Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що 28 квітня 2012 року [PERSON] взяв у неї у борг грошові кошти у сумі 55\~000 гривень, які зобовязався повернути за її вимогою, про що написав боргову розписку. 17 листопада 2016 року вона звернулася до відповідача з письмовою вимогою повернути борг. Однак на її вимогу відповідач борг дотеперішнього часу не повернув. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики у сумі 55\~000 гривень та понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач позов визнав. Зазначив, що дійсно 28.04.2012 року ним була видана боргова розписка позивачу, про те що він отримав від неї у борг грошові кошти у сумі 55\~000 гривень та зобовязався їх повернути за її вимогою. Вказані кошти він мав повернути продавши автомобіль. 17.11.2016 року позивач звернулася до нього з письмовою вимогою повернути борг, однак виконати таке зобовязання він не може через фінансові проблеми та відсутність таких коштів. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що 28 квітня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким останній отримав у борг кошти у сумі 55\~000 гривень які зобовязався повернути за першою вимогою. Факт укладення та підписання вказаного договору, отримання коштів у повному обсязі відповідачем не оспорювався та був визнаний у судовому засіданні. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та представленою борговою розпискою, виданою [PERSON], посвідчено передання позивачем відповідачеві 28 квітня 2012 року грошової суми у розмірі 55 000 гривень. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору в ньому не визначено строк повернення боргу. За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 17 листопада 2016 року позивач звернулася до відповідача з вимогою повернути борг. Факт отримання вимоги про повернення боргу відповідачем був визнаний. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно положень ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Відповідачем не представлено суду належних доказів погашення боргу у сумі та строки визначені договором. При цьому, як пояснив в судовому засіданні відповідач через відсутність фінансової можливості він вказаний борг не повернув та жодних коштів позивачу не сплачував. За таких обставин, вимоги позивача з приводу стягнення з відповідача суми позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 551,20гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved