Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

До Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовом до [PERSON] звернувся [PERSON] за яким просить стягнути заподіяну йому майнову шкоду у розмірі 7\~892,37 грн. та моральну шкоду у розмірі 30\~000 грн., оскільки внаслідок вчинення відповідачем злочину він отримав тілесні ушкодження середнього та легкого ступеню тяжкості, поніс витрати на своє лікування, тривалий час лікувався, був отримав фізичні та душевні страждання, був позбавлений роботи та заробітку. Крім того, моральна шкода віднайшла свій вираз у душевних хвилюваннях матері та наявності боргів перед знайомими у яких він займав гроші на лікування. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що він лікувався вісім місяців, переніс дві операції, втратив роботу та отримав фізичні страждання, його витрати на лікування підтвердженні чеками. Крім того, пояснив, що у день коли сталося дорожньо-транспортна пригода він був вихідний, перебував у свого товариша, пив пиво. До його товариша приїхав відповідач та попросив його поїхати з ним на його автомобілі до нього для надання допомоги в підказці щодо ремонту та він на це погодився. З роботи його було звільнено на пропозицію роботодавця, оскільки він вже шість місяців не працював і його було звільнено за угодою сторін. Роботодавець лікарняні йому оплатив частково шляхом перерахування аліментів на утримання його дочки. З Цюрупинської районної лікарні він був вимушений направитися на лікування до лікарні щодо обслуговує ветеранів через те. що йому не надавали ефективної допомоги (нічого практично не робили). В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме визнав в частині матеріальної шкоди у розмірі 7\~892,37 грн. Моральну шкоду не визнав, оскільки позивач перебував у стані алкогольного спяніння на час дорожньо-транспортної пригоди, добровільно погодився сісти в його автомобіль та він вже поніс відповідальність за вчинення злочину. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відсутні підстави для задоволення позову щодо моральної шкоди, оскільки відсутній причинно-наслідковий звязок між діями відповідача та моральною шкодою, позивач не надав висновку експерта про розмір заподіяної йому моральної шкоди. На пропозицію суду щодо можливості призначити у справі судово-психологічної експертизи сторони клопотань не заявляли. За вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30.01.2015 року у справі № 664/4593/14-к, який набрав законної сили 25.03.2015 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та легкі тілесні ушкодження) та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю один рік. Вказаним вироком встановлено, що 13.10.2014 року близько 11:45 [PERSON], будучи в стані алкогольного спяніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Fiat Doblo», д.р.н. ВТ 8690 ВА, їдучи по правій смузі проїзної частини вул. Радянська в м. Цюрупинську Херсонської області, у напрямку від перехрестя вул. Пролетарської та вул. Радянської до мікрорайону «Хлібзавод», проявив неуважність до дорожньої обстановки, не впевнившись в безпечності зміни напрямку свого руху з метою виїзду на смугу зустрічного руху для обгону велосипедиста, який рухався в попутному напрямку, не надавши дорогу легковому автомобілю, котрий рухався в зустрічному напрямку, почав виконувати зазначений маневр, в ході виконання якого з метою недопущення зіткнення з вищевказаним автомобілем повернувся на смугу напряму свого руху, де не впоравшись з керуванням допустив виїзд на тротуар з подальшим зіткненням з нерухомою перешкодою у вигляді дерева. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир цього автомобілю [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток правого передпліччя, забійно-скальпованої рани правого ліктя, забою правої нирки, струсу головного мозку і відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію розладу здоровя та до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоровя. За епікризом № 8008 хірургічного відділення КП «Цюрупинська центральна районна лікарня» від 20.10.2014 р. [PERSON] був госпіталізований в хірургічне відділення Цюрупинської ЦРЛ з 13.10.2014 р. до 20.10.2014 р. з діагнозом: відкритий скалковий перелом правої ліктьової кістки зі зміщенням, рвано-скальповані рани правого ліктьового суглобу, гемартроз, ЗЧМТ струс головного мозку, забій нирок, макрогематурія отримані в ДТП. Здійснена операція ПХО ран та виписаний для подальшого лікування в ХОКБ. Продовжує хворіти. Застосовувались ліки та було надано рекомендації щодо подальшого застосування ліків. За епікризами КЗ «Херсонський обласний госпіталь інвалідів та ветеранів війни» ХОР № 0352, 00856 [PERSON] перебував на госпіталізації у вказаному закладі кістково-гнійного відділення в період з 20.10.2014 року по 07.11.2014 року, з 16.03.2015 року по 03.04.2015 року з діагнозом поєднана травма (13.10.2014): закритий Зб ступеня внутрішньосуглобовий скалковий перелом в/з правої ліктьової кістки зі зміщенням, ЗЧМТ, струс головного мозку, забій нирок, макрогематурія внаслідок травми отриманої 13.10.2014 року в ДТП. Виконано операції 29.10.2014 року та 17.03.2015 року та застосовано певні ліки. Витрати на лікування відповідно до фіскальних чеків (а.с.14-18) склали 7\~892,37 грн. Відповідно до записів у трудові книжці [PERSON] звільнено з посади слюсаря по ремонту автомобілів ПП [PERSON] 10.03.2015 року згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України за згодою сторін. За довідкою ПП [PERSON] № 5 від 20.05.2015 року [PERSON] в період з 13.10.2014 року по 07.03.2015 року перебував на лікарняному. За листками непрацездатності [PERSON] був звільнений від роботи у періоди з 21.10.14 по 07.11.14 (продовжує хворіти), з 13.10.2014 по 20.10.14 (продовжує хворіти), з 18.12.2014 по 17.01.2015 (продовжує хворіти), з 08.11.2014 по 08.12.2014 (продовжує хворіти), з 27.01.2015 по 26.02.2015 (продовжує хворіти), з 08.03.2015 року по 17.03.2015 року. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному проваджені, що набрав законної сили, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань чи мали місце ці дії чи вчиненні вони цією особою. На підставі викладеного суд вважає доведеним вину [PERSON] у спричиненні тілесних ушкоджень [PERSON], його лікування повязано з діями відповідача та заподіяні тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному звязку з діями відповідача. Матеріальна шкода підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджено відповідними доказами витрати [PERSON] на лікування та розмір матеріальної шкоди визнано [PERSON] Крім того, внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень [PERSON] був вимушений лікуватися та переніс дві операції, тілесні ушкодження спричиняють біль та страждання, тому [PERSON] було заподіяно моральну шкоду. Щодо розміру заподіяної моральної шкоди то суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню у розмірі 15\~000,00 грн., оскільки позивачем не доведено того, що його мати отримала душевні страждання, його було звільнено з роботи через отриманні тілесні ушкодження та через тривале лікування. Крім того, позивачем не доведено, що він був вимушений займати кошти у знайомих на своє лікування. Вживання алкоголю [PERSON] та його добровільність на проїзді в автомобілі яким керував [PERSON] жодним чином не вплинула на порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху та спричинення позивачу тілесних ушкоджень. Посилання відповідача на те, що його вже було притягнено до відповідальності суд не приймає до уваги, оскільки його було притягнено до кримінальної відповідальності, а в даній справі його притягнено до цивільної відповідальності за його дії, що не може вважатися, що особа притягається до відповідальності одного виду за одне і те ж правопорушення. Відсутність експертного висновку щодо розміру заподіяної шкоди не перешкоджає вирішенню питання щодо її стягнення, оскільки розмір грошового відшкодування відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України визначається судом та призначення експертизи з цього питання відповідно до вимог ст. 145 ЦПК України не є обовязковим. Сторонами клопотань про призначення судово-психологічної експертизи не заявлялось. Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору.

Outcome: partial