Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], згідно якого просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: 15.11.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у виконавчому комітеті Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 04. В період шлюбу у них народилася донька Єлизавета, [INFO]. У червні 2015 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що через різність характерів вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, що привело до втрати любові та взаємоповаги один до одного. Крім того на даний час вона має іншого чоловіка з яким бажає створити сім'ю, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Проти встановлення строку для примирення заперечує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просить розірвати шлюб між ним та позивачкою, підтвердивши пояснення позивача та просить не надавати строку для примирення. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 15.02.2011 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 04 що підтверджується свідоцтвом про шлюб В період шлюбу у сторін народилася донька - Єлизавета, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили любов та взаємопорозуміння та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що в червні місяці 2015 року сторони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства, та спільне проживання. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та на думку суду суперечить інтересам сторін. Шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. До цього суд приходить ще з тих підстав, що сторони протягом тривалого часу сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть. За даних обстав суд вважає недоцільним встановлення сторонам строку для примирення так як у сторін було достатньо часу для з2ясування взаємовідносин між ними. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Відповідно до прохання позивачки суд вважає за можливе залишити їй прізвище обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, пов'язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану, відповідно до ст. 88 ЦПК України потрібно покласти на відповідача, а витрати по сплаті судового збору на позивача за її проханням та виходячи з того, що поведінка обох сторін свідчить про їх небажання продовжувати шлюбні відносини, тобто у розірванні шлюбу є вина обох сторін. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved