Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

До суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Позивач просить стягнути за кредитним договором №\~141108-110920 від 08.11.2014\~р. з [PERSON] на його користь 50,00 грн. та судовий збір, з [PERSON] на його користь 15934,00 грн. та судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що 08.11.2014\~р. [PERSON] уклав з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договір №\~141108-110920 та отримав кредит у розмірі 1200,00 грн. Відповідно до п. 3.1 договору відповідач зобовязаний повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у сумі 336,00 грн. у строк до 21.11.2014 р. В порушення договірних умов [PERSON] станом на 04.08.2016 р. не виконує зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів, а також сплати процентів за користування кредитом. Згідно п. 4.2 договору у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у вигляді неустойки пені в розрахунку 2 % за кожен день прострочення платежу. Станом на 04.08.2016 р. заборгованість за пенею становить 14784,00 грн. 08.11.2014\~р. [PERSON] уклав з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договір поруки, яким зобовязався перед позивачем відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з кредитного договору №\~141108-110920 від 08.11.2014\~р., який укладений між позивачем та [PERSON] Так, [PERSON] забезпечує виконання зобовязання [PERSON] частково. Передбачена договором відповідальність [PERSON] перед позивачем обмежується загальною сумою 50,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов не подав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов не подав. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 08.11.2014\~року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~141108-110920 у формі заяви-анкети для отримання кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1200,00 грн. строком до 21.11.2014 року. Згідно з умовами вказаної заяви позичальник зобовязаний сплатити відсотки за користування кредитом в сумі 336,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 04.08.2016 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 15984,00 грн., яка складається з наступного: 1200,00 грн. основний борг; 14784,00 грн. пеня. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в частині стягнення основного боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд також виходить з приписів ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України та враховує, що відповідачі не надали суду належних доказів повної чи часткової сплати основної суми боргу, не спростували наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. В той же час, суд констатує, що заявою-анкетою на отримання кредиту не встановлено відповідальності відповідача за порушення грошового зобовязання у вигляді неустойки (пені). Заява-анкета також не містить жодного посилання на Умови надання та обслуговування кредитів, які долучені до позову. Крім того, зазначені Умови надання та обслуговування кредитів не підписувались відповідачем та не містять жодної відмітки про ознайомлення [PERSON] з ними. В заяві-анкеті також не зазначено про те, що відповідач ознайомлений з Умовами надання та обслуговування кредитів. Будь-яких інших доказів на підтвердження узгодження між сторонами кредитного договору умови про стягнення пені матеріали справи не містять. За вказаних обставин позовні вимоги щодо стягнення на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» пені є необґрунтованими та не підлягає задоволенню. Згідно договору поруки від 08.11.2014\~р, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] останній поручився за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №\~141108-110920 від 08.11.2014\~р. Пунктом 1.3 вказаного договору поруки визначено, що відповідальність поручителя [PERSON] за порукою обмежується загальною сумою 50,00 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. За приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» підлягає стягненню частина заборгованості за зобовязанням, забезпеченим порукою, в розмірі 50,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial