Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

До суду із заявою звернувся Комунальний заклад Новомиргородський протитуберкульозний диспансер» в інтересах [PERSON] про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, вказавши, що останній знаходиться на Д обліку у заявника з діагнозом: диссемінований туберкульоз легень з бактеріовиділенням. На неодноразові звернення представників заявника до [PERSON] з вимогою про проходження обстеження та лікування останній категорично відмовляється, що ставить під загрозу розповсюдження туберкульозу серед населення. Посилаючись на норми чинного законодавства, заявник просить суд винести рішення, у відповідності до якого піддати [PERSON] примусовому стаціонарному лікуванню в Кіровоградській обласній протитуберкульозній лікарні. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала повністю та просила суд помістити [PERSON] до Кіровоградської обласної протитуберкульозної лікарні для примусового лікування. Прокурор Новомиргородського відділу Знамянської місцевої прокуратури Кіровоградської області [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви та поміщення [PERSON] до Кіровоградської обласної протитуберкульозної лікарні для примусового лікування. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви за таких підстав. Частиною 2 статті 11 Закону України Про протидію захворювання на туберкульоз визначено, що заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Згідно ч.5 ст.11 цього Закону рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу; органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу в забезпеченні виконання рішення суду. [PERSON], [INFO], житель [INFO], знаходиться на Д обліку в комунальному закладі Новомиргородський протитуберкульозний диспансер з діагнозом диссемінований туберкульоз легень з бактеріовиділенням. [PERSON] категорично відмовляється від лікування і є загрозою розповсюдження туберкульозу серед населення та потребує примусового стаціонарного лікування в обласній протитуберкульозній лікарні терміном на 3 місяців, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії вказаного закладу охорони здоровя № 221 від 31.03.2016 року. Крім того, вищевказані факти підтверджуються: виписками з медичної картки стаціонарного хворого № 42, № 254, № 582, № 664. Частиною 3 ст.11 вказаного вище Закону передбачено, що примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність термінової примусової госпіталізації [PERSON] до Кіровоградської обласної протитуберкульозної лікарні для проходження курсу лікування хворого на туберкульоз строком на 3 місяці.

Outcome: approved