Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 02.08.2016 року за № 966, будинковолодіння в с. Вечірчине Гадяцького району Полтавської області, вул. Квіткова,15 згідно по господарської книги № 9 особовий рахунок № 662 станом на 01.07.1990 року відноситься до типу колгоспного двору, головою якого була [PERSON]. Також, довідкою, виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 02.08.2016 року за № 967 підтверджено, що за будинковолодінням в с. Вечірчине Гадяцького району Полтавської області вул. Квіткова,15 числиться земельна ділянка площею 0,25 га не приватизована, державний акт не видавався. 07.09.2012 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, яким житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями в с. Вечірчине Гадяцького району Полтавської області, вул. Квіткова,15, а також все майно заповіла йому, [PERSON] Даний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Краснознаменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі під № 79. Цей заповіт станом на 26.09.2014 року не змінено і не відмінено. 26.02.2014 року [PERSON] померла, про що 26.02.2014 року складено відповідний актовий запис за № 3. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що їй належало, зокрема, на житловий будинок в с. Вечірчине Гадяцького району Полтавської області, вул. Квіткова,15. Померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на 26.02.2014 року за адресою с. Вечірчине Гадяцького району Полтавської області, вул. Квіткова,15. На день її смерті інших зареєстрованих не значилось, що підтверджується довідкою виконкому [PERSON] сільської ради від 02.08.2016 року № 968. Отже, [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON], тому звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] житлового будинку у с. Вечірчине Гадяцького району Полтавської області, вул. Квіткова,15, проте нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Зазначене тягне за собою неможливість видати йому свідоцтво про право на спадщину та порекомендовано вирішити це питання в судовому порядку. Тому, позивач був змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив , надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі. Також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся \~належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій зазначив, що проти позовних вимог позивача не заперечує, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Третя особа приватний нотаріус ГРНО [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила. В листі повідомила, що після померлої 26.02.2014 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], інші особи із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності\~не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 1\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріли справи,\~приходить до висновку, що позов є обґрунтованих та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 02.08.2016 року № 966 будинковолодіння в с. Вечірчине Гадяцького району Полтавської області по вул. Квіткова, 15 згідно погосподарської книги № 9 особовий рахунок № 662 станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: голова двору [PERSON]. Земельна ділянка 0,25 га не приватизована. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння по вул. Квіткова, 15 в с. Вечірчине станом на 01.07.1990 року належало [PERSON] в цілому. Судом встановлено, що 26.02.2014 року померла [PERSON], про що 26.02.2014 року складено відповідний актовий запис №3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 266047. Відповідно до довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 02.08.2016 року № 968 [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на 26.02.2014 року за адресою с. Вечірчине по вул. Квіткова,15 Гадяцького району Полтавської області. На день смерті [PERSON] за даною адресою була зареєстрована одна. Інших зареєстрованих станом на 26.02.2014 за даною адресою не значилося. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 07.09.2012 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями в с. Вечірчине Гадяцького району Полтавської області, вул. Квіткова,15, а також все майно заповіла [PERSON]. Даний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Краснознаменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі під № 79. Цей заповіт станом на 26.09.2014 року не змінено і не відмінено, про що свідчить копія заповіту. Відповідно до листа приватного нотаріуса [PERSON] № 605/01-16 від 23.08.2016 р., після померлої 26.02.2014 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], що померла 26.02.2014 року. Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Таким чином, оскільки зазначене домоволодіння входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON], що належало їй на праві приватної власності, як голові колгоспного двору, враховуючи, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], то суд приходить до висновку, що [PERSON] набув права власності на вищевказане домоволодіння після смерті [PERSON] Відповідно до технічного паспорту від 11.03.2015 р. який було виготовлено ФОП [PERSON] за замовленням [PERSON] садибний (індивідуальний) житловий будинок № 15 вул. Квіткова, с. Вечірчине складається з житлового будинку загальною площею 64,0 кв. м., житловою площею 43,7 кв. м., позначений в технічному паспорті літерою А-1, сараю Б, погребу влазного В, воріт огорожі - №1, огорожі - № 2, колодязя питного - № 3, що знаходиться по вул. Квітковій, 15 с. Вечірчине Гадяцького району Полтавської області. Згідно листа приватного нотаріуса ГРНО [PERSON] від 02.08.2016 року № 545/02-14, [PERSON], нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 15 з допоміжними господарськими будівлями, який знаходиться по вул.. Квітковій в с. Вечірчине Гадяцького району Полтавської області, після смерті [PERSON], яка померла 26.02.2014 року, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначений будинок. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №296/05 від 22.02.2012, не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], померлої 26.02.2014 р. та набув право власності на зазначене домоволодіння, що належало померлому на праві власності, та з врахуванням того, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved