Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 19 січня 2004 року [PERSON] та [PERSON] подарували, а [PERSON] та [PERSON] прийняли у дар по одній другій частині кожна, житловий будинок з відповідною частиною побудов та споруд, що розташований в [ADDRESS], про що було укладено договір дарування від 19 січня 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Троїцького районного нотаріального округу Луганської області Толченовою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 58. 08 липня 2009 року [PERSON] продала [PERSON] ? частку вказаного домоволодіння. [PERSON] вказаний договір дарування від 19 січня 2004 року втратила, архівну справу щодо посвідчення договору дарування від 19 січня 2014 року отримати позивач не може, оскільки архів знаходиться у м. Луганську на тимчасово окупованій території. Через втрату договору дарування від 19 січня 2004 року позивач не може вільно розпоряджатися належним їй майном, що змушує її звернутися за захистом своїх прав до суду з позовом про визнання права власності на домоволодіння у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої остання просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду відзив, згідно якого не має заперечень на позовні вимоги, просить справу розглянути без участі представника. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 08 липня 2009 року [PERSON] продала [PERSON] ? (одну другу) частку будинку, одноквартирного з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] Вказане нерухоме майно [PERSON] набула у власність на підставі договору дарування від 19 січня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Троїцького районного нотаріального округу Луганської області Толченовою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 58, згідно якого 19 січня 2004 року [PERSON] та [PERSON] подарували, а [PERSON] та [PERSON] прийняли у дар по одній другій частині кожна, житловий будинок з відповідною частиною побудов та споруд, що розташований в [ADDRESS]. [PERSON] договір дарування від 19 січня 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Троїцького районного нотаріального округу Луганської області Толченовою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 58 - втратила. Архівну справу щодо посвідчення договору дарування від 19 січня 2014 року отримати не представляється можливим, оскільки архів знаходиться у м. Луганську на тимчасово окупованій території. Через втрату договору дарування від 19 січня 2004 року позивач не має можливості вільно розпоряджатися належним їй майном. Про втрату договору дарування від 19 січня 2014 року було подано об`яву до місцевої газети «СІЛЬСЬКІ НОВИНИ», газета за № 42 (11170) від 19 жовтня 2018 року. Таким чином, на даний час позивач позбавлена можливості отримати дублікат договору дарування від 19 січня 2004 року, оскільки місто Луганськ, де знаходиться архівна справа, віднесено до переліку населених пунктів, в яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року, тому іншого способу захисту права, окрім звернення до суду, позивач не має. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спірне майно, але із-за незалежних від неї обставин не може у повному обсязі користуватися своїм правом розпорядження на таке майно через втрату правовстановлюючого документа, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 319, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved