Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом в якому просить визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в розмірі 175237,81 грн., поділити між ними належні їм на праві спільної сумісної власності грошові кошти в розмірі 175237,81 грн., стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 87618,90 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 25.10.1997 року по 30.11.2009 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час перебування в шлюбі відповідачем в інтересах сім'ї було укладено з ТОВ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» угоду №114/09 про участь у фонді фінансування будівництва, з метою отримання у власність об'єкта інвестування, а саме 2-кімнатної квартири [ADDRESS] (будівельна адреса) м.Іллічівська Одеської області, загальною площею 62,78 кв.м., житловою 32,13 кв.м. Оскільки на той час у них не вистачало грошових коштів для того, щоб в повному обсязі сплатити за об'єкт інвестування, між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» було укладено договір позики №47/01 ФК(с), згідно якого позикодавець надав позичальнику позику в сумі 114237,82 грн. строком на сто двадцять місяців, для фінансування об'єкту будівництва згідно угоди №114/09. Позивач стверджує, що за час перебування в шлюбі з відповідачем, ними сплачувалися їх спільні грошові кошти на виконання зобов'язання за угодою №114/09 та договором позики №47/01 ФК (с). А остання грошова сума в розмірі 6022,07 грн. була сплачена за особисті кошти позивача, і таким чином було погашено борг за договором позики, що стало підставою набуття права власності на об'єкт інвестування. Але з незрозумілих підстав відповідач відмовився від участі у Фонді фінансування будівництва, договір №114/09 було розірвано, а від відповідача відкріплено об'єкт інвестування, а саме 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] (будівельна адреса) м.Іллічівська Одеської області. ТОВ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» в свою чергу зобов'язалося повернути відповідачу кошти в розмірі 175237,82 грн. На вимогу позивача повернути 1/2 частину грошових коштів які є спільною власністю в розмірі 87618,90 грн. відповідач відмовився. У зв'язку з цим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала повністю позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, стверджуючи, що грошові кошти були подаровані йому його батьками, а тому є його особистою приватною власністю, у задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25.10.1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 30.11.2009 року було розірвано (а.с.11, 23). 28 вересня 2005 року між з ТОВ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» та [PERSON] укладено угоду №114/09 про участь у фонді фінансування будівництва, з метою отримання у власність об'єкта інвестування, а саме 2-кімнатної квартири [ADDRESS] (будівельна адреса) м.Іллічівська Одеської області, загальною площею 62,78 кв.м., житловою 32,13 кв.м. (а.с.12-14). 31 січня 2006 року між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» було укладено договір позики №47/01 ФК(с), згідно якого позикодавець надав позичальнику позику в сумі 114237,82 грн. строком на сто двадцять місяців, для фінансування об'єкту будівництва згідно угоди №114/09 (а.с.17-20). Згідно довідки №281 від 10.12.2009 року сума позики за договором №47/01 ФК(с) від 31.01.2006 року повністю погашена (а.с.21). Позивач стверджує, що за час перебування в шлюбі з [PERSON] їх спільні грошові кошти сплачувалися на виконання зобов'язання за угодою №114/09 та договором позики №47/01 ФК (с). А остання грошова сума в розмірі 6022,07 грн. була сплачена за її особисті кошти, і таким чином було погашено борг за договором позики, що стало підставою набуття права власності на об'єкт інвестування. 09 вересня 2010 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» з заявою в якій він відмовляється від участі у Фонді фінансування будівництва, просить відкріпити його від об'єкта інвестування, а саме 2-кімнатної квартири [ADDRESS] (будівельна адреса) м.Іллічівська Одеської області та повернути грошові кошти, надані за угодою про участь у ФФБ №114/09 (а.с.15), що було оформлено 16 вересня 2009 року додатковою угодою №2 (а.с.16). Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Позивач стверджує, що внаслідок відмови відповідача від майнового права на об'єкт інвестування, він отримав грошові кошти в сумі 175237,82 грн., які є їх спільною сумісною власністю, але він відмовляється повернути їй 1/2 частину цих коштів. Відповідно до ст.372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Так позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували, що саме їх спільні грошові кошти сплачувалися на виконання зобов'язання за угодою №114/09 та договором позики №47/01 ФК (с), так само і відповідачем не доведено суду, що ці кошти були йому подаровані та є його особистою приватною власністю. В матеріалах справи відсутні докази, що відповідач у повному обсязі отримав грошові кошти в сумі 175237,82 грн., які були сплачені за об'єкт інвестування - 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] (будівельна адреса) м.Іллічівська Одеської області. Більш того, як зазначено в п.6 Додаткової угоди №2 від 16 вересня 2010 року (а.с.16) Управитель зобов'язується повернути Довірителю кошти в сумі 175237,82 грн. протягом 120 місяців з дня продажу відкріпленого від Довірителя об'єкту інвестування - 2-кімнатної квартири [ADDRESS] (будівельна адреса) м.Іллічівська Одеської області. Доказів продажу вказаного об'єкту суду не надано. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не доведеними, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed