Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури, звернувшись до Богуславського районного суду Київської області з даним позовом в інтересах держави, просить: визнати недійсними та скасувати накази [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 26.09.2014 № 6145/15-14, № 6151/15-14, № 6152/15-14 про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, розташованих на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області орієнтовним розміром 8,0000 га, 4,0000 га, 8,0000 га з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства; визнати недійсними та скасувати накази [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.10.2014 № 10-8272/15-14-сг, № 10-8258/15-14-сг, № 10-8266/15-14-сг про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства [PERSON] та надання в оренду земельних ділянок площею 8,0000 га (кадастровий номер 3220685300:01:003:0004), 4,0000 га (кадастровий номер 3220685300:01:003:0003), 8,0000 га (кадастровий номер 3220685300:02:005:0009) строком на 21 рік, розташованих на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області. Також просить визнати недійсними договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області в особі начальника Відділу Держземагентства у Богуславському районі та [PERSON] від 24.04.2015, який зареєстрований державним реєстратором Реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції Київської області [PERSON] 18.07.2015 за номером 10530993, договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області в особі начальника Відділу Держземагентства у Богуславському районі та [PERSON] від 24.04.2015, який зареєстрований державним реєстратором Реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції Київської області [PERSON] 14.07.2015 за номером 10451685, договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області в особі начальника Відділу Держземагентства у Богуславському районі та [PERSON] від 20.08.2015, який зареєстрований державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» [PERSON] 06.05.16 за номером 14455131, та скасувати їх державну реєстрацію. В обгрунтування своїх вимог заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури посилається на те, що Кагарлицькою місцевою прокуратурою встановлено порушення вимог земельного законодавства під час відведення [PERSON] земельних ділянок для ведення фермерського господарства на території Богуславського району Київської області. Так, [PERSON] в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» із заявами про отримання (придбання) у власність або оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства звернувся до [PERSON] управління Держземагентства у Київській області, а не до Богуславської районної державної адміністрації, як цього вимагає спеціальний Закон. Крім того встановлено, що [PERSON] 26.05.2011 здійснено реєстрацію юридичної особи - фермерське господарство «Яна-М» (код ЄДРПОУ 37742997), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.11.2016 за № [NUMBER], та вже отримував із земель державної власності як громадянин без конкурентних засад (земельних торгів) 15.06.2013 року земельні ділянки для ведення фермерського господарства на підставі укладених ним з Богуславською районною державною адміністрацією відповідно до розпоряджень №№ 683, 684 від 21.12.2012 року двох договорів оренди земельних ділянок для ведення фермерського господарства загальною площею 16,3737 га, розташованих на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області. Відповідно до вимог статей 89,91,92 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація юридичних осіб - це засвідчення факту створення юридичної особи, після чого виникає цивільна правоздатність юридичної особи. Статтею 31 Земельного кодексу України передбачено, що землі фермерського господарства можуть складатися, у тому числі, із земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі. Із аналізу зазначених норм законодавства слідує висновок, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 04.11.2014 у справі № 3-157гс14. Таким чином, отримання [PERSON] значних площ земель для ведення фермерського господарства спрямоване на штучне збільшення земельного банку фермерського господарства «Яна-М»», засновником і керівником якого відповідач являвся і являється на даний час, за спрощеною процедурою, без обовязкового проведення земельних торгів. Крім того, частиною 7 статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» №973-ІУ передбачено, що земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро - і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури. Однак, [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області прийнято оскаржувані накази всупереч зазначеним вимогам законодавства. Зокрема, надано в оренду земельні ділянки, які розташовані не єдиним масивом, що у свою чергу унеможливлює їх раціональне використання. Крім того, правовою підставою для укладення спірних договорів оренди є накази [PERSON] управління Держземагентства у Київській області, які мали б бути прийняті тільки після рішення Богуславської районної державної адміністрації за результатами розгляду заяви [PERSON], в порядку визначеному ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство». Під час укладання спірних договорів оренди землі сторонами порушено вимоги ст. 203 ЦК України якою визначено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. В даному випадку зміст правочину суперечить вимогам спеціального нормативного акту, який регулює суспільні відносини у сфері здійснення фермерської діяльності - ст. ст. 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство», а укладення договорів створює умови для незаконного користування отриманими в оренду земельними ділянками, тому як наслідок вищевказані договори оренди землі повинні бути визнанні недійсними та скасовано їх державну реєстрацію. Прокурор Бузинний В.С. в судовому засіданні позов підтримав в частині визнання недійсними наказів [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 26.09.2014 № 6145/15-14, № 6151/15-14, № 6152/15-14 та наказів [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.10.2014 № 10-8272/15-14-сг, № 10-8258/15-14-сг, № 10-8266/15-14-сг, посилаючись на вищевказані факти та докази. Щодо вимог про визнання недійсними двох договорів оренди земельних ділянок, укладених між [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області та [PERSON] від 24.04.2015, договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області та [PERSON] від 20.08.2015, та скасування їх державної реєстрації, прокурор зазначив, що на даний час вищевказані договори оренди земельних ділянок припинені згідно угод про дострокове розірвання договору оренди від 17.05.2017 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, а тому в цій частині відсутній предмет позову. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Київській області [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав письмове заперечення на позов, в якому зазначив, що оскаржувані накази при вирішенні питання надання в оренду земельних ділянок [PERSON] для ведення фермерського господарства були прийняті в межах повноважень та у спосіб визначений Земельним кодексом України. Зокрема, відповідач діяв у відповідності до положень ст.ст. 122, 123, 124, 134 Земельного кодексу України. Будучи розпорядником земель державної власності, ГУ Держгеокадастру у Київській області вирішує питання надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, в тому числі для ведення фермерського господарства, в межах своїх повноважень і на час виникнення спірних правовідносин Богуславська районна державна адміністрація не мала права вирішувати це питання. Щодо надання земельних ділянок в оренду не єдиним масивом, то пунктом 7 статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено надання земельних ділянок громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури і вказана норма Закону стосується випадків, коли у складі земель, що передбачаються для надання для ведення фермерського господарства є вкрапленні контури водних джерел та лісових угідь. В такому випадку такі вкраплені контури не вилучаються а передаються для ведення фермерського господарства єдиним масивом у складі земель сільськогосподарського призначення. Ні земельним кодексом України, ні іншими нормативно-правовими актами не заборонено передавати у користування на умовах оренди декілька земельних ділянок, які розташовані на значній відстані одна від одної одному орендарю, в тому числі для ведення фермерського господарства. [PERSON] в своїх клопотаннях на розробку документації із землеустрою додав відповідні обґрунтування. Разом з тим, стосовно відсутності у заявника зареєстрованої спеціальної техніки, необхідної для обробітку землі на стадії надання дозволу на виготовлення проекту відведення та його затвердження Головне управління не може та не зобовязане перевіряти наявність чи відсутність такої техніки, і тим більше це не може впливати на прийняття рішення розпорядником землі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Суд, заслухавши прокурора та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, наказом [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 26.09.2014 № 6145/15-14 надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області орієнтовним розміром 8,0000 та з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності. У подальшому наказом [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.10.2014 № 10-8272/15-14-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства [PERSON] та надано в оренду земельну ділянку площею 8,0000 га (кадастровий номер 3220685300:01:003:0004) із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 21 рік, розташовану на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області. На підставі вказаного наказу між [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області в особі начальника відділу Держземагентства у Богуславському районі 24.04.2015 укладено з фізичною особою [PERSON] договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером: 3220685300:01:003:0004. Вищезазначений договір оренди земельної ділянки 18.07.2015 зареєстровано державним реєстратором Реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції Київської області [PERSON] Крім того, наказом [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 26.09.2014 №6151/15-14 надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області орієнтовним розміром 4,0000 га з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності. У подальшому наказом [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.10.2014 № 10-8258/15-14-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства [PERSON] та надано в оренду земельну ділянку площею 4,0000 га (кадастровий номер 3220685300:01:003:0003) із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 21 рік, розташовану на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області. На підставі вказаного наказу між Г оловним управлінням Держземагентства у Київській області в особі начальника відділу Держземагентства у Богуславському районі 24.04.2015 укладено з фізичною особою [PERSON] договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером: 3220685300:01:003:0003. Вищезазначений договір оренди земельної ділянки 14.07.2015 зареєстровано державним реєстратором Реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції Київської області [PERSON] Також наказом [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 26.09.2014 № 6152/15-14 надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області орієнтовним розміром 8,0000 га з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності. У подальшому наказом [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.10.2014 № 10-8266/15-14-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства [PERSON] та надано в оренду земельну ділянку площею 8,0000 га (кадастровий номер 3220685300:02:005:0009) із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 21 рік, розташовану на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області. На підставі вказаного наказу між [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області в особі начальника відділу Держземагентства у Богуславському районі 20.08.2015 укладено з фізичною особою [PERSON] договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером: 3220685300:02:005:0009. Вищезазначений договір оренди земельної ділянки 06.05.2016 зареєстровано державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» [PERSON] Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, за №94606299 від 15.08.2017 року право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3220685300:01:003:0003 припинене 17.05.2017 року на підставі угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, серія та номер: б/н, виданий 17.05.2017, видавник: укладена між [PERSON] та [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Київській області; наказ про припинення договору оренди земельної ділянки, серія та номер: 10-8108/15-17-сг, виданий 15.05.2017, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Київській області. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, за №94598536 від 15.08.2017 року право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3220685300:02:005:0009 припинене 17.05.2017 року на підставі угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, серія та номер: б/н, виданий 17.05.2017, видавник: укладена між [PERSON] та [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Київській області; наказ про припинення договору оренди земельної ділянки, серія та номер: 10-8110/15-17-сг, виданий 15.05.2017, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Київській області. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, за №94606218 від 15.08.2017 року право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3220685300:01:003:0004 припинене 17.05.2017 року на підставі угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, серія та номер: б/н, виданий 17.05.2017, видавник: укладена між [PERSON] та [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Київській області; наказ про припинення договору оренди земельної ділянки, серія та номер: 10-8109/15-17-сг, виданий 15.05.2017, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Київській області. Задовольняючи позов заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є обєктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України «Про фермерське господарство» № 973-ІУ та Земельним кодексом України врегульовано вирішення питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств. Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону № 973-IV фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. Статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Частинами другою та четвертою статті 7 Закону № 973-IV передбачено, що заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом. Питання надання земельних ділянок громадянам та юридичним особам в оренду врегульовано також Земельним кодексом України. Так, частиною першою ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до частини другої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Частиною третьою статті 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно- територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Таким чином стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інші, ніж установлені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу. Як зазначено вище, законом України від 19 червня 2003 року № 973-1V «Про фермерське господарство» врегульовані відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств. У таких правовідносинах Закон № 973-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, а Земельний кодекс України - загальним. Згідно із вимогами ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. При цьому, у ч. 2 вказаної статті визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Водночас у частині 3 даної статті зазначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Одним із таких випадків, який не передбачав передачу земельних ділянок у користування на конкурентних засадах, на час виникнення спірних правовідносин була їх передача громадянам для ведення фермерського господарства. Згідно правової позиції, яка викладена 03.02.2016 та 31.05.2016 у постановах судової палати у цивільних та адміністративних справах Верховного суду України (справа № 6-2902цс15, №21-445а16) при вирішенні позовних вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, згідно із статтею 7 Закону № 973-ІУ, як спеціального по відношенню до статті 123 ЗК України. Отже, спеціальний Закон № 973-ІУ (Закон України «Про фермерське господарство») визначає детальну процедуру отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної чи комунальної власності з метою ведення на ній фермерського господарства, а також обов'язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України. Так, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинно бути зазначено не лише про бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. Таким чином, за змістом статей 1, 7 Закону № 973-ІУ заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених частиною першою статті 7 Закону № 973-ІУ умов і обставин. Орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування розглядаючи заяву громадянина, який бажає отримати в оренду земельні ділянку для ведення фермерського господарства, повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними субєктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обовязковою процедурою - проведення земельних торгів. Також, відповідно до ст. 8 Закону № 973-ІУ після укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Однак, [PERSON] управління Держземагентства у Київській області прийнято оскаржувані накази всупереч зазначеним вимогам законодавства. Зокрема, [PERSON], в порушення вказаних вище вимог ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» із заявами про отримання в оренду земельних ділянок державної власності з метою ведення фермерського господарства звернувся до [PERSON] управління Держземагентства у Київській області, а не до Богуславської районної державної адміністрації, як цього (на час виникнення спірних правовідносин) вимагав спеціальний Закон № 973-ІУ. В заявах адресованих до [PERSON] управління Держземагенства у Київській області [PERSON] не обґрунтував розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства та не додав до заяв документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Крім того встановлено, що [PERSON] 26.05.2011 здійснено реєстрацію юридичної особи - фермерське господарство «Яна-М» (код ЄДРПОУ 37742997), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.11.2016 за № [NUMBER], та вже отримував із земель державної власності як громадянин без конкурентних засад (земельних торгів) 15.06.2013 року земельні ділянки для ведення фермерського господарства на підставі укладених ним з Богуславською районною державною адміністрацією відповідно до розпоряджень №№ 683, 684 від 21.12.2012 року двох договорів оренди земельних ділянок для ведення фермерського господарства загальною площею 16,3737 га, розташованих на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області. Відповідно до вимог статей 89,91,92 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація юридичних осіб - це засвідчення факту створення юридичної особи, після чого виникає цивільна правоздатність юридичної особи. Статтею 31 Земельного кодексу України передбачено, що землі фермерського господарства можуть складатися, у тому числі, із земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі. Із аналізу зазначених норм законодавства слідує висновок, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України в своїй постанові від 04.11.2014 у справі № 3-157гс14. Таким чином, отримання [PERSON] значних площ земель для ведення фермерського господарства спрямоване на штучне збільшення земельного банку фермерського господарства «Яна-М», засновником і керівником якого відповідач являвся і являється на даний час, за спрощеною процедурою, без обовязкового проведення земельних торгів. Крім того, частиною 7 статті 7 Закону № 973-ІУ визначено, що земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро - і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури. Згідно картографічних матеріалів місце розташування трьох земельних ділянок на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області, які надано в оренду [PERSON], розташовані не єдиним масивом, що суперечить ч. 7 ст. 7 Закону № 973-ІУ. Враховуючи викладене, зазначені накази [PERSON] управління Держземагентства у Київській області прийнято з порушенням вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно положень ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. З урахуванням вищевикладеного оскаржувані накази [PERSON] управління Держземагентства у Київській області підлягають визнанню недійсними та скасуванню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати на користь прокуратури Київської області, які понесені на сплату судового збору. Документально підтверджено, що платіжним дорученням №956 від 10 травня 2017 року прокуратурою Київської області сплачено судовий збір в розмірі 3200 гривень. Слід зазначити, що позовна заява заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави надійшла до Богуславського районного суду Київської області 23 травня 2017 року за вхідним номером 3153/17, а оскаржувані договори оренди земельної ділянки було припинено 17 травня 2017 року, тобто до предявлення позову, в звязку з чим наявні підстави для зменшення розміру відшкодування судових витрат по сплаті судового збору щодо однієї із позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування їх державної реєстрації. В даному випадку необхідно стягнути із відповідачів на користь прокуратури Київської області судові витрати понесені на сплату судового збору в розмірі по 800 гривень з кожного. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved