Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON], в якому просила визначити для неї додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON], що помер 29.04.2002 року. В обґрунтування позову посилається на те, що 29.04.2002 року помер її батько [PERSON] Батько залишив заповіт, згідно якого належний йому жилий будинок з допоміжними господарськими спорудами, що знаходиться в с.Книшівка по вул.Радянська, 18 заповів їй та її братові [PERSON] в рівних долях. Однак, про існування вище вказаного заповіту вона дізналася тільки в серпні 2016 року, коли перевозила із батьківської хати матір [PERSON]. В тому ж місяці вона посвідчила даний заповіт в [PERSON] сільській раді, про що на заповіті міститься відповідний запис «Цей заповіт станом на 15.08.2016 р не змінений і не відмінений» . У звязку з пропущенням нею шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника.\~\~ Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову з тих підстав, що [PERSON] 14.09.2017 року подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 29.04.2002 року та заперечує проти поновлення строку для прийняття спадщини. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] помер 29.04.2002 року, про що в книзі реєстрації смертей 01.05.2002 року зроблено відповідний актовий запис за № 210, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КЕ №207321. У зв'язку зі смертю [PERSON], у відповідності до ч. 1ст. 1220\~ЦК України\~відкрилася спадщина на майно, що належало йому за законом. Позивач [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія VII УР №1020922 від 03.02.1969 року, копіями довідок Відділу реєстрації актів цивільного стану Гадяцького РУЮ від 14.09.2007 року №198/02-76 та №199/02-76 . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1ст. 1268\~ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 1269\~ЦК України\~спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/367 від 02.08.2016 року, померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав на дату смерті 29.04.2002 року за адресою: с.Книшівка, вул.С.Ільченка ,18 Гадяцького району. На день смерті [PERSON] з ним були зареєстровані : [PERSON], [PERSON], [PERSON] Інших зареєстрованих станом на 29.04.2002 року за даною адресою не значилось. З листа приватного нотаріуса [PERSON] № 258 від 06.10.2017 року вбачається, що 14.09.2017 року заведена спадкова справа щодо померлого [PERSON], який помер 29.04.2002 року. Із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], який прийняв спадщину, так як вступив в управління майном. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька. Згідно з ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому законодавством не передбачено переліку причин, які в такому разі можуть визнаватися поважними, в зв'язку з чим вирішення вказаного питання й віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає конкретний цивільно-правовий спір. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом лише в серпні 2017 року, тобто більше ніж через десять років з дня відкриття спадщини, зазначивши поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини те, що вона не змогла подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк оскільки їй не відомо було про заповіт. За змістом п. 24\~Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Крім цього суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 2\~ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відсутність поважних причин та підстав для поновлення строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: dismissed