Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення частки майна, що належить на праві спільної сумісної власності. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно договору міни від 11.11.1996, посвідченого державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] [INFO] помер [PERSON]. Вона відповідно до ст.1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після померлого. [PERSON] відмовилась від спадщини після смерті чоловіка, як непрацездатна за віком вдова спадкодавця. Звернувшись до Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було повідомлено щодо неможливості оформлення спадкових прав, оскільки частка померлого у спільній сумісній власності на оспорювану квартиру не визначена, що є перешкодою для оформлення спадкових справ. Просила визнати, що [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по 1/2 частці квартири [ADDRESS] Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Третя особа - Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. у судове засідання не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у вирішенні питання покладалась на розсуд суду. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору міни від 11.11.1996, посвідченого державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], видане Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №1516. За життя, [PERSON], 26.09.2014 було складено заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Григоренком Г.І., зареєстрований у реєстрі за №1053, за яким він заповів все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, та все те, на що він матиме право на день смерті,[PERSON], [INFO]. [PERSON], як непрацездатна за віком вдова спадкодавця, яка відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині, відмовилась від прийняття спадщини. Звернувшись до Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON], [PERSON] було повідомлено щодо неможливості оформлення спадкових прав, оскільки частка померлого у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] не визначена, що є перешкодою для оформлення спадкових справ. В силу ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з вимогами ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю. Відповідно до 1 та ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, а ч.3 даної статті передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оскільки відповідно до закону частки власників у праві спільної сумісної власності є рівними, то відповідно частка [PERSON] становить 1/2 та частка померлого [INFO] [PERSON] становила 1/2. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved