Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Заступник прокурора Деснянського району м. Києва звернувся до суду в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров»я виконавчого органу Київської міської ради ( КМДА) , Київської міської лікарні швидкої медичної допомоги з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 4 499 грн . 03 коп . В судовому засіданні прокурор та представник позивача Департаменту охорони здоров»я виконавчого органу Київської міської ради ( КМДА) позовні вимоги підтримали з обставин , що викладені у позовній заяві . Представник позивача Київської міської лікарні швидкої медичної допомоги в судове засідання не з»явився , направив до суду листа , в якому розгляд справи просив проводити у відсутності представника . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , пояснив , що понесені на лікування потерпілого витрати має відшкодувати страхова компанія відповідно до умов укладеного договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , який був укладений 23.04.2014 р. Також зазначив про те , що ним особисто передавались потерпілому та його матері кошти на лікування у розмірі 2 000 грн . Представник 3-ої особи ПрАТ « Українська охоронно-страхова компанія» в судовому засіданні просив винести рішення на розсуд суду з урахуванням вимог діючого законодавства , зазначив про те , що потерпіла особа не зверталась до страхової компанії з вимогами про відшкодування витрат на лікування . Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного . Судом встановлено , що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.02.2015 визнано винуватим [PERSON] у пред'явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами. З обставин , що містяться у вищезазначеному вироку суду вбачається , що [PERSON]. 08.11.2014 року, близько 17 години 20 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «ЗАЗ 11022» державний реєстраційний знак [NUMBER], рухаючись по вулиці Бальзака зі сторони вул. Цветаєвої в м. Києві, в порушення вимог п.п.2.3 «б». 18.1.Правил дорожнього руху не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, що знаходиться навпроти будинку № 61 по вул. Бальзака в м. Києві, продовжуючи рух, виїхав на пішохідний перехід та не надав перевагу для руху пішоходу [PERSON] , де вчинив наїзд на останнього . В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження , які згідно з висновком судово-медичного експерта відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості. Внаслідок отриманих пошкоджень потерпілого [PERSON] було доставлено на лікування до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де останній перебував з 08.11.2014 р. по 01.12.2014 р. Згідно довідки Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 26.01.2015 р. загальна сума витрат на лікування останнього становить 4499, 03 грн. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від нього злочину. Згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2012 за № 545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що згідно з ст. 1206 Цивільного кодексу України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Відповідно до пункту 3 зазначеної Постанови , визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховною Суду України від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування покладається на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду. Відповідно до Положення Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 647 від 25.08.2010 Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснює фінансування закладів охорони здоров'я, які утримуються за рахунок коштів, передбачених міським бюджетом, контролює ефективне використання ними фінансових, матеріальних та трудових ресурсів. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 545 сума коштів , яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Виходячи з встановлених по справі обставин , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та відповідність їх вимогам закону . Заперечення відповідача проти позову є необґрунтованими з огляду на наступне . Відповідно до ст. 23 Закону України « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою , заподіяною життю та здоров»ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди , є шкода ( в тому числі моральна шкода) , пов»язана з лікуванням потерпілого ; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим ; із стійкою втратою працездатності потерпілим ; із смертю потерпілого . Відповідно до ст.. 24 п. 24.1 Закону України « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв»язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати , які пов»язані з доставкою , розміщенням , утриманням , діагностикою , лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров»я , медичним піклуванням , лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів . Таким чином , за нормами визначеними Законом України « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик несе обов»язок відшкодування обґрунтованих витрат понесених потерпілим у зв»язку з лікуванням . Потерпілим у справі є [PERSON] , а не заклад охорони здоров»я , на стаціонарному лікуванні в якому перебувала потерпіла особа . Посилання відповідача про те , що він надавав кошти потерпілому на лікування не спростовують правомірність заявлених позовних вимог , оскільки зазначені кошти на були спрямовані потерпілим на відшкодування витрат закладу охорони здоров»я на його лікування . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп . На підставі викладеного ,

Outcome: approved