Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

До Ширяївського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, в якій позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №25735 від 30.04.2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором в розмірі 9910.00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, всупереч вимог законодавства, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис на кредитному договорі, який укладено в простій письмовій формі. Натомість, позивач вказує, що законодавством передбачено виконання виконавчого напису нотаріусом лише на кредитному договорі, який посвідчено нотаріально. У позовній заяві позивач також звертає увагу на те, що при вчиненні виконавчого напису, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович не переконався у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Так, за твердженням позивача, останній взагалі не підписував жодних кредитних договорів. Своєю чергою, на переконання позивача, відповідач не надав нотаріусу будь-яких доказів щодо отримання позивачем кредитних коштів, а наданий відповідачем приватному нотаріусу розрахунок, на думку [PERSON] , жодним чином не підтверджує одержання позивачем кредитних коштів та наявність заборгованості перед відповідачем. За твердженням позивача, він також не отримував будь-якої письмової вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором, що, на думку позивача, позбавляє останнього будь-якої інформації щодо кредитних зобов`язань перед відповідачем. Згідно з протоколом авторозподілу від 05.08.2021, справу передано на розгляд судді Ширяївського районного суду Одеської області Алексєєвій О.В. 05.08.2021 разом із позовною заявою до Ширяївського районного суду Одеської області надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову. Ухвалою від 06.08.2021 Ширяївський районний суд Одеської області заяву [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову повернув заявнику. Ухвалою від 09.08.2021 Ширяївський районний суд Одеської області залишив без руху позовну заяву [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та надав позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 19.08.2021 від позивача до суду надійшло клопотання про витребування у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» документів, а саме: розрахунку заборгованості та копію кредитного договору № 1543471 від 26.05.2020. Ухвалою від 26.08.2021 Ширяївський районний суд Одеської області відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановив сторонам строки для подання заяв по суті, а також задовольнив клопотання позивача про витребування доказів та витребував у відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» розрахунок заборгованості та копію кредитного договору №1543471 від 26.05.2020 року, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] 22.10.2021 року до суду надійшла заява [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову. Ухвалою від 23.10.2021 Ширяївський районний суд Одеської області задовольнив заяву [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову та зупинив стягнення на підставі виконавчого напису №25735, вчиненого 30.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] , ІПН [NUMBER] , на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №1543471 від 26.05.2020 року у розмірі 9910 гривень 00 копійок. Ухвалу про відкриття провадження відповідач отримав 22.09.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №6680000439269. Згідно з ч.8. ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд зазначає, що станом на дату розгляду справи відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, будь-яких клопотань щодо надання додаткового строку для подання відзиву та клопотань проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не подавав. Разом з цим, 05.10.2021 від відповідача до суду надійшли витребувані судом копії документів: кредитного договору №1543471 від 26.05.2020 року та виписки за ним. Третій особі - приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгену Михайловичу, копія ухвали про відкриття провадження та копію позову з додатками направлялися за адресою: [ADDRESS] , рекомендоване поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «неправильно зазначена адреса». Згідно даних Реєстру нотаріусів, нотаріус Остапенко Є.М. тимчасово не діє. За наведених обставин суд вважає, що третя особа повідомлена про розгляд справи належним чином. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович отримав копію ухвали про відкриття провадження, позовну заяву з додатками 2.09.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №6680000439242, пояснень на позов не надав. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи відсутність клопотань учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, зважаючи на відсутність відзиву від відповідача та пояснень третіх осіб, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, наявні в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд встановив наступні обставини. Суд встановив, що 30 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №25735 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» грошових коштів в сумі 9910 грн. Так, відповідно до наданої позивачем та долученої до матеріалів справи копії виконавчого напису №25735 від 30 квітня 2021 року, вирішено стягнути з [PERSON] , боржника за Кредитним договором №1543471 від 26.05.2020 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за період з 24.08.2020 року по 28.04.2021 року включно, суму у загальному розмірі 9910.00 (дев`ять тисяч дев`ятсот десять грн. 00 коп.). При цьому, у вказаному виконавчому написі зазначено, що товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» право вимоги за Кредитним договором №1543471 від 26.05.2020 року на підставі Договору відступлення прав вимоги № 50-МЛ від 25 (двадцять п`ятого) серпня 2020 року. На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. відкрито виконавче провадження ВП №66111375, про що 15 липня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією постанови про відкриття провадження. Вважаючи, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з порушенням законодавства, а також без встановлення нотаріусом безспірності заборгованості, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Надаючи оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого. У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. У відповідності до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленої в постанові від 6 травня 2020 року у справі №320/7932/16-ц (провадження № 61-38989св18), сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. При цьому, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. У відповідності до правового висновку, висловленого у п. 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Судом встановлено, що 30 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №25735 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» грошових коштів в сумі 9910 грн. Відповідно до матеріалів справи, по виконавчому напису нотаріуса стягується з позивача заборгованість на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» за кредитним договором №1543471 від 26.05.2020 року, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] . Суд звертає увагу на те, що відповідачем до суду надано копію Кредитного договору №1543471 від 26.05.2020 року, який складений від імені [PERSON] як позичальника та ТОВ «МІЛОАН» як позикодавця, за умовами якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 2000 грн., строком на 15 днів з 26.05.2020, а термін повернення кредиту - 10.06.2020 року. Сукупна вартість кредиту складає 2980,00 грн. та 1,192.00 відсотків річних у процентному значенні, комісія за надання кредиту 380,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом 600,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту на кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За умовами п.2.1. Кредитного договору №1543471 від 26.05.2020, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. [PERSON] заперечив укладення (підписання) Кредитного договору №1543471 від 26.05.2020 року та фактичне отримання коштів в сумі 2000 грн. від ТОВ «МІОЛАН». Надана відповідачем до суду копія примірника Кредитного договору №1543471 від 26.05.2020, у розділі «Реквізити сторін» містить персональні дані позивача, які указані в його паспорті громадянина України та картці платника податків, але указаний розділ не містить підпису від представника позикодавця та підпису [PERSON] . Відповідно до пунктів 6.1, 7.1 Кредитного договору №1543471 від 26.05.2020 року, цей Кредитний договір, укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений на веб-сайті Товариства (miloan.ua). Цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини, набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору (отримання грошових коштів на картковий рахунок позичальника). Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку ви отримуєте за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або СМС-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази ідентифікації [PERSON] в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції - на веб-сайті Товариства miloan.ua та доказів накладення позивачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підтвердження укладення позивачем Кредитного договору №1543471 від 26.05.2020 року в електронній формі, а також не надано доказів переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника відповідно до пункту 2.1 указаного Договору. З огляду на викладене та позицію позивача, який заперечив факт укладення кредитного договору з ТОВ «МІЛОАН» та факт отримання кредиту в сумі 2000 грн., суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свій процесуальний обов`язок та не надав належних доказів укладення [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» Кредитного договору №1543471 від 26.05.2020 року в електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію», право вимоги за яким було передано за Договором про відступлення прав вимоги від № 50-МЛ від 25 серпня 2020 року від товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» відповідачу - товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Водночас, матеріали справи не містять та відповідачем не надано жодних доказів правонаступництва за вказаним кредитним договором. Окрім іншого, суд вважає за необхідне врахувати правову позицію, яка міститься у постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц. Так, Верховний Суд зазначив, що право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Разом з цим, матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», Отже, позивач був позбавлений можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги. За таких підстав, суд констатує, що відповідачем не надано достатньої сукупності належних письмових доказів, які підтверджують наявність кредитних зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором №1543471 від 26.05.2020 року, та як наслідок, не доведено право на стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису. В той же час, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору №1543471, укладеного 26.05.2020 між позивачем та ТОВ «Мілоан», оскільки п. 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», на який послалася приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у виконавчому написі №2573 від 30.04.2021. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014\~ визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Зазначені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17. Враховуючи вищенаведене, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів позивача, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі та визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №25735 від 30.04.2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 9910.00 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, понесені позивачем документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. за подання позовної заяви підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved