Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини по догляду за дитиною до трирічного віку у твердій грошовій сумі. В заяві вказувала, що 13.11.2013 року згідно рішення Володимирецького районного суду Рівненської області шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного проживання у сторін народився син - [PERSON] [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Позивачка разом з малолітньою диною проживає окремо. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини. Також позивачка в даний час не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, і їй самій важко утримувати дитину. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Позивачка [PERSON] в судове засідання з'явилася, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково, так як не заперечував в суді про стягнення з нього аліментів на утримання сина та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, але так як він ніде не працює просив суд стягнути з нього аліменти на утримання сина та на утримання дружини аліменти в розмірі 200 грн., щомісячно. Суд, дослідивши обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] є батьком: сина [PERSON] [INFO]. Даний факт стверджується оглянутим в судовому засіданні та долученим до справи свідоцтвом про народження. Згідно рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 13.11.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Як вбачається з довідки виданої Жовкинівською сільською радою Володимирецького району № 365 від 13.07.2015 року [PERSON] має на утриманні сина [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні було встановлено, та підтверджено відповідачем по справі, що [PERSON] на даний час ніде не працює. Шлюбні відносини сторін фактично припинені, відповідач з позивачкою не проживають спільно. Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що дитина проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо. Згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу утримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Суд приймає до уваги матеріальне становище відповідача, однак це не звільняє його від обов'язку надавати матеріальну допомогу дружині, яка у зв'язку з доглядом за дитиною не має самостійного доходу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дитини та дружини, можливостей відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини та на утримання дружини з дня пред'явлення позову - з 16.07.2015 року. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved