Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся 19 серпня 2019 року до суду з заявою, вказуючи, що [INFO] померла його цивільна дружина [PERSON] , яка на день смерті проживала у с. В. Кіндратівка, Подільського (Котовського) району, Одеської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,1788 га, розташованої на території Качурівської сільської ради Подільського району Одеської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №021102 від 20 грудня 2004. Вони проживали разом з [PERSON] з 1991 року по день її смерті [INFO] в одному житловому будинку, фактично як чоловік та жінка, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Дітей у них не було, крім нього інших родичів не має. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв`язку із необхідністю встановлення факту спільного проживання однією родиною з спадкодавцем більше п`яти років. Заявник просив суд встановити факт, що він, [PERSON] , проживав однією сім`єю з [PERSON] з 1991 року по [INFO] , тобто більше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини та визнати його, [PERSON] , спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Заявник у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої на задоволенні заяви наполягав та справу просив розглянути у його відсутність. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника сільради в якій проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з такого. Згідно вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] у віці 59 років в с. В. Кіндатівка Котовського району Одеської області померла [PERSON] (актовий запис №16), що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 13.10.2008 року. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,1788 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради (раніше Качурівської сільської ради) Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №324-04 від 20.08.2004 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №021102 від 20 грудня 2004 року. Згідно довідки виконкому Качурівської сільської ради Подільського району Одеської області за вих. №31 від 07.02.2018 року, [PERSON] був прописаний і проживав разом з [PERSON] в одному житловому будинку та вели спільне господарство з 1991 року по день її смерті [INFO] за адресою: Одеська область, Подільський Котовський) район, с. В. Кіндратівка. Інших осіб зареєстрованих за даною адресою не було. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17 вересня 2019 року було витребувано у Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у с. Велика Кіндратівка Котовського району Одеської області. Згідно копії справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , №541к/2018, з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] . Інші особи з заявою про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались. Листом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса за вих. №914к/02-14 від 16.08.2019 року, [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду з метою підтвердження родинних відносин або факту проживання однією сім`єю з померлою. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст. 46ЦК України). Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, місце перебування особи - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлення факту проживання особи однією сім`єю заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця, оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини він не може через відсутність документа, котрий свідчить про факт його постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином суд вважає, що заява [PERSON] про його спільне поживання однією сім`єю разом із [PERSON] з 1991 року по 11 жовтня 2008 року , тобто більше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, є обґрунтованою і найшла своє підтвердження доказами в ході розгляду справи у суді. Відповідно до роз`яснення пункту 21 Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо». Таким чином суд вважає, що заявник має право спадкоємця четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тому її вимога є обґрунтованою і найшла своє підтвердження доказами в ході розгляду справи у суді.

Outcome: approved