Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Дубенська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Млинівської районної адміністрації звернулась до [PERSON] про стягнення витрат закладу охорони здоровя за стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину. В судовому засіданні прокурор Макотринський О.М. позов підтримав повністю і просив його задоволити. Представник Млинівської районної державної адміністраціїв судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності. (а.с.21) Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причина його неявки в судове засідання невідома, хоча про час та місце судового засідання неодноразово був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток. (а.с.23, 29, 32) У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: постановою Дубенської місцевої прокуратури від 25 листопада 2016 року кримінальне провадження №12016180160000332 за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України закрито у звязку з відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. (а.с.9) Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Довідкою Млинівської центральної районної лікарні підтверджується, що адміністрація Млинівської центральної районної лікарні надала розрахунок вартості перебування [PERSON], [INFO], на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Млинівської ЦРЛ з 18 вересня 2016 року по 10 жовтня 2016 року, що складає 22 ліжко-дні, вартість лікування склала 3418,80 грн., з яких: 1.заробітна плата медперсоналу - 1963,72 грн.; 2.витрати на оплату праці з нарахуванням 432,08 грн.; 3.видатки на утримання установи 833,36 грн.; 4.видатки на харчування 189,64 грн. (а.с.9) Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року; термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні; до справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню, оскільки відповідач дійсно вчинив кримінальне правопорушення внаслідок якого потерпіла перебувала на лікуванні у Млинівській центральній районній лікарні, що підтверджується матеріалами справи, а тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] витрати на лікування потерпілої [PERSON] в сумі 3418,80 грн. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати в дохід держави в сумі 640 гривень На підставі наведеного,

Outcome: approved