Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

До суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16462,91 грн. за кредитним договором №\~б/н від 17.01.2011 р., яка складається з наступного: 1896,69 грн. заборгованість за кредитом; 13306,08 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 760,14 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.01.2011 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначає, що позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2017 р. має заборгованість 16462,91 грн. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов від 18.01.2018 р., який мотивувала тим, що кредитний договір складений з порушенням чинного законодавства. Умови та правила надання банківських послуг не є частиною кредитного договору, оскільки вони не підписані нею та отримані лише разом із позовною заявою. Відсоткова ставка сторонами не встановлювалась, а її підвищення є протиправним. Крім того, даний договір є неукладеним, оскільки він не вчинений у письмовій формі та не підписаний сторонами, а станом на 17.01.2011 р. вона була неповнолітньою, тобто не мала повної цивільної дієздатності. Також відповідач послалась не те, що при розрахунку заборгованості не враховані вимоги ст. 258 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. ПАТ КБ «Приватбанк» подало до суду відповідь на відзив, де висловило незгоду із відзивом відповідача. Позивач зазначив, що на момент підписання Анкети-заяви відповідачу кредитний ліміт не встановлювався, а кредитний ліміт встановлено лише 27.03.2013 року. Оскільки відповідача було ідентифіковано при підписанні Анкети-заяви від 17.01.2011 р., то при видачі кредитної картки підписання нової анкети не було обовязковим. Відсутність підпису позичальника в Умовах та правилах надання банківських послуг не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних відносин між сторонами та відсутність заборгованості. У судове засідання 07.06.2018 р. зявився представник позивача [PERSON], який позов підтримав, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. У подальшому представник позивача участі у розгляді справи не брав. Матеріали справи містять клопотання представника ПАТ КБ «Приватбанк» про розгляд справи за відсутності представника позивача від 30.10.2017 р., а тому подальший розгляд справи проведено за відсутності представника позивача з огляду на його неявку. У судове засідання 07.06.2018 р. зявилась відповідач [PERSON], яка визнала позов частково, а саме тіло кредиту у сумі 1896,69 грн., в іншій частині заперечувала проти позову. Також відповідач зазначила, що вона раніше проживала в АРК Крим, а зараз переїхала до м. Запоріжжя. Банківську картку вона отримала у ліцеї в період навчання. Строк дії останньої картки був 02.2017 р. Наразі не має змоги сплачувати кредит. У подальшому відповідач [PERSON] участі у розгляді справи не брала, у заяві від 06.07.2018 р. просила розглянути справи без її участі, зазначивши, що вона визнає позовні вимоги частково, а саме у розмірі 2000,00 грн. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до умов укладеного кредитного договору № б/н від 17.01.2011 р. [PERSON] з 27.03.2013 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.\~2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затв. наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та Тарифами банку, складають між сторонами договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією iз сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг і п. 1.1.2.3 Правил користування платіжною карткою. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 30.09.2017 р. банком нараховано заборгованість у розмірі 16462,91 грн., яка складається з наступного: 1896,69 грн. заборгованість за кредитом; 13306,08 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 760,14 грн. штраф (процентна складова). Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст. 610, 612\~ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки [PERSON] не сплатила заборгованість по тілу кредиту, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Доводи відповідача про те, що на час укладання договору 17.01.2011 р. вона не була повнолітньою, жодним чином не впливає на обґрунтованість позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки кредитний ліміт на банківську картку, а, відповідно і кредит, [PERSON] отримала будучи повнолітньою, тобто маючи повну цивільну дієздатність. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що між позивачем та відповідачем не були узгоджені умови щодо процентів та штрафних санкції, оскільки підписана Анкета-заява містить пряме посилання на те, що відповідач підтверджує свою згоду на те, що підписана заява разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладання і згодна з його умовами. Жодних доказів, які б вказували на те, що відповідача при укладанні кредитного договору ознайомили з іншими Умовами та правилами надання банківських послуг чи Тарифами, суду не надано. Матеріали справи містять лише одні Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи. Умовами договору та законодавством не передбачено підписання позичальником Умов та правил надання банківських послуг. Наразі відсутні обґрунтовані підстави вважати, що в матеріалах справи містяться Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи відмінні від тих, з якими знайомився відповідач при укладанні договору. Перевіривши розрахунок відсотків, суд вважає його частково арифметично помилковим з огляду на наступне. Так, загальна сума відсотків за користування кредитними коштами складається з суми відсотків, нарахованих з залишків поточної та простроченої заборгованості за кредитом. Відповідач у період дії кредитного договору користувався кредитними коштами, періодично здійснював погашення заборгованості. З 01.09.2014 р. по 31.03.2015 р. діла підвищена відсоткова ставка 34,80 %. У подальшому позивач знову підвищив відсоткову ставку з 01.04.2015 р. до 43,20 %, на що вказує розрахунок заборгованості. Розмір підвищених відсоткових ставок визначений Витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Згідно з\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~1056-1\~ЦК України\~процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Як розяснено у абз. 3 п. 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання про правомірність підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентною ставкою суди повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК України або в порядку визначеному частиною 6 статті 1056-1 ЦК України. За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст.\~653\~ЦК України в разі зміни договору зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 55\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» передбачено, що банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу) за винятком випадків, встановлених законом. Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору. Виходячи з аналізу ст.ст. 5, 627, 629, 653\~ЦК України слід дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов із додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним. Розмір підвищених відсоткових ставок визначений Витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», однак відомостей про те, що відповідач був повідомлений кредитором про зміну відсоткової ставки матеріали справи не містять. Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Отже, підстав вважати, що сторонами у належний спосіб було досягнуто згоди щодо зміни відсоткової ставки немає, тож розрахунок заборгованості за відсотками слід проводити виходячи з відсоткової ставки, яка складає 30,00 % річних. З 01.09.2014 р. до 19.12.2014 р. у відповідача перед банком обліковувалась заборгованість у розмірі 1941,65 грн. на яку нараховуються відсотки. При цьому у відповідача на цей час вже була наявна заборгованість за відсотками у розмірі 240,01 грн. Розмір відсотків має розраховуватись по формулі: сума заборгованості за кредитом з якої нараховуються проценти х розмір процентної ставки / 360 (кількість днів у календарному році) / 100 х кількість днів прострочення. Кількість днів прострочення з 01.09.2014 р. до 19.12.2014 р. складає 109 днів. Отже, розрахунок має бути наступним: 1941,65 грн. х 30,00 % / 360 / 100 х 109 днів = 176,37 грн. З 19.12.2014 р. у відповідача перед банком почала обліковуватись заборгованість у розмірі 1896,69 грн., на яку нараховуються відсотки. Розмір відсотків має розраховуватись по формулі: сума заборгованості за кредитом з якої нараховуються проценти х розмір процентної ставки / 360 (кількість днів у календарному році) / 100 х кількість днів прострочення. Кількість днів прострочення з 19.12.2014 р. до 30.09.2017 р. складає 1017 днів. Отже, розрахунок має бути наступним: 1896,69 грн. х 30,00 % / 360 / 100 х 1017 днів = 1607,44 грн. Загальний розмір відсотків складає 2023,82 грн. (заборгованість за відсотками утворена до 01.09.2014 р. у розмірі 240,01 грн. + заборгованість за відсотками з 01.09.2014\~р. до 31.03.2015 р. у розмірі 176,37 грн. + заборгованість за відсотками з 19.12.2014 р. до 30.09.2017 р. у розмірі 1607,44 грн.). Розмір відсотків, який підлягає стягненню з відповідача, складає різницю між нарахованими відсотками станом на 30.09.2017 р. у розмірі 2023,82 грн. за вирахуванням платежів, які були внесені відповідачем в рахунок погашення відсотків у розмірі 21,93 грн., 355,04 грн., 9,05 грн. та 9,05 грн. (2023,82 грн. 21,93 грн. 355,04 грн. 9,05 грн. 9,05 грн. = 1628,75 грн.). Таким чином, з відповідача підлягають стягненню відсотки у розмірі 1628,75 грн. Щодо стягнення штрафів суд виходить з наступного. Позовні вимоги щодо стягнення штрафів підлягають частковому задоволенню. Згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розмір штрафу складає 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Розраховуючи розмір процентної складової штрафу, позивачем необґрунтовано включено до загальної суми заборгованості з якої слід розраховувати штраф завищений розмір відсотків. Вірним є наступний розрахунок: 1896,69 грн. заборгованість за кредитом + 1628,75 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом / 100 * 5 = 176,27 грн. Таким чином стягненню підлягають штрафи 500,00 грн. (фіксована частина) та 176,27 грн. (процентна складова). Підстав для застосування строку позовної давності до вимог про стягнення штрафів суд не вбачає, оскільки їх розрахунок вказує на те, що вони були нараховані після виникнення стягуваної за позовом заборгованості, тобто після 30.09.2017 р. Таким чином, немає підстав вважати, що на час звернення до суду у листопаді 2017 року сплинув строк позовної давності за цими вимогами. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial