Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

До суду звернулись [PERSON], [PERSON] з вказаним позовом. Просили визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 137 у будинку № 16, по квт. 287 у м. Кременчуці Полтавської області. Зазначили, що відповідачі в спірному житловому приміщенні не проживають, комунальні послуги не сплачують, хоча зареєстровані у цій квартирі, через це вони несуть додаткові витрати. Позивачі позов підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували. Третя особа у справі Автозаводський районний відділ УДМС України в Полтавській області надав суду лист про вирішення справи на розсуд суду та про розгляд її без участі представника відділу. Відповідачі у судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право приватної власності на квартиру від 23 вересня 1997 року, виданого згідно із розпорядженням від 23.09.1997, №1047, позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] є співвласниками (по 1/4 частині) квартири № 137 у будинку № 16, по квт. 287 у м. Кременчуці Полтавської області В квартирі № 137 у будинку № 16, по квт. 287 у м. Кременчуці Полтавської області зареєстровані відповідачі - [PERSON] та [PERSON] Фактично проживають лише позивачі [PERSON], [PERSON] Відповідно до обставин справи, відповідачі [PERSON], [PERSON] у спірній квартирі з 2008 року та на цей час не проживають, речі, що їм належать там відсутні, вони не знялись з реєстраційного обліку, комунальні послуги не сплачують. Позивачі через це несуть додаткові витрати на утримання квартири (сплату комунальних послуг за них). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам інших громадян, інтересам суспільства. Тягар утримання майна покладено на його власника. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідачі не надали суду належних і допустимих доказів на спростування позову, не довели, що вони належним чином утримують своє майно, що їх дії не порушують прав позивачів. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачами порушено майнові права позивачів, щодо вказаної квартири, а тому вони підлягають захисту у судовому порядку. При цьому, суд вважає, що обраний позивачами спосіб захисту порушених прав призведе до їх відновлення, та не порушить майнові права відповідачів, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу згідно зі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved