Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно договору купівлі-продажу (реєстр № 1847) від 01 грудня 2010 року [PERSON] є власником ? частини будівлі свинарника, що розташована в селі Малоолександрівка Троїцького району Луганської області, вул. 1 Травня, № 96. Вказане нерухоме майно було зареєстровано у встановленому законом порядку. 07 вересня 2012 між [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, було укладено попередній договір про відчуження у [PERSON] належної йому частини будівлі свинарника, що розташована в селі Малоолександрівка Троїцького району Луганської області, вул. 1 Травня, № 96. Згідно вказаного договору [PERSON] отримав від позивачів домовлену суму за відчуження належної йому частини нерухомого майна у розмірі 47\~ 000 гривень, про що також було вчинено розписку. Однак, по теперішній час, [PERSON] ухиляється від укладення основного договору купівлі-продажу зазначеної частини нерухомого майна, мотивуючи свою відмову браком коштів та часу для цього, у звязку з чим позивачі змушені звернутися до суду за захистом свого порушеного майнового права. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на ? частину будівлі свинарника, що розташована в селі Малоолександрівка Троїцького району Луганської області, вул. 1 Травня, № 96, яка належала [PERSON], по ? частині кожному, а також на ? частину земельної ділянки площею 0,3297 га для розміщення та обслуговування будівлі свинарника, що розташована в селі Малоолександрівка Троїцького району Луганської області, вул. 1 Травня, № 96, по ? частині кожному. Позивачі до суду не зявилися, останні надали аналогічні заяви, згідно яких на позовних вимогах наполягають у повному обсязі, просять позов задовольнити, справу просять розглянути без їх участі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить дану справу розглянути без його участі. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу (реєстр № 1847) від 01 грудня 2010 року [PERSON] є власником ? частини будівлі свинарника, що розташована в селі Малоолександрівка Троїцького району Луганської області, вул. 1 Травня, № 96 (а.с.13-14). Вказане нерухоме майно було зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с.15-16). 07 вересня 2012 між [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, було укладено попередній договір про відчуження у [PERSON] належної йому частини будівлі свинарника, що розташована в селі Малоолександрівка Троїцького району Луганської області, вул. 1 Травня, № 96 (а.с. 17). Згідно вказаного договору [PERSON] отримав від позивачів домовлену суму за відчуження належної йому частини нерухомого майна у розмірі 47\~ 000 гривень, про що також було вчинено розписку (а.с.25). На вказане нерухоме майно було виготовлено технічну документацію (а.с.18-24), воно розташоване на відповідній земельній ділянці, кадастровий номер земельної ділянки 4425487000:11:001:0236 (а.с.10-12). Однак, по теперішній час, [PERSON] ухиляється від укладення основного договору купівлі-продажу зазначеної частини нерухомого майна, мотивуючи свою відмову браком коштів та часу для цього. Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщенні на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. З огляду на вищезазначене, позивачі з відповідачем домовилися щодо усіх істотних умов укладеного між ними правочину купівлі-продажу вищевказаної частини нерухомого майна, що підтверджується відповідними доказами, і фактично відбулося повне виконання правочину. Даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивачів зазначених вище обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивачів може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивачі звернулися до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як вони набули у власність зазначену ? частину будівлі свинарника, однак у них відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину. Крім цього, набуваючи право власності на ? частину будівлі свинарника, позивачі також набувають право власності на відповідну частину земельної ділянки, на якій розташована будівля свинарника. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 203, 204, 331, 334, 638, 655, ЦК України, 120 ЗК України,

Outcome: approved