Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 09.09.1995 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Шполянського райвиконкому Черкаської області, актовий запис №120. В обґрунтування позову зазначила, що 09.09.1995 позивач уклала шлюб із [PERSON] . На даний час від шлюбу у сторін одна неповнолітня дитина, а саме дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, вже декілька місяців шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим так як суперечить її інтересам, також інтересам неповнолітньої дитини. 03.03.2021р. відкрито провадження у справі ( з урахуванням відомостей органів реєстрації місця проживання зокрема щодо останнього відомого зареєстрованого місця проживання відповідача ( [ADDRESS] ) та норм ч.9 ст.28, ч.10 ст. 187 ЦПК України), вирішено розгляд цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29.04.2021 за клопотанням відповідача сторонам надано строк для примирення три місяці. Провадження у справі зупинено. 29.07.2021 провадження у справі поновлено. 30.08.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача щодо продовження строку на примирення. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, від заяви не відмовилась, не заперечувала проти заочного розгляду справи ( заяви від 30.08.2021р. та 03.11.2021р.). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 03.11.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09.09.1995, про що зроблено актовий запис №120, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.09.1995, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шполянського райвиконкому Черкаської області. Після одруження прізвище дружини змінилося на « [PERSON] » (а.с.2-3). У сторін є неповнолітня донька, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.05.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №53(а.с.4). Сторонам надавався строк на примирення - три місяці. У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Сторонами не надано суду доказів того, що між ними досягнуто примирення. Згідно зі ст. 51 Конституції України, та ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Частинами 3, 4 статті 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п.3. ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами немає згоди на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає, про що свідчить зокрема той факт, що сторонам наданий був строк для примирення, крім того розгляд справи відкладався із різних причин, у зв`язку із чим у сторін було достатньо часу для примирення, однак відомостей про таке суду не надано, більше того, із змісту заяв позивача від 30.08.2021р. та 03.11.2021р. остання наполягає на розірванні шлюбу. Ураховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на корить позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні позову. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, ч.2ст. 114 СК України,

Outcome: approved