Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

До суду з позовом звернулись [PERSON] та [PERSON] в якому просили визнати за [PERSON] право власності на 4/6 садиби №10 по вул. Шевченка, що в с. Краснознаменка, Гадяцького району (з них 3/6 належить на праві власності як члену колгоспного двору, 1/6 право власності на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON]Г.), розташована на приватизованій земельній ділянці 0,32 га та на 4/6 земельної ділянки по вул.Шевченка, 10, що в с. Краснознаменка, Гадяцького району площею 0,32 га, з них 0,10 га для обслуговування житлового будинку, 022 га для ведення особистого підсобного господарства, та визнати за [PERSON] право власності на 2/6 садиби №10 по вул. Шевченка, що в с. Краснознаменка, Гадяцького району (право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON]Г.) розташована на приватизованій земельній ділянці 0,32 га та на 2/6 земельної ділянки по вул. Шевченка, 10, що в с. Краснознаменка, Гадяцького району площею 0,32 га, з них 0,10 га для обслуговування житлового будинку, 022 га для ведення особистого підсобного господарства. В процесі розгляду справи позивачі уточнили свої позовні вимоги та просили визнати за [PERSON] Т,В. право власності на ? частину садиби № 10 по вул. Шевченка, що в с. Краснознаменка, Гадяцького району (з них ? частина належить на праві власності як члену колгоспного двору) на приватизованій земельній ділянці 0,32 га та на 1/2 земельної ділянки по вул. Шевченка, 10, що в с. Краснознаменка, Гадяцького району площею 0,32 га, з них 0,10 га для обслуговування житлового будинку, 022 га для ведення особистого підсобного господарства та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 садиби № 10 по вул. Шевченка, що в с. Краснознаменка, Гадяцького району (право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON]Г.) розташована на приватизованій земельній ділянці 0,32 га та на 1/2 земельної ділянки по вул. Шевченка, 10, що в с. Краснознаменка, Гадяцького району площею 0,32 га, з них 0,10 га для обслуговування житлового будинку, 022 га для ведення особистого підсобного господарства. В обґрунтування позову посилаються на те, що по вул. Шевченка, 10 в с. Краснознаменка Гадяцького району знаходиться домоволодіння, яке згідно довідки № 373 від 16.06.2014 р. станом на 01.07.1990 р. відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина. 09.07.2003 р. помер [PERSON], заповіту не залишив, тому спадкування відбувалось за законом. На час смерті [PERSON] з ним була зареєстрована [PERSON], яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. У встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] дочка померлого. [PERSON], друга донька спадкодавця, надала заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, надали до суду заяви в яких просили суд розглядати справу без їх участі. Також просили позов задовольнити в повному обсязі. У судове засідання, призначене на 17.11.2015 року, 26.11.2015 року, 21.12.2015 року адвокат позивачів [PERSON] зявився та надав пояснення відповідно вищевикладеному. У судове засідання, призначене на 28.12.2015 року адвокат позивачів [PERSON] не зявився надавши судові заяву з проханням розглядати справу без його участі, також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій зазначив, що [PERSON] сільська рада не заперечує проти уточненої позовної заяви та просив суд розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, повідомлявся\~належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив. Державний нотаріус [PERSON] надав до суду лист в якому просив цивільну справу розглядати без участі представника нотаріальної контори, та зазначив, що проти позовних вимог не заперечують. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч. 4\~ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому\~ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до п. 1\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно з довідкою від 06.06.2014р. №373 виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області, будинковолодіння в селі Краснознаменка Гадяцького району Полтавської області по вул. Шевченка, 10 згідно погосподарської книги № 3 особового рахунку № 249 станом на 01.07.1990 р. відносилось до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були [PERSON] - голова двору, [PERSON] дружина. Земельна ділянка 0,32 га (приватизована). Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п.20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. ст.\~120,\~123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння в селі Краснознаменка Гадяцького району Полтавської області по вул. Шевченка, 10 станом на 01.07.1990 року належало [PERSON] та [PERSON] в рівних долях на праві сумісної власності. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серія ЯУ №205578 від 30.12.1955р. [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]) з 17.12.1955 року перебували у шлюбі. Відповідно до копії державного акту І-ПЛ №029402 зареєстрований 12.05.1997р. №73 [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,32 га, що розташована на території с.Краснознаменка [PERSON] сільської ради (для обслуговування житлового будинку 0,10 га, ведення особистого підсобного господарства 0,22 га). Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 23.11.2015р. №1608-99.3-2217/2-15 відповідно до книг реєстрації Державних актів на право приватної власності [PERSON], видавався державний акт І-ПЛ № 029402 зареєстрований 12.05.1997 р. № 73. Відповідно до ст.22 КпШС України, чинного на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння,користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначена земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до\~постанови Верховної [PERSON] Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-XII\~був введений в дію\~Закон України «Про власність». Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13\~постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6\~постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила\~ст. 563 ЦК УРСР\~про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Судом встановлено, що 09.03.2003р. помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 10.07.2003р. зроблено запис за №27, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КЕ №251142. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON] помер в 2003 році - правовідносини, пов'язані зі спадкуванням її майна, регулюються\~Цивільним кодексом Української РСР 1963 року. Згідно статей\~525,\~548 ЦК Української РСР\~часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року\~спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що ? частина вказаного домоволодіння та ? частина вищезазначеної земельної ділянки входять до складу спадкового майна після смерті [PERSON] Згідно заповіту від 04.08.1997 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження за яким жилий будинок, що знаходиться в с. Краснознаменка, Гадяцького району Полтавської області з допоміжними господарськими будівлями, майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що за законом матиме право, заповідає у власність [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Згідно листа Гадяцької державної нотаріальної контори від 02.12.2015 р. № 866 після померлого 09.07.2003 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], із заявою про відмову від спадщини звернулась [PERSON] 17.02.2004р. видавались свідоцтва про право на спадщину на імя [PERSON] (земельний та майновий пай). 19.09.2005 р. на її імя видавалось свідоцтво про право на спадщину на автомобіль. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Таким чином, оскільки після смерті [PERSON] за заповітом прийняла спадщину лише його донька [PERSON], то суд приходить до висновку, що [PERSON] набула права власності на ? частину зазначеного домоволодіння та ? частину вказаної земельної ділянки. Відповідно до технічного паспорту від 06.06.2014р. який було виготовлено за замовленням [PERSON] домоволодіння, що розташоване за адресою вул. Шевченка, 10 с. Краснознаменка, Гадяцького району складається з житлового будинку літ.А-1,а,а1 загальною площею 57,9 кв. м., житловою 20,7 кв. м., житлової добудови літ.А1-1 загальною площею 29,3 кв. м., житловою площею 18,4 кв. м., літньої кухні з погребом - літ. Б,б, сарай літ. В, сарай літ. Г., сарай літ. Д, сарай літ. Е, сарай - літ. Ж, колодязь - №1. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №296/05 від 22.02.2012, не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа. Таким чином, з урахуванням зазначеного, а також враховуючи той факт, що позивач [PERSON] не може належним чином оформити свої спадкові права у нотаріуса, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а позивач [PERSON] не може зареєструвати право власності на майно, що їй належить, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів правомірні, обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved