Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області звернувся [PERSON]з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 червня 2011 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з відповідачем. Позивач зазначає, що з відповідачем шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння, та вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Спору про поділ спільно нажитого майна не мають. В судове засідання сторони не з'явились. Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також в зв'язку з визнанням позову відповідачем, позивач просить повернути 50 відсотків сплаченого нею судового збору при поданні позову. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у підготовчому засіданні без її участі, позов визнає в повному обсязі. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 червня 2011 року зареєстрували шлюб [PERSON], [INFO] та Курилова (після шлюбу - [PERSON]) [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів 04 червня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №42, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.08.2011. Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння. Спору про поділ спільно нажитого майна не мають. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, укладений 04 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON]. В зв'язку з відсутністю заяви про зміну прізвища, прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Що стосується судових витрат по справі суд зазначає наступне. Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 704,80 гривень. Відповідно до положень ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з положень даної статті, заяви позивача про повернення 50 відсотків судового збору, суд вражає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору згідно з квитанцією ПАТ ««Державний Ощадний банк України» № 4 від 27.06.2018, що складає 352,40 грн. Інша частина судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved