Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 02 серпня 2017 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 14,12 в умовних кадастрових гектарах у землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченко с. Розсипне Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0117518, виданого 03 лютого 1997 року на імя [PERSON], а також у вигляді земельної ділянки площею 8,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 075865 (кадастровий номер земельної ділянки 4425486000:05:001:0021). На даний час оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді вищезазначеного державного акту було втрачено, залишилася тільки його копія. За вказаних обставин, позивач не має можливості оформити спадщину на вищезазначене спадкове майно в цілому у нотаріуса. Позивач просить суд визнати за нею право власності на дане спадкове майно. Позивач у судове засідання не зявилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно 02 серпня 2017 року згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 500504 помер батько позивача [PERSON] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 14,12 в умовних кадастрових гектарах у землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченко с. Розсипне Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0117518, виданого 03 лютого 1997 року на імя [PERSON], а також у вигляді земельної ділянки площею 8,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 075865 (кадастровий номер земельної ділянки 4425486000:05:001:0021) (а.с. 15-16). Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті її батька, яка у встановленому законом порядку звернулася із заявою про прийняття спадщини (а.с.9). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 251819 (а.с. 12). Прізвище позивача було змінено у наслідок укладення шлюбу (а.с.13). На даний час оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді вищезазначеного державного акту було втрачено, залишилася тільки його копія. За вказаних обставин, позивач не має можливості оформити спадщину на вищезазначене спадкове майно в цілому у нотаріуса. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться спадкоємицею майна померлого за законом першої черги, оскільки позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померлий на підставі наданих доказів набув право на вищезазначене спадкове майно, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved