Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

З 2003 року [PERSON] до [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є та записаний відділом РАГС [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Подружнє життя у сторін не склались. Діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Джулинської сільської ради №2119 від 10.11.2017р. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, на кожну дитину, до їх повноліття. Позивач, [PERSON] надала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Відповідач, [PERSON], в судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. Згідно ст. 223 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дана позовна заява надійшла до суду 12.12.2017 року, ухвалою від 14.12.2017 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду. Судом встановлено, що з 2003 року [PERSON] до [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є та записаний відділом РАГС [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія І-АМ №159127 та серія І-АМ №256659. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved