Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Заступник керівника Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави до Жванецької сільської ради, [PERSON], третя особа на стороні позивача - Новодністровське регіональне управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ про визнання незаконним та скасування рішення Гринчуцької сільської ради №17 від 07.11.2012 року, визнання недійсним свідоцтва серії [NUMBER] від 29.08.2013 року, зобов'язання повернути земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що рішенням Гринчуцької сільської ради №17 від 07.11.2012 року «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр..[PERSON]» відповідачці [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1072 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах населеного пункту с.Малинівці Гринчуцької сільської ради Кам'янець-Подільського району, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки надання земель прибережної захисної смуги у приватну власність законодавством не передбачено. Просить визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити строк звернення до суду, визнати незаконним та скасувати рішення Гринчуцької сільської ради №17 від 07.11.2012 року «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр..[PERSON]», згідно якого [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,1072 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах населеного пункту с.Малинівці Гринчуцької сільської ради Кам'янець-Подільського району, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]; визнати недійсним свідоцтво про право власності серії [NUMBER] від 29.08.2013 року, видане Реєстраційною службою Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області на земельну ділянку, площею 0,1072 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах населеного пункту с.Малинівці Гринчуцької сільської ради Кам'янець-Подільського району, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]; зобов'язати [PERSON] повернути в комунальну власність земельну ділянку площею 0,1072 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах населеного пункту с.Малинівці Гринчуцької сільської ради Кам'янець-Подільського району, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]. Судом до участі в справі в якості третьої особи на стороні позивача - було залучено Новодністровське регіональне управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ. В судовому засіданні прокурор Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Мензило Л.В. позов підтримала, просила позов задовольнити. Крім того пояснила, що прокурором не було пропущено строк позовної давності, однак вона просить його поновити. Земельна ділянка була передана у власність внаслідок рішення Гринчуцької сільської ради , органу , яким мав право розпоряджатись земельною ділянкою в межах села Малинівці і правонаступник Гринчуцької сільської ради є відповідачем по справі , то позов прокурором заявлено в інтересах держави. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову Представник Жванецької сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, подав заяву про слухання справи у його відсутності. В поданому запереченні на позов представник Жванецької сільської об'єднаної територіальної громади просить відмовити у скасуванні рішення Гринчуцької сільської ради №17 від 07.11.2012 року, визнання недійсним свідоцтва серії [NUMBER] від 29.08.2013 року та повернути земельну ділянку [PERSON] Представник Новодністровського регіонального управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, клопотань суду не надсилав. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що відповідно рішення Гринчуцької сільської ради №17 від 07.11.2012 року «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр..[PERSON]» відповідачці [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1072 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах населеного пункту с.Малинівці Гринчуцької сільської ради Кам'янець-Подільського району, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]. Що також вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 26.12.2017 року за №109020529, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.08.2013 року, індексний номер: 8667134. На підставі зазначених рішень [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно №8667134 від 29.08.2013 року. Рішенням Жванецької сільської ради від 08 вересня 2017 року за № 1 об'єднано територіальні громади о входили до складу Гринчуцької сільської ради , в тому числі села Малинівці , села Жванець, Ластовецької сільської ради, Рудської сільської ради, Сокілської сільської ради Кам'янець - Подільського району з адміністративним центром в селі Жванець та визначено Жванецьку сільську раду правонаступником майна, прав та обов'язків територіальних громад , що об'єдналися. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року). Згідно пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України). У пункті 3 частини першої статті 131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України від 14 жовтня 2014 № 1697-VII «Про прокуратуру». У частині третій статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Тлумачення частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (б) у разі відсутності такого органу. Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічні висновки зроблені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 687/379/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 911/360/17. Відповідно до пункту 15 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1996 року за № 486, контроль за створенням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій здійснюється місцевими органами виконавчої влади, виконавчими комітетами рад, Держекоінспекцією та її територіальними органами. Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. N 15 , Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Відповідно до п. 7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. N 15 Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Крім того відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральним органом виконавчої влади з питань у галузі земельних відносин є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр). Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області , затвердженого наказом Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року за № 308 завданням Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Хмельницької області, Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Враховуючи, що позов заявлено прокурором в інтересах держави , а судом встановлено, що належним позивачем повинно бути Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в задоволенні позову прокурора в інтересах держави слід відмовити. При відмові в задоволенні позову про повернення даної земельної ділянки в комунальну власність суд враховує, що прокурором заявлено в інтересах держави і тому суд не може при вирішенні спору , заявленого в інтересах однієї особи - держави Україна , вирішувати питання про права і законні інтереси відповідача , яким є Жванецька сільська рада. Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, не підлягає стягненню з відповідачів в рівних частинах на користь держави в особі Прокуратури Хмельницької області судовий збір в сумі 4800 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed