Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах неповнолітньої онуки [PERSON] та малолітньої онуки [PERSON] звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису щодо їх матері - [PERSON] , в якому просить заборонити строком на шість місяців перешкоджати процесу навчання її доньки, [PERSON] шляхом спілкування поза межами навчальної програм з організаторами такого навчання та родиною, в якій вона проживає в Англії, оскільки зазначене негативно вплине на її навчання, використовувати пенсію, що виплачується дітям у зв`язку з втратою годувальника на власні потреби, перешкоджати користуватись зволожувачем повітря дітям у квартирі під час, якнайменш, літнього періоду часу, а також спілкуватись з дітьми шляхом телефонних дзвінків та пересилання електронних повідомлень в період часу з 22 години вечора до 07 годину ранку. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 2017 її невістка - [PERSON] створює перешкоди щодо опіки та піклування дітьми заявником, її чоловіком - [PERSON] та донькою [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо дітей в частині їх матеріального забезпечення та виховання. В липні 2021 року [PERSON] неодноразово намагалась зірвати навчальний процес старшої доньки - [PERSON] у Англії, направляючи їй велику кількість смс-повідомлень і намагаючись зв`язатись з організаторами навчання. Крім того, [PERSON] створює перешкоди у отриманні дітьми освіти, оскільки не надає документів дітей до обраних ними навчальних закладів. Вказує на вчинення [PERSON] психологічного насильства щодо дітей, а також на те, що нею ініційовано кримінальне провадження щодо [PERSON] про викрадення нею дитячих речей, в ході якого у вечірній час мав бути організований допит малолітньої [PERSON] , що призвело до того, що остання не бажає спілкуватись з матір`ю і постійно нервує. Вважає, що дії [PERSON] містять ознаки домашнього насильства і права дітей потребують державного захисту шляхом видачі обмежувального припису. Представники заявника - адвокати Циганков А.І. та Пліса Н.М. в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити і в силу неактуальності частини вимог просили видати обмежувальний припис в частині заборони [PERSON] спілкуватись з дітьми шляхом телефонних дзвінків та пересилання електронних повідомлень в період часу з 22 години вечора до 07 годину ранку, оскільки зміст цих повідомлень нервує та хвилює дітей. Судом було опитано осіб, в інтересах яких подано заяву - [PERSON] та [PERSON] , які повідомили суд про напружені стосунки з матір`ю і те, що вони мають бажання проживати у бабусі з дідусем. Захисник осіб, в інтересах яких подано заяву - адвокат Назаренко Д.Л. просила суд ухвалити рішення, яке б відповідало інтересам дітей. Аналогічну думку висловив в судовому засіданні представник заінтересованої особи - служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації Кузьменко М.І. Заінтересована особа [PERSON] та її представник адвокат Фогель В.В. проти задоволення заяви заперечували, посилаючись на те, що мати не може бути кривдником, а діти жертвами домашнього насильства. [PERSON] повідомила, що останнім часом ускладнились її відносини з доньками, які проживають у бабусі та тітки, куди її не допускають. Вона намагалась вирішити наявну у родині конфліктну ситуацію, але на момент вирішення справи це не дало бажаних результатів. Вказує, що належним чином виконувала і виконує свої батьківські обов`язки і бажає більше часу проводити з доньками з метою уникнення непорозумінь. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини справи. [PERSON] народилась [INFO] , [PERSON] народилась [INFO] і їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] - батько дітей. З того часу опіку над дітьми здійснюють батьки померлого батька - заявник [PERSON] , а також [PERSON] , їх донька [PERSON] та матір дітей [PERSON] . За змістом п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Статтею 1 цього Закону надано законодавче тлумачення термінів, які вживаються у ньому, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; протидія домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на припинення домашнього насильства, надання допомоги та захисту постраждалій особі, відшкодування їй завданої шкоди, а також на належне розслідування випадків домашнього насильства, притягнення до відповідальності кривдників та зміну їхньої поведінки; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч.3 ст.22 цього ж Закону. захист прав та інтересів постраждалої дитини, у тому числі звернення до суду, представництво її прав та інтересів у суді, крім батьків та інших законних представників дитини, можуть здійснювати родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, якщо вони не є кривдниками дитини, а також орган опіки та піклування. Відповідно до ст. 26 цього ж Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (ст.1 Закону). При розгляді заяви [PERSON] судом встановлено те, що вона, будучи бабусею неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] , діючи в їх інтересах та за погодженням з ними, звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно їх матері [PERSON] . В судовому засіданні були опитані неповнолітня [PERSON] та малолітня [PERSON] , які повідомили про те, що бажають тимчасово проживати з бабусею, а не з мамою, оскільки вона не дослухається до них, у розмовах піднімає складні теми, пов`язані з померлим батьком, релігією, тощо, які їх лякають. Крім того, мати часто діє всупереч їх бажанням та інтересам, одноособово приймаючи рішення про місце їх навчання, обмежила отримання ними медичної допомоги за її відсутності, ускладнює час їх відпочинку та навчання, змушуючи спілкуватись з нею. Свідок [PERSON] показала суду, що є тіткою дітей, в інтересах яких подано заяву про видачу обмежувального припису, вважає, що дії їх матері не відповідають інтересам дітей, а інколи навіть шкодять ним. Це пов`язано з її небажанням прислухатись до думки дітей щодо їх навчання, відпочинку, медичного обслуговування. Вказує на те, що всі речі, які мають діти придбані нею особисто, а не їх матір`ю, також саме вона несе витрати щодо оплати курсів, гуртків, репетиторів для племінниць. Крім того, на обґрунтування заявлених позовних вимог заявником надано численне смс-листування в родині за допомогою месенджеру Viber. Зміст даних повідомлень був досліджений судом. [PERSON] надано суду пояснення про те, що діти для неї завжди на першому місці, вона намагається усунути виниклі непорозуміння між ними, однак їй це не вдається, оскільки діти проживають то у бабусі, то у тітки. Надіслання смс-повідомлення у пізній час доби пояснила тим, що [PERSON] навчалась у Англії і повідомила про те, що лише у пізній час вільна від уроків. Намагаючись підтримувати зв`язок з дітьми, вона використовувала смс-листування. Зазначила також, що отримувану нею на дітей пенсію використовує на їх потреби, відкрила банківську картку старшій доньці, якій перераховує отримувану пенсію. Аналізуючи зміст наданого смс-листування, суд зазначає, що таке листування здійснено між не встановленими абонентами, воно є вибірковим, оскільки суду подані лише його фрагменти, які, на думку заявника, мають підтверджувати зміст заявлених вимог. Заінтересована особа - [PERSON] надіслання смс-повідомлень донькам не оспорювала. Зміст наданого листування, незгода дітей з методами їх виховання, спілкування з ними зі сторони матері не можуть вказувати на вчинення нею домашнього насильства у будь-якій формі. Вимоги щодо обмеження у перешкоджанні зволожувачем повітря у квартирі також належними та допустимими доказами не підтверджено. Сам факт відсутності такого зволожувача у кімнаті, де проживають діти не свідчить про те, що це є діями, спрямованими на завдання шкоди їх інтересам, які мають ознаки домашнього насильства. Під час судового розгляду [PERSON] зазначила, що додатковий зволожувач був нею придбаний в ході розгляду справи. Належних, допустимих доказів щодо витрачання отримуваної пенсії по втраті годувальника на власні потреби суду не надано, оскільки не надано даних щодо розміру такої пенсії, понесених витрат будь-ким з учасників справи або інших членів родини, переліку необхідних витрат, спрямованих на навчання, харчування, лікування, дозвілля дітей тощо. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що заявником не подано належних, допустимих та достовірних доказів вчинення заінтересованою особою [PERSON] дій, які б можливо було кваліфікувати як домашнє насильство у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Застосування обмежувального припису та введення обмежень у спілкуванні з дітьми, за відсутності суттєвих та неспростовних доказів вчинення нею домашнього насильства або загрози його вчинення є незаконним втручанням у її та дітей сімейне та приватне життя, право на повагу до якого гарантовано Конституцією та міжнародними нормативно-правовими актами, зокрема Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. З цих підстав, суд вважає правильним у задоволенні заяви [PERSON] про видачу обмежувального припису відмовити.

Outcome: dismissed