Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно її батька, [PERSON], померлого 26 червня 2017 року у віці 90 років, а саме, визнати за нею право власності в порядку спадкування: на земельну ділянку площею 0,21 га., кадастровий номер: 7422485500:06:002:1081, місце розташування на території Наумівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на земельну ділянкулощею1,25 га.,адастровий номер: 7422485500:06:001:1086, місце розташування на території Наумівської сільської радиорюківського району Чернігівської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на земельну ділянку площею,50га., кадастровий номер: 7422485500:06:001:1989, місце розташування на території Наумівської сільської радиКорюківського району Чернігівської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності померлого на які підтверджується втраченим державним актом на право на земельну частку (пай) Серія ЯЕ №782861; на майновий пай у загальному пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства ім.Чкалова у розмірі 15455,00 грн., який належав померлому на підставі втраченого свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧНКК №03923 виданим Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. Батько позивачки розпорядився своїм майном, склав на її користь заповіт. Позивачка прийняла спадщину після смерті батька, проте нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, оскільки оригінали документів на нього було втрачено. Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, надали заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України),\~у разі\~неявки в\~судовезасідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Судом по справі встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка с.Наумівка, Корюківського району, Чернігівської області, що підтверджується паспортом громадянина України АК710343 виданим 22 листопада 1999 року Амур-Ніжньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області. Родове прізвище позивачки було «Симончук», після реєстрації шлюбу у 1993 році з [PERSON] позивачка змінила своє родове прізвище «Симончук» на прізвище «Александрова», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ІV-КИ №412494 виданим 27 березня 1993 року Відділом ЗАГСу Ленінської районної ради м. Дніпропетровськ. Батьками позивачки є: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЯК №62058 виданим 27 березня 1968 року Наумівським сіль бюро ЗАГС Корюківського району Чернігівської області. Батьки свій шлюб розірвали, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу І-ЕЛ №073822 виданим 07 квітня 2004 року Відділом РАЦС Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області Україна. Мати позивачки померла раніше. Батько [PERSON] проживав один за адресою: вулиця Садова, 19, с. Наумівка, Корюківського району, Чернігівської області, у власному житловому будинку. За життя батько працював і був членом місцевого колективного господарства ім.Чкалова с.Наумівка, Корюківського району Чернігівської області, під час розпаювання якого батько був включений до списку осіб, які мають право на майнові та земельні паї колективного сільськогосподарського підприємства, за життя батько отримав сертифікат про право на земельну частку (пай), а після виділення земельних ділянок в натурі батько отримав державний акт на право на земельну частку (пай) серія ЯЕ №782861 на земельні ділянки загальною площею 1,96 га., і став власником наступних земельних ділянок: - площею 0,21 га., кадастровий номер: 7422485500:06:002:1081, місце розташування на території Наумівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - площею 1,25 га., кадастровий номер: 7422485500:06:001:1086, місце розташування на території Наумівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - площею 0,50 га., кадастровий номер: 7422485500:06:001:1989, місце розташування на території Наумівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області батьку позивачки було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧНКК №03923,в якому зазначено, що батько має право на майновий пай КСП ім.Чкалова в розмірі 15455,00 грн. 27 червня 2017 року батько позивачки [PERSON] помер, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серія І-КИ №768530 виданим 27 вересня 2017 року Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. На майно померлого батька відкрилась спадщина. Батько при житті розпорядився своїм майном, склав заповіт, посвідчений 21 листопада 2005 року приватним нотаріусом, в якому заповідав позивачці все своє майно. Отже, позивачка є спадкоємцем майна померлого батька за заповітом. Позивачка прийняла спадщину, бо після смерті батька (тобто, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини) звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи №61571885 в Спадковому реєстрі за №49901794 від 16 листопада 2017 року наданого Корюківською районною державною нотаріальною конторою. Інших спадкоємців у померлого не має. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлого батька, а саме, на земельний та майновий паї, позивачка звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори, але через відсутність оригіналів документів про право померлого на спадкове майно, неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за таких обставин позивачка змушена звернутись до суду. Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.1299 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України 2003 року, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин. Згідно заповіту померлого [PERSON], позивачка є спадкоємцем його майна. Відповідно до ст.ст.1268,1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або який подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Позивачка подала відповідну заяву до нотаріальної контори, відкрита спадкова справа, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька. За таких обставин, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачкою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved