду відповідача за кордон мали місце будь-які негативні наслідки для його сестри, опікуном якої він є. Також, неповідомлення відповідача управління соціального захисту населення Збаразької РДА про факт перебування його за кордоном не може вважатися і таким, що вплинуло б на розмір грошової допомоги, оскільки відсутні належні і допустимі докази про отримання ним будь-яких доходів за кордоном і про їх розмір. Крім того, інших зловживань, подання недостовірних даних зі сторони відповідача представником позивача не доведено і судом доказів не здобуто. Враховуючи все вищенаведене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено наявність в діях відповідача зловживання або подання недостовірних даних. На підставі наведеного, ст.1215 ЦК України, Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І або ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000р. №1192,

Outcome: dismissed