Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

До суду надійшла позовна заява від АТ «УніверсалБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 29 січня 2018 року [PERSON] звернувся до АТ «УніверсалБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.01.2018 року та отримав в АТ «УніверсалБанк» кредит у розмірі 15 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Станом на 30 червня 2018 рік у відповідача прострочення зобов`язання зі сплатою щомісячного мінімального платежу за Договором про надання банківських послуг від 29.01.2018 року сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення [PERSON] зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 30 червня 2018 року Банком направлено повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Однак [PERSON] не вчинив жодних дій, направлених на погашення заборгованості, тому відповідно до п.5.18, 5.19 Умов, 27 жовтня 2018 року кредит став у формі «на вимогу». Станом на 26 грудня 2019 рік за відповідачем по укладеному договору рахується заборгованість на загальну суму 60 343,02 грн., яку АТ «УніверсалБанк» прохав стягнути із [PERSON] . Крім цього, позивач прохав стягнути із відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Заочним рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 липня 2020 року даний позов задоволено (а.с.63-65). Ухвалою суду від 22 вересня 2021 року скасовано заочне рішення від 21.07.2020 року та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача, АТ «УніверсалБанк», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, при поданні позовної заяви прохав справу розглядати без участі представника Банку. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Яременко О.Є., будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, адвокат Яременко О.Є. подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. 30 листопада 2021 року до суду від адвоката Яременка О.Є. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ні із розміром тіла кредиту, ні із пенею та комісією, а також умовами кредитного договору, на які посилається позивач, погодитися не можна. Кредитний договір фактично становить анкета-заява, оскільки тільки цей документ був доведений до відома відповідача, де є підпис. Така анкета-заява не містить умов щодо розмірів базової та підвищеної процентної ставки, комісії, штрафів та пені. Посилання позивача на те, що Умови та правила банківських послуг, Тарифи, Таблиці обчислення вартості кредиту складають умови договору та є його невід`ємною частиною не відповідають дійсності, оскільки не вбачається, що саме з даними Умовами та правилами банківських послуг ознайомився і погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву, а також те, що на момент отримання відповідачем кредитних коштів вказані документи взагалі містили умови, зокрема щодо користування кредитними коштами та щодо сплати пені та комісії за користування кредитними коштами. В цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за користування кредитними коштами, надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Вказане свідчить про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «УніверсалБанк» пені та комісії в розмірі 37 481,27 гривень. Щодо тіла кредиту в розмірі 22 286,75 гривень, він обрахований помилково та безпідставно. Так, позивач розрахував суму заборгованості в такому розмірі шляхом збільшення тіла кредиту на розмір відсотків. Однак жодними умовами анкети-заяви чи іншої угоди між сторонами не передбачено. Тому розрахунок заборгованості, наданий банком, не є належним та достатнім доказом. Тіло кредиту - це розмір кредитних коштів, отриманих боржником. Відповідно до виписки (рух грошових коштів по картці від 17.11.2021 року), за період від укладення договору (анкети-заяви) по час звернення позивача до суду із позовом про стягнення заборгованості розмір отриманих відповідачем кредитних коштів складає 18 384,00 гривень. Разом з тим, за вказаний період відповідач повернув із взятих кредитних коштів 3 400,00 гривень, що підтверджується даними з виписки від 31.01.2018 та 20.02.2018 рр. Отже, заборгованість за тілом кредиту складає 14 984,00 гривень. Тому представник відповідача прохав відмовити в позові в частині стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 60 343,02 грн., з яких 22 286,75 грн. тіла кредиту та 37 481,27 грн. пені та комісії, присудити на користь позивача стягнення в сумі 14 984,00 грн., що є тілом кредиту. 10 грудня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення представника позивача, в яких зазначено, що позовні вимоги, викладені в позові, підтримує повністю. Також зазначено, що відсутність підпису відповідача на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УніверсалБанк», Тарифів за карткою Monobank, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту «Карта Monobank» не свідчить, на думку представника позивача, про неукладеність договору про споживчий кредит. Правова природа договору приєднання полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Відповідач висловив свою згоду з вказаними документами в електронному вигляді у мобільному додатку Monobank, шляхом застосування клієнтом та банком електронного підпису при першому вході в додаток Monobank. Відповідач приєднався та був ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УніверсалБанк», Тарифами за карткою Monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту «Карта Monobank», адже підписав Анкету-заяву, в якій записані положення про ознайомлення останнього в мобільному застосунку Monobank з вказаними документами. Згідно з пунктом 2 Анкети-заяви, відповідач погодився, що Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач своїм підписом на Анкеті-заяві підтвердив укладення договору та зобов`язався його виконувати. Тобто з цього пункту Анкети-заяви вбачається, що договір про надання банківських послуг складається не лише з Анкети-заяви, а також з Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг у застосунку Monobank, бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися даним мобільним додатком жодним чином. Тому Банк додав копію видруку з мобільного застосунку Monobank, в якому ілюстрована процедура входу в цей додаток. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що в жовтні 2017 року АТ «УніверсалБанк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або в точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати в розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УніверсалБанк» опубліковані на офіційному сайті Банку. 29 січня 2018 року [PERSON] звернувся до АТ «УніверсалБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.01.2018 року (а.с.7). Положеннями Анкети-заяви встановлено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Крім того, в анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, зазначено, що останній просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Він засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису в мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Він визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за договором від 29.01.2018 року належним чином не виконав. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статті 633 ЦК України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Згідно статті 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Положеннями статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно статті 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 8 статті 11 цього Закону передбачено, що в разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється в довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно ч. 12 ст. 11 цього Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 цього Закону встановлено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Посилання АТ «УніверсалБанк» у позовній заяві на те, що відповідач в анкеті-заяві від 29 січня 2018 року просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; він засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису в мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором; він визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, суд не приймає до уваги з огляду на наступне. У додатках до Умов обслуговування рахунків фізичної особи (Тарифи за карткою Monobank) друкованим текстом в графі «позичальник» зазначено, що ПІБ споживача, його підпис та його дата підпису накладені у вигляді електронного цифрового підпису (а.с.22-зворот). Проте позивачем до позовної заяви не було надано суду доказів на підтвердження обставин того, що відповідачем зазначені документи підписані електронним цифровим підписом відповідно до вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин). Роздруківка телефонного додатку Monobank (а.с.139-140) є неналежним доказом, оскільки він не містить даних щодо предмета конкретного спору та не підтверджує, що відповідач не мав змоги без ознайомлення із Умовами та правилами банківських послуг, Тарифами, Таблицями обчислення вартості кредиту отримати грошові кошти на умовах безпроцентної позики. До позовної заяви позивачем додано, зокрема, копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 29.01.2018 року станом на 26 грудня 2019 року, Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витяг з Тарифів за карткою Monobank (додатки). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, в зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17. В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг, яка підписана [PERSON] , не зазначено розмір процентної ставки за користування кредитом, не зазначені умови щодо сплати пені та комісії, тобто сторони в розумінні цивільного законодавства не погодили розмір та підстави стягнення процентів, пені та комісії. При цьому, Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Витяг з Тарифів за карткою Monobank (додатки) не підписані власноручним підписом [PERSON] . Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29 січня 2018 року, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо процентної ставки, умови щодо сплати пені та комісії. Враховуючи, що дані витяги не підписані відповідачем власноручно, так і не надано позивачем доказів підписання їх електронним цифровим підписом відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного 29 січня 2018 року між АТ «УніверсалБанк» та [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені та комісії в розмірі 37 481,27 гривень задоволенню не підлягають. Однак суд вважає, що вказані обставини не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову АТ «УніверсалБанк» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Тобто, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачем фактично отримано кредитні кошти на підставі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 29 січня 2018 року, які останнім не повернуто позивачу. У позовній заяві позивач прохав стягнути з [PERSON] заборгованість за тілом кредиту в розмірі 22 286,75 гривень. Судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту в розмірі 22 286,75 гривень розрахований помилково та безпідставно, оскільки позивач обчислив суму заборгованості в такому розмірі шляхом збільшення тіла кредиту на розмір відсотків. Однак жодними умовами анкети-заяви чи іншої угоди між сторонами не передбачено. За період з 29.01.2018 по 21.02.2020 рр. розмір отриманих відповідачем кредитних коштів складає 18 384,00 гривень (а.с.107-108). За вказаний період [PERSON] повернув із взятих кредитних коштів всього 3 400,00 гривень, а саме: 1000,00 гривень згідно виписки від 31.08.2018 року та 2 400,00 гривень згідно виписки від 20.02.2018 року (а.с.108). Отже, заборгованість за тілом кредиту складає 14 984,00 гривень (18 384,00 - 3 400,00 = 14 984,00). З огляду на викладене та враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк»» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, тому з [PERSON] на користь АТ «УніверсалБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 14 984,00 гривень (заборгованість за тілом кредиту). На підставі викладеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги АТ «УніверсалБанк» підлягають частковому задоволенню, та з [PERSON] на користь банку підлягає стягненню лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14 984,00 гривень. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ «УніверсалБанк» підлягають частковому задоволенню, із [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі виходячи із розрахунку: 14 984,00 грн. (задоволені позовні вимоги) х 100 : 60 343,02 грн. (ціна позову) = 24,83 % від сплаченого судового збору 2 102,00 грн. = 521,93 грн.

Outcome: partial