overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Заявник [PERSON] 29 грудня 2016 року звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту. В обґрунтування своїх вимог заявник в заяві зазначив, що він являється власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Краснокутської селищної ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ХР-18-53-000436. Однак, у вказаному державному акті не вірно зазначено цільове призначення наданої заявнику у власність земельної ділянки, оскільки, в графі Державного акту «Землю передано для (мета, призначення)» записано «для ведення самостійного сільськогосподарського виробництва», але в звязку зі змінами в законодавстві цільове призначення наданої у власність заявнику земельної ділянки є «ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Заявнику [PERSON] необхідно встановити і документально підтвердити факт запису цільового призначення земельної ділянки наданої у власність заявнику згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-18-53-000437 для подальшої реєстрації правовстановлюючого документу. В судове засідання заявник та представник заявника не зявився, однак представник заявника надав до суду заяву про підтримання заявлених вимоги та про слухання справи у їх відсутність. Представник заінтересованої особи Краснокутської районної ради Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки підтверджена необхідними доказами. У відповідності до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи, заявник являється власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Краснокутської селищної ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ХР-18-53-000436. Однак, в графі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-18-53-000436 «Землю передано для (мета, призначення)» записано «для ведення самостійного сільськогосподарського виробництва», але в звязку зі змінами в законодавстві, земельна ділянка, яка надана у власність заявнику має цільове призначення - «ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Даний факт перешкоджає законному праву заявника на вільне користування та розпорядження належним йому майном, а також враховуючи конкретну ситуацію, та зміни в чинному законодавстві, які прийняті з того часу, виправити помилку можливо тільки в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, суд вважає підтвердженим документально факт запису цільового призначення земельної ділянки наданої у власність заявнику згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-18-53-000436. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Заявник [PERSON] 29 грудня 2016 року звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту. В обґрунтування своїх вимог заявник в заяві зазначила, що вона являється власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Краснокутської селищної ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ХР-18-53-000450. Однак, у вказаному державному акті не вірно зазначено цільове призначення наданої заявнику у власність земельної ділянки, оскільки, в графі Державного акту «Землю передано для (мета, призначення)» записано «для ведення самостійного сільськогосподарського виробництва», але в звязку зі змінами в законодавстві цільове призначення наданої у власність заявнику земельної ділянки є «ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Заявнику [PERSON] необхідно встановити і документально підтвердити факт запису цільового призначення земельної ділянки наданої у власність заявнику згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-18-53-000450 для подальшої реєстрації правовстановлюючого документу. В судове засідання заявник та представник заявника не зявилася, однак надав представник заявника до суду заяву про підтримання заявлених вимоги та про слухання справи у їх відсутність. Представник заінтересованої особи Краснокутської районної ради Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки підтверджена необхідними доказами. У відповідності до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи, заявник являється власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Краснокутської селищної ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ХР-18-53-000450. Однак, в графі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-18-53-000450 «Землю передано для (мета, призначення)» записано «для ведення самостійного сільськогосподарського виробництва», але в звязку зі змінами в законодавстві, земельна ділянка, яка надана у власність заявнику має цільове призначення - «ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Даний факт перешкоджає законному праву заявника на вільне користування та розпорядження належним йому майном, а також враховуючи конкретну ситуацію, та зміни в чинному законодавстві, які прийняті з того часу, виправити помилку можливо тільки в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, суд вважає підтвердженим документально факт запису цільового призначення земельної ділянки наданої у власність заявнику згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-18-53-000450. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Заявник [PERSON] 29 жовтня 2016 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу. В заяві заявниця зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщинам на його майно. Заявниця має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем за законом першої черги, але під час оформлення документів було встановлено розбіжності в документах, а саме, що в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця вказано «[PERSON]», а у Державних актах на право власності на земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] його прізвище помилково зазначено «[PERSON]». Встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу заявниці необхідно для подальшого оформлення спадщини. В судове засідання заявники не з'явилися, однак від її представника надійшла заява про підтримання вимог [PERSON] та про слухання справи у їх відсутність. Представник заінтересованої особи - Любівської сільської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду надав заяву про слухання справи у їх відсутність та визнання заявлених вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого Любівською сільською радою Краснокутського району Харківської області 25.12.2012 року. Заявниця [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] Факт, що [PERSON] являється донькою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її народження та про шлюб, копії яких маються в матеріалах справи. Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючих документів, заявниці необхідно для подальшого оформлення спадщини. Під час оформлення документів для прийняття спадщини було встановлено, що в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця вказано «[PERSON]», а у Державних актах на право власності на земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] його прізвище помилково зазначено «[PERSON]», що вважається невірним, оскільки як вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER] прізвище спадкодавця «[PERSON]». Перевіривши надані суду докази, суд вважає за можливе встановити факт належності Державних актах на право власності на земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], виданих на ім'я [PERSON] - [PERSON], оскільки зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Заявник [PERSON] 29 липня 2020 року звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просив встановити факт належності йому правовстановлюючих документів - свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] на гараж за адресою: [ADDRESS] , та свідоцтва серії [NUMBER] на склад за адресою: [ADDRESS] , виданих виконавчим комітетом Березанської селищної ради Миколаївської області 29 січня 2004 року на ім`я [PERSON] . Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що у вказаних правовстановлюючих документах його прізвище помилково зазначене як « [PERSON] » тоді як згідно з паспортом правильне написання його прізвища « [PERSON] », що створює йому перешкоди у державній реєстрації права власності на належне йому нерухоме майно; виправлення помилки у позасудовому порядку неможливе. Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності (а.с.19). Представник заінтересованої особи Березанської селищної ради до суду не з`явився, надав заяву розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує (а.с.20). Виходячи з положень ст.223 ЦПК України, суд вважає, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Обставини, викладені у заяві, підтверджуються доданими до заяви документами: паспортом, довідкою про ідентифікаційний номер заявника, у яких його прізвище зазначено як « [PERSON] » (а.с.4-5), свідоцтвом серії [NUMBER] про право власності на нерухоме майно: нежитлову будівлю, гараж за адресою: [ADDRESS] , виданим виконавчим комітетом Березанської селищної ради 29 січня 2004 року на підставі рішення №21 від 11.02.2003 року на ім`я [PERSON] (а.с.6), свідоцтвом серії [NUMBER] про право власності на нерухоме майно: нежитлову будівлю, склад за адресою: [ADDRESS] , виданим виконавчим комітетом Березанської селищної ради 29 січня 2004 року на підставі рішення №21 від 11.02.2003 року на ім`я [PERSON] (а.с.7), технічним паспортом на гараж за адресою: [ADDRESS] , виготовленим 12 січня 2004 року Березанською філією ММБТІ на ім`я [PERSON] (а.с.8), технічним паспортом на склад за адресою: [ADDRESS] , виготовленим 12 січня 2003 року Березанською філією ММБТІ на ім`я [PERSON] (а.с.9) Оскільки виправлення помилки у документах, що посвідчують право, неможливе у позасудовому порядку (а.с.10), і встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як надасть йому можливість провести державну реєстрацію права власності на належне йому нерухоме майно, заява [PERSON] підлягає задоволенню судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Заявник [PERSON] 2 вересня 2014 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин. В заяві заявник зазначив, що його мати [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина на її майно і заявник, як спадкоємець, має намір успадкувати його, однак під час оформлення документів було встановлено, що у свідоцтві про народження заявника та свідоцтві про смерть матері маються розбіжності в прізвищах: в належному заявнику свідоцтві про народження прізвище матері значиться «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть матері та Державному акті на право приватної власності на землю її прізвище вказано «[PERSON]». Встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин, заявнику необхідно для подальшого успадкування майна. В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлену вимогу та прохала встановити, що померла [INFO] [PERSON] являлася матір'ю [PERSON]. Представник заінтересованої особи - Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив суд слухати справу у відсутність представника та не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення представника заявника та свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області 04.07.2014 року. Факт, що [PERSON] являється матір'ю заявника, підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи. [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті своєї матері. Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин, заявнику необхідно для для подальшого успадкування майна матері. Під час оформлення документів було встановлено, що у свідоцтві про народження заявника та свідоцтві про смерть матері маються розбіжності в прізвищах: в належному заявнику свідоцтві про народження прізвище матері значиться «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]». Допитані в відкритому судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] являлася матір'ю заявника. На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим встановити факт родинних відносин заявника з його матір'ю - [PERSON], оскільки зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Заявник [PERSON] 30.11.2015 року звернулася до Любашівського районного суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, обгрунтовуючи тим, що 25 листопада 2006 року померла її бабка по лінії матері [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно земельна частка (пай). ЇЇ мати [PERSON] померла 18.11.2010 року. Нотаріально вона не може оформити спадщину після смерті бабки, так як в її свідоцтві про народження зазначено по батькові матері «Іванівна», а у всіх інших документах «Никанорівна». Тому, просить встановити факт, що померла [PERSON] дійсно є її бабкою, а [PERSON] її матірю. Заінтересована особа Кричунівська сільська рада Любашівського району заперечень по справі не має, згідно заяви просила справу розглядати у відсутність представника. [PERSON] заперечень по справі на має, підтверджує, що дійсно [PERSON] є бабкою заявниці, а [PERSON] її матірю. Заслухавши пояснення заявника, зацікавленої особи та свідка, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, що [PERSON] являється бабкою [PERSON], а [PERSON] являється її матірю підтверджується поясненнями свідка та матеріалами справи. Заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), народилась 01 січня 1967 року, її матірю записана [PERSON], яка померла 18 листопада 2010 року (а.с. 6, 12-13). З копії свідоцтв про народження та одруження видно, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) народилась 20 жовтня 1940 року, її матір'ю записана [PERSON], яка померла 25 листопада 2006 року(а.с. 7, 10-11). Згідно довідки Кричунівської сільської ради № 257 від 18.08.2015 року [PERSON] до дня смерті 25.11.2006 р. проживала та була прописана в с.Кричунове Любашівського району (а.с.9). В судовому засіданні допитаний в якості свідка [PERSON] підтвердив, що [PERSON] дійсно є бабкою [PERSON], а [PERSON] її матірю. З врахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про заінтересованість свідка в результаті розгляду справи відсутні, його показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON], яка померла 25 листопада 2006 року, дійсно являється бабкою [PERSON], а [PERSON] є її матірю. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті бабки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Заявник [PERSON] 31.01.2015 року звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 4, 68 га, розташованої на території Великописарівської селищної ради. Він є спадкоємцем за законом першої черги як рідний син, спадщину прийняв шляхом подачі письмової заяви до нотаріуса. Але оформити спадщину в нотаріальному порядку не має можливості, так як маються розбіжності у прізвищах його та померлої. Для оформлення спадщини необхідно встановити факт родинних стосунків. В судовому засіданні представник заявника [PERSON], що діє на підставі довіреності /а.с.17-20/ підтримала вимоги і надала аналогічні пояснення. Представник заінтересованої особи Кузовенко О.Г. в судовому засіданні проти встановлення юридичного факту не заперечує . Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних стосунків між фізичними особами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 73 років в смт. Велика Писарівка Сумської області /а.с.6/. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4, 68 га, яка розташована на території Великописарівської селищної ради Сумської області /а. с. 7/. Відповідно до свідоцтва про народження та паспорта громадянина України [PERSON] народився [INFO] в с. Радянське Великописарівського району Сумської області, його батьками є - [PERSON] та [PERSON] /російською мовою/ /а.с.4-5,8/. Відповідно довідки Великописарівської селищної ради батько [PERSON], [PERSON], помер [INFO], на день його смерті з ним була зареєстрована [PERSON] в с. Радянське, 20 /а.с.10/. Приватний нотаріус Великописарівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій через розбіжності у прізвищах його та спадкодавця /а.с.9/. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні показали кожен окремо, що сім'ю [PERSON] знають протягом сорока років, померла у 2012 році [PERSON] є рідною матір'ю заявника [PERSON], крім нього в сім'ї ще є двоє рідних дітей. Померла [PERSON] з чоловіком все життя працювали у колгоспі, отримали земельні паї. Ці докази свідчать про те, що заявник є рідним сином померлої [PERSON], тобто спадкоємцем за законом першої черги. Отримати свідоцтво про право на спадщину без встановлення факту родинних стосунків заявнику неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Заявник [PERSON] 31 жовтня 2017 року звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме належність правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник в заяві зазначила, що 02 липня 2004 року вона уклала шлюб з громадянином [PERSON], [INFO], та змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER]. Однак, при перевірці документів встановлено розбіжності в написанні у належних заявниці документах. Так, у свідоцтві про одруження невірно вказано прізвище заявниці «[PERSON]», тоді як згідно свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 25.09.1985 року дівоче прізвище заявниці вказано як «[PERSON]». На цей час мати заявниці [PERSON] має намір подарувати їй свій житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Ознак, укласти угоду дарування на ім'я заявниці неможливо через вказані розбіжності у документах. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, однак надала через канцелярію суду заяву про слухання справи без її участі та про підтримання заявлених вимог. Представник заінтересованої особи - Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій прохав слухати справу у відсутність представника, проти задоволення вимог заявника не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки підтверджена необхідними доказами. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, 02 липня 2004 року заявниця уклала шлюб з громадянином [PERSON], [INFO], та її прізвище змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER]. Однак, при перевірці документів встановлено розбіжності в написанні у належних заявниці документах. Так, у свідоцтві про одруження невірно вказано прізвище заявниці «[PERSON]», тоді як згідно свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 25.09.1985 року дівоче прізвище заявниці вказано як «[PERSON]». На цей час мати заявниці [PERSON] має намір подарувати їй свій житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Ознак, укласти угоду дарування на ім'я заявниці неможливо через вказані розбіжності у документах. На підставі вищевикладеного, суд вважає підтвердженим документально факт належності свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого на ім'я «[PERSON]», заявнику - [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved