Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 01 листопада 2001 року між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої [PERSON] , було укладено договір міни житлового будинку на квартиру, згідно якого у власність [PERSON] переходить квартира, що розташована в [ADDRESS] , а у власність [PERSON] та [PERSON] переходить в рівних частках житловий будинок з господарськими побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . На даний час оригінали правовстановлюючих документів на домоволодіння було втрачено, збереглися тільки їх копії. Через втрату правовстановлюючих документів позивачі не можуть вільно розпоряджатися належним їм майном, що змушує їх звернутися за захистом своїх прав до суду з позовом про визнання права власності на вказане вище нерухоме майно у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа. Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву, згідно якої остання просить розглянути справу без її участі та участі позивачів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що дійсно 01 листопада 2001 року між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої [PERSON] , було укладено договір міни житлового будинку на квартиру. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Володимирським В.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 9203. Відповідно до п. 1 вказаного договору, [PERSON] міняє належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарськими побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , на належну [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності квартиру, що розташована в [ADDRESS] . Відповідно до п. 6 договору в наслідок проведеного обміну у власність [PERSON] переходить квартира, що розташована в [ADDRESS] , а у власність [PERSON] та [PERSON] переходить в рівних частках житловий будинок з господарськими побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . В подальшому, відповідно до реєстраційного посвідчення, право власності на житловий будинок з господарськими побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] зареєстровано відповідно до діючого на той момент законодавства у міському бюро технічної інвентаризації, записано до реєстрової книги № 61 за реєстровим номером 16721 від 14 листопада 2001 року. Згідно технічного паспорту на даний час житловий будинок з господарськими побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] складається: житловий будинок - літера А-1, площею 102,4 кв.м.; літня кухня - літера В, площею 22,4 кв.м.; тамбур - літера в, площею 4,7 кв.м.; зливна яма - літера Г, площею 4,8 кв.м.; уборна - літера У; сарай - літера Б, площею 2,4 кв.м.; погріб - літера Д, площею 5,4 кв.м.; альтанка - літера К, площею 7,2 кв.м.; огорожа, споруди - №1-4; 6. На даний час оригінали правовстановлюючих документів на домоволодіння було втрачено, збереглися тільки їх копії. Через втрату правовстановлюючих документів позивачі не можуть вільно розпоряджатися належним їм майном. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивачі мають право на спірне майно, але із-за незалежних від них обставин не можуть у повному обсязі користуватися своїм правом розпорядження на таке майно через втрату правовстановлюючого документа, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 319, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved