Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

до суду звернулась [PERSON] із позовною заявою дотериторіальної громади Харковецької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. У позовній заяві позивач вказує, що 16.11.1998 року помер її батько [PERSON], який проживав по вул. Дружби (Комуністична), 11 в с. Харківці Гадяцького району Полтавської області. Після його смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Харковецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Для оформлення спадщини вона звернулась до Гадяцької державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Тому позивач звернулась до суду з позовними вимогами про визнання за нею права на ? частину земельної частки (паю) площею 3,08 га, що розташована на території Харковецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник по довіреності [PERSON] у судове засідання не з`явилися, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідачатериторіальної громади Харковецької сільської ради у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особиГадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади Харковецької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 316401, виданого повторно 23.03.2016 року, [PERSON] помер 16 листопада 1998 року. Позивач [PERSON], дошлюбне прізвище Романюк, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, є дочкою померлого [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження. Частиною 1 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У поясненні нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори за № 194/02-14 від 06.04.2016, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину земельну ділянку, що знаходиться на території Харковецької сільської ради, яка залишилась після померлого [PERSON], у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У довідці виконавчого комітету Харковецької сільської ради № 02-20/102 від 06.04.2016 зазначено, що померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав, станом на 16.11.1998 року за адресою: вул. Комуністична (на даний час вул. Дружби), 11, с. Харківці Гадяцького району Полтавської області. На день смерті, разом з ним була зареєстрована дружина [PERSON] (померла а/з № 3 від 06.02.2013). Інших зареєстрованих осіб, станом на 16.11.1998 року, не значилось. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 11.06.1994 року дійсно перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Виходячи з вищевикладеного слідує, що спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина [PERSON], оскільки в шестимісячний термін вступила в управління та володіння майном померлого, так як була зареєстрована та проживала разом з ним, що відповідає п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини. [PERSON] померла 06.02.2013 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 238669, видане 06.02.2013 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Харковецької сільської ради Гадяцького району № 02-20/225 від 21.06.2016, [PERSON] була зареєстрована та проживала одна станом на 06.02.2013 за адресою: вул. Дружби, 11, с. Харківці Гадяцького району Полтавської області. Інших зареєстрованих осіб, станом на 06.02.2013, не значилось. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 299 від 29.06.2016, після померлого 16 листопада 1998 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Після смерті 06.02.2013 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], із заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] звернулись [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 316399 від 22.03.2016 року, [PERSON] помер 16 березня 2016 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, [PERSON] був сином [PERSON]. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина. Враховуючи, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом [PERSON], який помер 16.11.1998 року, тому позивачу [PERSON] належить спадщина, що залишилась після смерті [PERSON] у розмірі ? частини. У п. 11 Постанови Пленуму Верховго суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 19.04.2016 № 31-28-99.4-294/21-16, на ім`я [PERSON] (помер 16.11.1998 року) отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП «імені Чапаєва», серії ПЛ № 0176962 на площу 3,08 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від 01.08.1996 року та зареєстрований у Книзі видачі сертифікатів за № 581 по Харковецькій сільській раді. Державний акт на ім`я [PERSON] не реєструвався та не видавався. Зі змісту вищевказаної довідки слідує, що померлий [PERSON] дійсно мав право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «імені Чапаєва» площею 3,08 га в умовних кадастрових гектарах. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved