Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

До суду звернулись [PERSON] та [PERSON] із позовом, де просили визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості та визнати право власності на 19/25 частин будинку в рівних частках в порядку спадкування. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2017 року позовну заяву залишено без руху та наданий позивачам строк для усунення недоліків. До прийняття ухвали про відкриття провадження, позивачами подана заява про зміну позовних вимог. Позовна заява мотивована тим, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом як діти померлого 01.12.2016 року [PERSON] Хоа, і своїми заявами №13 та №14 від 16.06.2017 року до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] прийняли спадщину. До складу спадщини входить 19/25 часток будинку №123-125 по вулиці Леніна (тепер - Благодатна) у місті Бровари Київської області. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу нерухомості від 22.10.1997 року, зареєстрованим на Київській універсальній біржі за реєстраційним номером Д3930/11437. Однак, відповідачем винесено постанову від 20.06.2017 року, якою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказаний будинок, оскільки договір купівлі-продажу укладений на біржі і не посвідчений нотаріально. На думку позивачів, вищезазначена постанова нотаріуса є незаконною, так як у приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] не було підстав для відмови у видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину за законом. Позивачі просять визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості від 22.10.1997 року, зареєстрований на Київській універсальній біржі за реєстраційним номером Д3930/11437; зобовязати приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] видати позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] Хоа, на 19/25 частин будинку за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Благодатна, буд. 123-125. У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнала, зазначає, що є неналежним відповідачем. Крім того, вважає, що відмовляючи позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, діяла відповідно до вимог чинного законодавства, тому її дії є правомірними. У відповіді на відзив позивач [PERSON] вказує на те, що даний спір пов'язаний із невиконанням приватним нотаріусом своїх обовязків. Вважає, що договір купівлі-продажу частини будинку, який укладений та зареєстрований на товарній біржі, а також зареєстрований в Броварському бюро технічної інвентаризації, є належним правовстановлюючим документом, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні позивач [PERSON] доводи позову підтримав, просив про задоволення позовних вимог. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, направивши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що вона не є належним відповідачем у даній справі, а позивачі обрали невірний спосіб захисту порушеного права. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 01 грудня 2016 року помер [PERSON] Хоа, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №380265. Із спадкової справи №3/2017 до майна померлого 01.12.2016 року [PERSON] Хоа видно, що із заявами №13 та №14 від 16.06.2017 року про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON]. Інші спадкоємці подали заяви про відмову від прийняття спадщини. До складу спадщини після померлого 01 грудня 2016 року громадянина [PERSON] Республіки В'єтнам [PERSON] Хоа входить також майно: 19/25 частин житлового будинку № 123- 125, що знаходиться в місті Бровари, по вулиці Благодатній, Київської області. Так, 22.10.1997 року Київській універсальній біржі між [PERSON] та [PERSON] Хоа укладений договір купівлі-продажу нерухомості, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] Хоа придбав 19/25 частин житлового будинку № 123- 125, що знаходиться в місті Бровари, по вулиці Леніна, Київської області. Вказаний договір нотаріально не посвідчений. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 20.06.2017 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказаний будинок. Постанова мотивована тим, що зазначений договір купівлі-продажу нерухомості, який зареєстрований на Київській товарній біржі, не посвідчений нотаріально, отже, є недійсним, не є укладеним, та не створив прав та обовязків для спадкодавця. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 45, ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року). Відповідно до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу\~жилого будинку\~повинен бути\~нотаріально посвідчений,\~якщо хоча\~б однією\~із сторін\~є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Встановлено, що спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений, але зареєстрований на Київській товарній біржі. Обґрунтовуючи свої вимоги відповідно до позовної заяви позивачі посилалися на те, що між сторонами відбулося повне виконання умов договору, також договір зареєстрований в Броварському бюро технічної інвентаризації 27 жовтня 1997 року, тому такий договір має бути визнаний дійсним. Крім того, у заяві про зміну предмету позову, позивачі вважають, що відповідно до діючого на час укладення спірного договору законодавства, не потрібно було нотаріально посвідчувати договір нерухомості, укладений на товарній біржі. З огляду на вищевикладені норми законодавства видно, що доводи позивачів щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомості є хибними. Проте, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року, чинної на час виникнення спірних правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Тобто, для визнання судом угоди дійсною необхідне не лише повне чи часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди. За таких обставин, враховуючи, що позивачем не доведено факту ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди та взагалі ці обставини не вказувалися, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання дійсним вищевказаного договору купівлі-продажу нерухомості. До такого висновку суд приходить і з урахуванням тих обставин, що позовні вимоги про визнання дійсним договору предявлені до приватного нотаріуса, яка не є стороною правочину чи іншою зацікавленою особою щодо даного правочину, тому не є належним відповідачем щодо таких вимог. Також, позивачі посилаючись на те, що у нотаріуса були відсутні законні підстави відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, просять зобовязати відповідача видати позивачам вказані свідоцтва про право на спадщину за законом. Так, відповідно до п. 1.2. глави 2 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року за 282/20595, право власності на житловий будинок, що відчужується, може бути підтверджено, зокрема договором купівлі - продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним до вимог законодавства, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р., видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Враховуючи те, що договір купівлі-продажу нерухомості, зареєстрований 22 жовтня 1997 року Київською універсальною біржею, предметом якого були 19/25 (дев'ятнадцять двадцять п'ятих) частини житлового будинку № 123-125, що знаходиться в місті Бровари, по вулиці Благодатній, Київської області, був зареєстрований на біржі, але укладений без додержання вимог законодавства (нотаріально не посвідчений), тому дії нотаріуса не суперечать вимогам чинного законодавства та є правомірними. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобовязання приватного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок. Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи та надавши обєктивну оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, які не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed