Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем з [PERSON] було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS], у наслідок чого позивач [PERSON] передав домовлену грошову суму за продаж будинку, про що було складено відповідну розписку, а [PERSON] у свою чергу передав позивачу усі правовстановлюючі документи на будинок. Однак, на даний момент оформити нотаріально укладений між сторонами правочин не представляється можливим, оскільки [PERSON] [INFO] року помер. Зазначені обставини позбавляють позивача можливості узаконити укладений між ним та відповідачами правочин, у зв'язку з чим він звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Позивач просить суд визнати за ним право власності на дане домоволодіння. Позивач до суду не з'явився, останній надав заяву, згідно якої на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, просить позов задовольнити, справу просить розглянути без його участі. Троїцька селищна рада Луганської області у судове засідання свого представника не направила, надала до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить дану справу розглянути без участі їх представника. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підтвердження обґрунтованості позовних вимог до суду було надано витяг про державну реєстрацію прав, згідно якого [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. (а.с.8). Згідно домової книжки за вказаною адресою [PERSON] був зареєстрований один (а.с.9-10). На вказане домоволодіння було виконано технічну документацію (а.с.11-13). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року (а.с.14). [PERSON] здійснив поховання останнього (а.с.15). Від імені [PERSON] було складено розписку без зазначення дати, згідно якої останній передав [PERSON] грошові кошти в сумі 18 000 грн за продаж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Вказана розписка підписана [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як свідком. За правилами статей 10 і 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 59 ч. 2 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно розписки без дати, що унеможливлює визначити момент правочину, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти за продаж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS], однак між позивачем та [PERSON] самого двору купівлі-продажу за формою та відповідно до вимог, визначених чинним законодавством, укладено не було, що виключає й можливість його нотаріального посвідчення, а тому у даному випадку мають місце порушення вимог ст.657 ЦК України, тобто у позивача фактично не виникло право на набуття права власності на спірне нерухоме майно. Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Наведені норми права дають підстави вважати, що положення ч.2 ст.220 ЦК України не застосовуються до правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.640 ЦК України пов'язується з їх нотаріальним посвідченням. До нотаріального посвідчення такі правочини не є укладеними та не створюють прав і обов'язків для сторін, а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed