Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в Вугледарський міський суд Донецької області з заявою про визнання його сина [PERSON] безвісно відсутнім. Заявник свої вимоги обґрунтовує тим, що в квартирі [ADDRESS] м Вугледар Донецької області, починаючи 1970 року, мешкає заявник. Його дружина мешкає в цій квартирі з 1975 року, а їх син-[PERSON], з 2000 року.Відповідно до свідоцтва на право власності №00199 від 18 грудня 1995 року, квартира [ADDRESS] належить їм на праві сумісної власності, так як була приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».Останні роки наш син, [PERSON], працював на постійній роботі в ВП. «Шахта «Південнодонбаська №3 ім [PERSON]» ДП «Донецька Вугільна Енергетична Компанія».В кінці червня 2014 року [PERSON] повідомив йому і його дружині, що він знаходиться у відпустці та не попередивши, виїхав, як ми гадаємо на відпочинок, невідомо куди.З 01 липня 2014 року він з дружиною не отримали від сина жодних повідомлень про його місцезнаходження і з того часу, тобто з 01 липня 2014 року, місцезнаходження [PERSON], заявнику, членам його сімї та іншим мешканцям міста Вугледара, невідоме.Встановити його місцеперебування виявилось неможливим. Зверненнязаявника про можливість отримання інформацію про сина по лінії Вугледарського МВ УМВС України Донецькій області жодних результатів не дало, оскільки там така інформація відсутня.В звязку з тим, що його син, [PERSON], зареєстрований в [INFO], фактично з 01 липня 2014 року в цьому помешканні не проживає, заявник змушений платити кошти за комунальні послуги зурахуванням його, як члена його родини, при його відсутності.Окрім того, невизначеність з його місцезнаходженням, перешкоджає здійсненню його майнових прав і обовязків.Заявник просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], безвісно відсутнім з 01 липня 2014 року. Заявник в судовому засіданні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення вимог не заперечувала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона проживає в одному підїзді з родиною [PERSON], не знає, де перебуває [PERSON], бачила, як він в червні 2014 року з речами кудись виїжджав, але з ним не розмовляла. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він є сусідом родини [PERSON], де знаходиться [PERSON] він не знає, останній раз він з ним розмовляв в кінці травня на початку червня 2014 року, більше його не бачив. Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши докази, їх належність та допустимість, приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що заявник та [PERSON] є батьком та сином відповідно, також вони співвласники квартири [ADDRESS] (а. с. 4 10). [PERSON] в квартирі [ADDRESS] фактично не проживає з червня 2014 року (а. с. 11). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Відповідно до ч. 1 ст. 249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. На підставі ст.43 ЦК України,

Outcome: approved