Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

За позовом сторона позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], права на земельну частку (пай) у землі розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому 29 серпня 2006 року [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0086384, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 01 листопада 1996 року за № 44, виданого на імя [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що в селі Погорільці Семенівського району Чернігівської області проживала рідна тітка позивача [PERSON], яка за життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0086384, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 01 листопада 1996 року за № 44. Згідно даного сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримала право на земельну ділянку площею 3,09 в умовних кадастрових гектарах на території Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. 26 червня 2001 року [PERSON] померла. За життя [PERSON] не розпорядилась своїм майном, не склала заповіт. Згідно довідки Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 22 вересня 2017 року за № 02-17/897 [PERSON] на день своєї смерті проживала разом з співмешканцем. Після смерті [PERSON] її рідний брат (батько позивача) [PERSON], як єдиний спадкоємець майна померлої прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, так як зберігав до своєї смерті все майно і всі документи, які належали за життя [PERSON]. 29 серпня 2006 року [PERSON] помер. Позивач, як спадкоємець майна померлого, вирішив документально оформити спадщину, але нотаріус, оглянувши документи, відмовила в оформлені спадщини в звязку з тим, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) виданий на імя [PERSON] був втрачений. Позивачем було опубліковане оголошення в Семенівській районній газеті «Життя Семенівщини» від 05 січня 2018 року про втрату сертифіката, але сертифікат так і не був знайдений. Відповідно до довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області не можливо видати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) замість втраченого, оскільки відсутні бланки сертифікатів. У звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий [PERSON] втрачений і неможливо документально оформити спадщину у звязку з тим, що втрачений оригінал правовстановлюючого документа позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області, в особі міського голови [PERSON], у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання також не прибула, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, в особі в. о. голови районної державної адміністрації [PERSON], у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника із зазначенням даних про необхідність вирішення справи на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, за дорученням головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління [PERSON], у судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, надіслала поштою заяву про розгляд справи за її відсутності із зазначенням даних про необхідність вирішення справи на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказів вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі зясовано, що 26 червня 2001 року померла [PERSON], якій був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай). Після смерті останньої фактично прийняв спадщину [PERSON], який помер 29 серпня 2006 року. Претендентом (спадкоємцем) відносно прав та обовязків померлого [PERSON] є позивач [PERSON]. За життя [PERSON], поряд з іншим, мала право на земельну частку (пай) розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості). Зараз указаний сертифікат утрачено. Указані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть [PERSON] (а. с. 8); копії довідки виконавчого комітету Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, згідно даних якої [PERSON], котра померла 26 червня 2001 року, в останній день життя проживала в [INFO] разом зі співмешканцем [PERSON] (а. с. 10); копії довідки щодо земельної частки (паю) з відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 11). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній правопосвідчуючий документ зараз утрачено.

Outcome: approved