Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Задля реалізації свого права, передбаченого ст. 317 ЦК України, заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме - Державного Акту про право власності на земельну ділянку, оскільки прізвище та ім'я заявника, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем та ім'ям, зазначеними у інших належних йому документах, а саме у посвідці на постійне місце проживання та картці платника податків. В обґрунтування заяви заявник зазначає про, те що він є громадянином держави Ізраїль, що підтверджується паспортом де прізвище та ім'я зазначене як «[PERSON]». Відповідно до даних посвідки на постійне місце проживання (де ім'я та прізвище зазначено, як - [PERSON]) в даний час постійним місцем проживанням заявника є [ADDRESS]. Заявник є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована в районі будинку [ADDRESS]. Вказана земельна ділянка була придбана ним 16 грудня 2003 року на підставі договору купівлі-продажу та підтверджується Державним Актом про право власності на земельну ділянку серії КМ № 034748, виданого 22 грудня 2003 року Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів. При видачі зазначеного правовстановлюючого документа прізвище та ім'я, через складність перекладу було помилково зазначене як «[PERSON]». Крім того державний акт містить посилання на той час тимчасове проживання заявника у [ADDRESS]. В даний час заявник має намір відчужити належну йому на праві власності земельну ділянку. Звернувшись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про посвідчення договору відчуження земельної ділянки, заявник отримав відмову нотаріуса про вчинення нотаріальної дії, який мотивувавши відмову тим, що у наданих документах, а саме посвідці на постійне місце проживання, картці платника податків прізвище та ім'я заявника зазначене як «[PERSON]», а у правовстановлюючому документі - Державному Акті про право власності на земельну ділянку прізвище та ім'я заявника зазначене як «[PERSON]». В судове засідання заявник не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав заяву, просив суд її задовольнити. Представники зацікавленої особи до суду не з'явився, був повідомлений про розгляд справи належним чином, причини не явки до суду не повідомив. За наявності вишевказанної заяви, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність всіх учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини . Згідно даних посвідці на постійне місто проживання серії [NUMBER], виданого головним управлінням Державної міграційної служби України в м. Києві 27 березня 2013 року [PERSON], [INFO], громадянин - Ізраїля, зареєстрований у[ADDRESS] (а.с.5). Згідно даних правовстановлюючого документу - Державного акту про право власності на земельну ділянку серії КМ №034748, виданого Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів 22 грудня 2003 року, зареєстровано в книзі записів за №001899, в якому власником земельної ділянки площею 0,1000га, розташованої у [ADDRESS], записано [PERSON]. З відповіді приватного нотаріуса Київського нотаріального округу [PERSON] від 29.01.2014 р. вих. №13/01 -24 вбачається, що заявнику відмовлено у посвідченні договору купівлі - продажу земельної ділянки: площею 0,1000га, кадастровий номер:0111900000 01 0230017, що розташована за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з наявними розбіжностями в написанні прізвища та ім'я українською мовою у документах заявника, а саме: посвідці на постійне місто проживання серії [NUMBER] та Державному акті про право власності на земельну ділянку серії КМ №034748, на підставі зазначеного нотаріусу неможливо достовірно встановити факт належності Державного акта, саме заявнику та відповідно підтвердження його права власності на зазначене майно (земельну ділянку). Судом були досліджені також інші документи які належать заявнику та містяться в матеріалах справи: паспорт громадянина Ізраїлю реєстраційний [NUMBER] на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с.4), картку платника податків видану ДПА у м. Києві від 04.08.2011 року на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України, заява фізичної про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюваючих документів особі, призвіще, імя по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народжені або у паспорті. Ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту потрібно заявнику для розпорядження майном, як власнику. Таким чином, суд прийшов до висновку, що факт розрізненого запису імені та прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]» в документах однієї особи є лише фактом складності при перекладі та технічної помилки осіб, що були відповідальними за їх виготовлення. Одже, заява [PERSON] законна, обґрунтована , тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved