Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради про позбавлення батьківських прав, яка обґрунтована тим, що 28.04.2007 року сторони по справі зареєстрували шлюб, який рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 13.02.2018 року розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З січня 2017 року проживання та ведення спільного господарства між сторонами припинені. [PERSON] зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несхожість характерів, різність поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Ще при спільному проживанні відповідач не цікавився дітьми, ніколи з ними не займався, не водив в дитячий садок, ставився до них байдуже, діти були для нього тягарем. Щодо стягнення аліментів на утримання дітей позивач до суду не зверталася та не бажає звертатися. З січня 2017 року відповідач не проживає із позивачем та дітьми, з цього періоду він жодного разу їх не бачив, не спілкується з ними, не надає ніякої допомоги на утримання доньки та сина, будь яких стосунків з донькою та сином не підтримує, не цікавиться їх життям, не відвідує. Також не приймає участі у фінансуванні витрат на їх лікування, не сплачує жодної матеріальної допомоги, не піклується про фізичний стан та про духовний розвиток дітей, не приймає участі у вихованні. Також жодного разу від батька донька та син не отримували подарунків на свята та дні народження. У зв`язку з цим відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. [INFO] позивач вийшла заміж за [PERSON] , народила від нього дитину. [PERSON] виховує дітей [PERSON] від першого шлюбу, та бажає їх усиновити, діти його називають батьком. Відповідач надав письмову нотаріальну заяву на усиновлення сина та доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , чоловіком позивача - [PERSON] , але для усиновлення дітей необхідно рішення суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] . На підставі викладеного просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до підготовчого засідання не з`явилися, надали заяви, в яких просили задовольнити позовні вимоги та розгляд справи провести без їхньої участі (а.с.32-33). Відповідач [PERSON] до підготовчого засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що із позовом згоден, оскільки 21.05.2019 року надав нотаріально засвідчену згоду на усиновлення дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Справу просив розглянути без його участі (а.с.25). Представник Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Щука О.В. до підготовчого засідання не з`явилася, надала заяву, в якій вказала, що просить справу розглянути без її участі та при винесенні рішення врахувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.29). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.08.2018 року, виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [INFO] народилася [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.09.2007 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.08.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.02.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишено без змін (а.с.10-11). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.06.2018 року, виданого Відділом записів актів цивільного стану адміністрації Жовтневого району міста Мінська, 08.06.2018 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після чого останній присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.9). Як слідує з заяви [PERSON] від 21.05.2019 року, відповідач надав згоду на усиновлення [PERSON] , [INFO] та удочеріння [PERSON] , [INFO] , чоловіком позивача - [PERSON] (а.с.13). Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради від 13.05.2020 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.30). Відповідно до ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. [PERSON] своїх дітей батьки мають як права так і обов`язки стосовно її виховання. Так, відповідно до приписів ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам, мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до нього батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, … засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, із врахуванням відсутності заперечень з боку відповідача щодо позбавлення його батьківських прав відносно двох дітей, суд приходить до переконання, що [PERSON] протягом тривалого періоду часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей, не займається їх вихованням, не спілкується із ними в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не утримує належно в матеріальному плані, не цікавиться станом їхнього здоров`я, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не проявляє до дітей турботи та уваги, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не опікується духовним розвитком та підготовкою до самостійного життя, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідного і належного харчування та медичного догляду. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду із даним позовом сплачено судовий збір у сумі 840,80 гривень (а.с.1). Отже, оскільки позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved