Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON], [PERSON], яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] про визнання втратившими право користування житловим приміщенням та виселення з квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що з вини відповідачів він не має ні можливості використовувати належну йому на праві власності квартиру для проживання зі своєю сім'єю, ні здати дану нерухомість в оренду. Відповідачі не є членами його сім'ї та не укладали з ним договору оренди на квартиру, яка належить йому на праві власності, відмовляються висилитися з квартири та чинять перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Згодом, позивачем було уточнено позовну заяву та зазначено, що він мав намір використовувати квартиру для забезпечення потреб своєї сім'ї шляхом здачі її в оренду та отримання орендної плати. Згідно зі звітом ФОП [PERSON] від 07 жовтня 2013 року ринкова вартість оренди однокімнатної квартири складає 1 487 грн., але через неправомірну поведінку відповідача, позивачем не отримано очікуваної орендної плати в загальній сумі 11 152 грн., а також позивач зазначає, що через незаконне використання відповідачами його квартири, йому було спричинено значну моральну шкоду. Просив також солідарно стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у вигляді не отриманої вигоди в загальній сумі 11 152,50 грн.; моральну шкоду в сумі 5 000 грн.; витрати на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити. Третя особа у судове засідання не з'явилася, сповіщалася належним чином, жодних клопотань, заперечень до суду не надавала. Вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності № 2059 посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу (а.с.4). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.06.2013 року право власності на квартиру належить [PERSON] (а.с.5). На момент розгляду справи у квартирі №2, що належить на праві власності [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] залишаються прописаними та мешкають відповідач та його родичі, а саме: [PERSON]- сестра, [PERSON], [PERSON]- племінниці, що також підтверджується довідкою №892 від 20.06.2013року про склад сім'ї та прописку (а.с.6) та не спростовується представником відповідачів в судовому засіданні. Договорів оренди житлового будинку між [PERSON] та відповідачами не укладалося. На теперішній час [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] не є власниками, ні орендарями житлового будинку. Відповідачі оспорюють в судовому порядку свідоцтво на право власності спірної квартири [PERSON], в зв'язку з чим і не визнавали право власності за позивачем. Згідно пункту 1 частини 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі, відчуження власником свого майна. Відповідачі добровільно не звільнили квартиру, не знялися з реєстраційного обліку, в зв'язку з чим позивач не може користуватися квартирою, що порушує його права як власника квартири. Згідно ч.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] та виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Пунктами 1, 3 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Згідно зі звітом про визначення ринкової орендної плати для однокімнатної квартири загальною площею 36 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] від 07 жовтня 2013р. складає 1 487 грн. (а.с.83-99). Із встановленого звітом розміру, [PERSON] заявив позовні вимоги про стягнення з відповідачів суму упущеної вигоди в розмірі 11152грн. 50коп. Оскільки позивачем жодних договорів оренди не укладалося, істотних умов суд не може визначити, тому зазначена сума у відшкодування матеріальної шкоди не може вважатися упущеною вигодою за вимогами п.2 ч.1 ст.22 ЦК України, а тому дана позовна вимога не підлягає задоволенню. В зв'язку з тим, що судом не було встановлено порушення права [PERSON] щодо використання квартири шляхом здачі її в оренду, на що позивач вказує як на підставу заявленої моральної шкоди, тому така йому не була завдана. Заявлена позивачем вимога про визнання незаконним перебування відповідачів в квартирі [ADDRESS] не є способом захисту цивільних прав, передбаченим ст. 16 ЦК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання консультативних послуг від 18 червня 2013 р., за яким надає консультації щодо судового розгляду спору про визнання такими, що втратили право користування житлом та виселення (а.с.36). В матеріалах справи є копія розрахункової квитанція №738895 на виконання даного договору, видана [PERSON] (а.с.37), іншого документального підтвердження оплати правових послуг на виконання договору стороною позивача до суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial