overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON], який просила визнати дійсним договір купівлі-продажу [ADDRESS], поновивши строк звернення до суду, свої вимоги обґрунтував тим, що 06.09.2000р. згідно договору купівлі-продажу № 2000-0102, посвідченого Одеською Універсальною біржею «Вітязь» відповідач продав, а позивач придбав вказану квартиру, право власності на яку було зареєстровано на підставі цього договору в КП ОМБТІ та РОН, а відповідач у цей час ухиляється від явки до нотаріальної контори для нотаріального посвідчення угоди. Адвокат позивача [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність та про те, що вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду повідомлені не були. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, адвокат позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, встановив, що 06.09.2000 року згідно договору купівлі-продажу № 2000-0102, посвідченого Універсальною біржею «Вітязь» [PERSON] продав, а [PERSON] придбала [ADDRESS], право власності на яку було зареєстровано в КП ОМБТІ та РОН (а.с. 4-5). Цивільні правовідносини між сторонами по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України і тому, відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18 липня 1963 року. Стаття 47 ЦК України якого передбачає можливість визнання судом правочину, що вимагає нотаріального посвідчення дійсним, якщо одна із сторін повністю виконала усі умови договору, але друга ухилилась від його нотаріального посвідчення. Якщо суд, визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові - ч.2 ст. 80 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов про укладення договору купівлі-продажу [ADDRESS], покупець сплатив продавцю обумовлену суму - тобто сторонами були дотримані всі вимоги статті 224 ЦК України, але продавець ухиляється від нотаріального посвідчення угоди. З урахування встановлених фактів суд вважає, що позивач довев ті обставини, на які він посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню. На підставі статей 47, 224 ЦК України, статей 17, 48 Закону України «Про власність»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON], який просить стягнути аліменти на його утримання в розмірі 1 000 гривень щомісячно довічно з кожного з відповідачів, позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є інвалідом по зору, та не самостійно не може себе обходити, а доньки з якими він проживає є працездатними, але необхідної допомоги йому не надаються, та взагалі ухиляються від будь якої допомоги. Позивач та адвокат позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі та просили йог задовольнити, посилаючись на викладенні в позовній заяві обставини, зазначивши що діти позивача є повнолітніми та можуть надавати батьку матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечували в повному обсязі, посилаючись на те, що є перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, та ніяких доходів окрім державної допомоги в сумі 860 грн. щомісячно на дітей не отримує, а тому не в змозі сплачувати аліменти всупереч інтересам та потребам власних дітей, також зазначила, що батько у свій час ухилявся від сплати аліментів на їх з сестрою утримання а тому і не може потребувати від них такої допомоги. Відповідач [PERSON], визнала позовні вимоги частково, зазначивши, що проживає за іншою адресою та її заробітна платня в розмірі біля 1 600 грн. дозволяє їй сплачувати аліменти на тримання батька в розмірі 200 гривень щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є доньками [PERSON] (а.с.5, 6). Згідно довідки №026631 серії 2-18ОБ - [PERSON], 1950 р.н, є інвалідом 1-ї групи по зору, безстроково. Згідно положень частини 1 статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що позивач є непрацездатним, що підтверджується пенсійним посвідчення виданим Пенсійним фондом України від. 10.06.2008 року за № 141904 - довічно, та довідкою МСЕ №026631 інвалід1-ї групи - безстроково. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов [PERSON] з урахуванням матеріального положення сторін, стану здоров'я позивача, його віку, та тієї обставини, що повнолітні працездатні діти зобов'язані утримувати своїх батьків, підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідачів аліментів на користь позивача твердій грошовій сумі щомісячно - з [PERSON] в сумі 300 грн., з [PERSON] в сумі 100 грн., починаючи з дня звернення позивача до суду. В силу положень ст.. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню державне мито в сумі 275,60 грн. пропорційно частині задоволених позовних вимог - в рівних частках з кожної.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

До суду з позовом звернувся Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якому просить стягнути з [PERSON] надміру виплачених кошти у сумі 3670,44 грн. Позивач посилається на те, що [PERSON] перебував на обліку позивача та отримував компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги. У звязку з тим, що [PERSON] не повідомив управління про смерть [PERSON], якій надавав соціальні послуги, йому було помилково сплачено кошти, борг по яких складає 3670,44 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, якою позовні вимоги свого довірителя повністю підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, тому згідно з ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] перебував на обліку позивача та отримував компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги. У звязку з тим, що [PERSON] не повідомив управління про смерть [PERSON], якій надавав соціальні послуги, йому було помилково сплачено кошти, борг по яких складає 3670,44 грн. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. З приписів ч.2 ст.1214 ЦК України, глави 13 ЦК України випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

До суду з позовом звернувся ОМЦЗ в якому просить стягнути з [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) на користь Одеського міського центру зайнятості (код 35358018) заборгованість по виплаченій допомозі по безробіттю у сумі 3758,04 грн. Позивач посилається на те, що [PERSON] з 02.06.2015 року по 22.07.2015 року був зареєстрований в ОМЦЗ та отримував допомогу по безробіттю. Однак, при цьому відповідач був працевлаштований та отримував дохід. Сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю складає 3758,04 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, якою позовні вимоги свого довірителя повністю підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, викликаний, про поважність причин не явки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОМЦЗ підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин. [PERSON] з 02.06.2015 року по 22.07.2015 року був зареєстрований в ОМЦЗ та отримував допомогу по безробіттю. Однак, при цьому відповідач був працевлаштований та отримував дохід. Сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю складає 3758,04 грн. Відповідно до вимог ст. 36 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» дані виплати підлягають поверненню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

До суду з позовом звернувся орган опіки та піклування Козелецької райдержадміністрації в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] батьківських обов'язків у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON] не виконує, не цікавиться її здоров'ям та життям ні в усній ні в письмовій формі. Представник органу опіки та піклування Пономаренко С.П. в судовому засіданні позов підтримала повністю, та просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, заяв та клопотань на час розгляду справи від неї не надходило. Представник органу опіки та піклування Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, але попередньо надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. З позовом згодні. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є матірю неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка з вересня 2005 року виховується в державних дитячих закладах, з 02 вересня 2013 року перебуває в Городнянській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ст. [PERSON] відбувала покарання в Чернігівській виправній колонії № 44 з 27 вересня 2010 року по 27 вересня 2013 року. Після повернення з місць позбавлення волі [PERSON] жодного разу не відвідала свою неповнолітню доньку, не телефонувала, матеріальної та грошової допомоги не надавала, станом здоров'я та розвитком її не цікавилася, не проявляє материнської турботи до дитини, тобто самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] не виявляє бажання забрати дитину на виховання в сім'ю, не зверталась до служби у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації з заявою про повернення дитини на виховання в сім'ю. За час проживання на території Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, не працювала, займалася крадіжками, вела антигромадський спосіб життя. Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. В судовому засіданні також встановлено, що в порушення вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України відповідач не виконує покладені на батьків обов'язки щодо виховання та розвитку своєї дитини, в тому числі зобов'язання піклуватися про її здоров'я, фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечення готування дитини до самостійного життя. На основі вищевикладеного, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, тривале ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], суд прийшов до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно своєї неповнолітньої дитини - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

До суду з позовом звернувся орган опіки та піклування Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про позбавлення батьківських прав [PERSON], посилаючись на те, що внаслідок ухилення від виконання [PERSON] своїх батьківських обовязків у відношенні своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], створилися умови, які шкодять інтересам та здоровю дітей. Представник органу опіки та піклування [PERSON]в судовому засіданні позов підтримала повністю, та просила суд позбавити батьківських прав [PERSON]відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вона їх любить, в них все є, нагодовані. Представники третіх осіб [PERSON] та [PERSON] позов підтримали та просили суд його задовольнити. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є матірю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Статті 12, 19 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 59 Закону України «Про освіту», ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватись про їх здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, готувати дітей до праці, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати їх доглядом та лікуванням. Внаслідок ухилення від виконання [PERSON] своїх батьківських обовязків створилися умови, які шкодять інтересам та здоровю дітей. Громадянка [PERSON], [INFO], яка проживає без реєстрації за адресою: с. Хрещате, вул. Калинова, 13, Козелецького району Чернігівської області, зареєстрована за адресою: [INFO] є матірю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час перебувають в дитячому відділенні Козелецької районної центральної лікарні. Відомості про батька малолітньої [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] записані за вказівкою матері відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного Кодексу України. Громадянка [PERSON] за час проживання на території Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області зарекомендувала себе з негативної сторони, належним чином не доглядає за дітьми, не створила умов для проживання, виховання та всебічного розвитку дітей, вихованням дітей не займається, матеріально не утримує, не цікавиться здоровямбатьківської турботи до дітей, тобто самоусунулась від виконання батьківських обовязків. [PERSON] веденням домашнього господарства не займається, земельну ділянку не обробляє. Відповідно до висновку виконавчого комітету Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 31 липня 2017 року за вих. № 03-07/107

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

До суду з позовом звернувся позивач [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, подружнє життя не склалося. Стосунки з відповідачкою поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вказав, що вже понад 8 років проживають окремо в різних містах, не ведуть спільного господарства. Просив суд розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 07.08.1998 року шлюб. Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.03.2019 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 12.04.2019 року. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.04.2019 року закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.05.2019 року. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала, просила суд розглянути справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 07.08.1998 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований Лубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 212. Після реєстрації шлюбу відповідач прізвище не змінювала. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

До суду з позовом, звернувся позивач [PERSON], який вказав, що набув у власність будівлю автогаражу, що розташована в с. Демино-Олександрівка Троїцького району Луганської області, провулок Парковий,№1. На вказане майно відсутні правовстановлюючі документи та не була проведена державна реєстрація вказаного нерухомого майна, що перешкоджає звернутися до нотаріальної контори про вчинення правочину. Вказані обставини позбавляють позивача вільно користуватися і розпоряджатися та володіти належним йому майном, а тому він звертається до суду за захистом своїх майнових прав. Позивач у судовому засідання не зявився надавши письмову заяву про розгляд його справи за його відсутністю у судовому засіданні з проханням задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судовоме засідання не прибув, але до суду надав письмову заяву з проханням розглянути справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти їх задоволення. Суд, вивчивши письмові пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та вивчивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Позивач набув у власність будівлю автогаражу, яка розташована в с. Демино-Олександрівка Троїцького району Луганської області, провулок Парковий,№1, що підтверджується відповідною розпискою від 01.10.2014 року (а.с. 7). Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Абзацом четвертим\~ст. 55 Конституції України\~передбачено, що кожному надається право будь яким не забороненим законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У відповідності до\~ст. 20 ЦК України\~право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод. Згідно зі\~статтею 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що позивач дійсно набув право власності на вказане майно, однак оформити право власності на відповідний автогараж не має можливості з незалежних від нього обставин, що позбавляє його вільно розпоряджатися та володіти належним йому автогаражом, у зв'язку з чим порушене право позивача підлягає захисту у судовому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

До суду з позовом звернувся позивач, в якому просить суд визнати за ним право власності на спадщину за законом після померлого [INFO] - [PERSON], яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує із зазначених в позовній заяві підстав. Представник Дружбівської селищної ради Олевського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції Житомирської області в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням про розгляд справи без його участі. Представник Комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до технічного паспорту, довідок Дружбівської селищної ради Олевського району Житомирської області за № 106 від 10.03.2015 року за [PERSON] рахується житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Та обставина, що [PERSON] є батьком [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Інших спадкоємців, які претендуюють на прийняття спадщини немає, дану спадщину ніхто інший не прийняв. При зверненні до Олевської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва на спадщину після смерті батька позивачу було відмовлено через неможливість встановлення належності померлому [PERSON] правовстановлюючого документу на жилий будинок за адресою: [ADDRESS]. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд прийшов до висновку, що дані правовідносини врегульовані ст.ст. 524, 534, 548, 549 ЦК України (1963 року), з яких слідує, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визначається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом та не мав можливості отримати свідоцтво про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність даного майна померлому [PERSON], крім того, право власності на спадкове майно належне померлому повністю підтверджене, інших спадкоємців, які претендують на прийняття спадщини судом не встановлено, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved