Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

До суду звернулося ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №TECNGI0000002612 від 24.12.2007 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено кредитний договір №TECNG10000002612. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 30000 гривень на умовах, визначених у договорі, на термін до 24.12.2012 року. При цьому відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що був встановлений кредитним договором. У зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобовязань за даним договором кредиту та відповідно до його умов позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №TECNG10000002612 від 24.12.2007 року станом на 25.08.2016 року. При цьому позивач вказує, що загальний розмір заборгованості за даним кредитом становить 325266,20 грн., яка складається із 26422,04 грн. заборгованості за кредитом, 104361,67 грн. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 194482,49 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Разом з тим, на думку позивача слід врахувати ту обставину, що згідно рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 10.03.2010 року була стягнута з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за вищевказаним договором, що становить 39796,71 грн., з яких: 26422,18 грн. заборгованості за кредитом; 10362,45 грн. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 3012,08 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В зв`язку з чим слід стягнути з відповідача лише заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 93999,22 грн., які було нараховані відповідачу вже після винесення судом попереднього рішення суду. Заочним рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області 02 грудня 2016 року позов задоволено та стягнуто з відповідача в користь позивача 93999 гривень 22 копійки заборгованості за кредитним договором №TECNG10000002612 від 24.12.2007 року. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 30 березня 2018 року вищевказане заочне рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2016 року скасоване та вирішено розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив суд задовольнити позов. При цьому ствердив, що вказаний кредитний договір діє до повного його виконання. З огляду на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, то відповідно до умов договору відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості за кредитом, як плати за весь час фактичного користування кредитними коштами, в зв`язку з чим позов слід задовольнити та стягнути з останнього суму заборгованих відсотків за договором. Представник відповідача адвокат [PERSON] у своєму відзиві на позовну заяву та у поясненні, які дав в судовому засіданні, позов не визнав, пославшись при цьому на те, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, в зв`язку з чим просить застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Так, судом встановлено, що 24.12.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», і [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №TECNG10000002612, відповідно до якого останній отримав грошові кошти у розмірі 30000 гривень на умовах, визначених у договорі, на термін до 24.12.2012 року, із сплатою відсотків у розмірі 15% на рік, на суму залишку заборгованості по кредиту. Дана обставина знайшла своє підтвердження копією договору про іпотечний кредит №TECNG10000002612 (а.с.10-13), додатком №1 до кредитного договору №TECNG10000002612 (а.с.14), копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809 (а.с.17), витягом із статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.18). Позивачем, у зв`язку з невиконання відповідачем договірних зобов`язань, 02.04.2009 року було пред`явлено позовні вимоги до останнього про повне дострокове погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, сплату відсотків за користування кредитом та пені. Згідно рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 10.03.2010 року, яке вступило в законну силу, з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 39796,71 грн. заборгованості за кредитним договором №TECNG10000002612 від 24.12.2007 року, з яких: 26422,18 грн. заборгованості за кредитом; 10362,45 грн. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 3012,08 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 10.03.2010 року (а.с.6), копією позовної заяви (а.с.151-152), копією розрахунком заборгованості станом на 17.03.2009 року (а.с.153), копією позовної заяви про зміну позовних вимог (а.с.154), копією довідки про заборгованість за кредитним договором №TECNG10000002612 від 24.12.2007 року (а.с.155). Відповідач [PERSON] не виконав вищевказане рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 10.03.2010 року та не повернув суму заборгованості по кредитному договору. В зв`язку з чим позивачем було нараховано відсотки за користування кредитними коштами і за період після винесення рішення суду. Дана обставина знайшла своє підтвердження розрахунком заборгованості за кредитним договором №TECNG10000002612 станом на 25.08.2016 року (а.с.7-9), випискою про рух коштів в період з 24.12.2007 року по 24.04.2008 року по рахунку [PERSON] №29097058920587 (а.с.121-123). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статтей 526, 530, 610, 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначені у договорі строки (терміни), зокрема і щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. При цьому, відповідно до статтей 1048 та 1954 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Разом з тим, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Суд вважає, що в даному конкретному випадку позивач, пред`явивши у 2009 році позовні вимоги до відповідача про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому відсутні підстави для нарахування та стягнення процентів за користування кредитними коштами за період після винесення рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 10.03.2010 року, тобто стягнення коштів поза межами строку дії договору, в зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити. При цьому суд, з огляду на вищевказане, відхиляє твердження представника позивача про підставність нарахування передбачених договором процентів поза межами дії строку договору до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому суд вважає, що права та інтереси позивача (кредитодавця) в даному випадку забезпечуються вимогами частини 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вищевказана позиція суду відповідає висновкам про правильне застосування норм права, викладеними у постанові [PERSON] Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі за №444/9519/12 pа позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed