Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] , з посиланням на те, що вона з 20 липня 1997 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстровано у Гейсиській сільській раді Ставищенського району Київської області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння. На даний час вони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, зазначені в позові, зазначила, що останніх три роки вони з відповідачем шлюбних стосунків не підтримують, участь у вихованні та утриманні дочки приймають обоє, примирення між ними вважає неможливим. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив що останніх три роки вони з позивачкою шлюбних стосунків не підтримують, участь у вихованні та утриманні дочки приймають обоє, примирення між ними вважає неможливим. Суд, розглянувши матеріали справи, усну заяву відповідача про визнання позову, перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 20 липня 1997 року у Гейсиській сільській раді Ставищенського району Київської області, актовий запис № 6 (а.с. 5). Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини, довідкою Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 08.04.2021 № 117 (а.с. 7). Відповідно до позовної заяви (а. с. 3), пояснень сторін останніх три роки шлюбних стосунків вони не підтримують. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві та в поясненнях сторін, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved