Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

До Франківського районного суду м.Львова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи. Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що він та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі з 13.06.1987 року. Шлюб зареєстровано Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що зроблено запис №1684. Зазначає, що він з відповідачем прожили в шлюбі 30 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. На жаль останні роки їхні стосунки погіршилися, вони не можуть як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки , спокійно вирішувати навіть нескладні проблеми. З 2018 року вони з відповідачем проживають окремо один від одного, не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. З огляду на наведене, збереження їхньої сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Відзив до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. 19.05.2020 року [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 09.11.2020 року Миколаївським районним судом Львівської області винесено заочне рішення в даній цивільний справі. 27.11.2020 року [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області із заявою про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 11.12.2020 року скасовано заочне рішення ухвалене Миколаївським районним судом Львівської області та передано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до Франківського районного суду м.Львова для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді від 05.02.2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 24.02.2021 року. 24.02.2021\~року розгляд справи відкладено на 02.04.2021 року. 02.04.2021 року представник [PERSON] адвокат Кісь О.Р. подала клопотання про відкладення розгляду справи. Наступне судове засідання призначено на 13.05.2021 року. 13.05.2021 року розгляд справи відкладено на 01.06.2021 року. 01.06.2021 року в судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання проводити розгляд без його участі та зазначив, що позов підтримує, просить такий задовольнити. Відповідач в судові засідання 13.05.2021 року та 01.06.2021 року не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку SMS. Зі змісту ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач неодноразово повідомлялась про день, час та місце розгляду справи, суд відкладав розгляд справи, однак відповідач в судові засідання не з`являлась, участь свого представника не забезпечила, клопотань про примирення чи відзиву на позов не направила. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав передбачає його зацікавленість у розгляді справи в найкоротший строк, та покладає на нього обов`язок добросовісно користуватись своїми правами. Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України» (заява №18986/06) від 16 лютого 2017 року (набуло статусу остаточного 16 травня 2017 року) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13.06.1987 року, шлюб зареєстровано Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що зроблено запис №1684. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, подальше збереження їхнього шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім інтересам. У позові зазначено, що фактичні шлюбні відносини не підтримуються. З огляду на викладене, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач відзиву на позовну заяву не надала. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ст.51\~Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112\~СК України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому згідно з ст.112\~Сімейного кодексу\~України є всі підстави для розірвання шлюбу. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, належить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved