Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Вимоги заявник [PERSON] обґрунтовує тим, що в його атестаті № 10217 від 27.07.1978 року помилково зазначено його прізвище як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Зазначав, що факт належності йому зазначеного документа підтверджується паспортом. Наголошував, що встановлення факту йому необхідно для оформлення пенсії. Представник [PERSON] надала заяву, в якій просила розглядати справу без їх участі та задовольнити вимоги. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2020 року провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Лівобережний відділ обслуговування громадян у м. Дніпро (сервісний центр) Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині встановлення факту того, що [PERSON] був прийнятий та працював на підприємстві ПКФ «СДС» на посаді ведучого спеціаліста, яка була перейменована 21.07.1995 року на Товариство з обмеженою відповідальністю) «Компанія СДС ЛТД» з 29.11.1994 року по 23.06.1997 рік, та був прийнятий та працював на підприємстві Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія СДС ЛТД» на посаді ведучого спеціаліста з 24.06.1997 року по 31.12.1999 рік закрито. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у атестаті № 10217, який видано 27.07.1978 року міським професійно-технічним училищем № 12 м. Дніпропетровська, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». В той же час, відповідно до копії паспорту заявника серії [NUMBER] , виданого 03.08.2007 року, правильне написання прізвища заявника - « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які необхідні заявнику для реалізації права на пенсію. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати своє право на пенсію. Оцінюючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що атестат № [NUMBER] , який видано 27.07.1978 року міським професійно-технічним училищем № 12 м. Дніпропетровська дійсно належать [PERSON] . З огляду на викладене, заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved