Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

До суду звернулось ПАТ «Альфа - Банк» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.07.2007 року між ЗАТ «Альфа - Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 490042547 з подальшим внесенням змін та доповнень, а саме 06.08.2009 року договір про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору № 490042547 від 09.07.2007року. Відповідно умов вищезазначеного договору Банк зобов'язався надати відповідачеві кредит в розмірі 31 130,10 доларів США та відповідно до договору про внесення змін і доповнень №1 до даного кредитного договору позивач зобов'язується збільшити розмір кредиту та додатково надати позичальникові грошові кошти в розмірі 257 071,77грн. Відповідач в свою чергу зобов'язався в порядку та на умовах, визначених Договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені угодою платежі в сумі, строки та на умовах, встановлених договором та додатками до нього. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику кредит. [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 22.08.2014 року становить 202 033,00грн.- прострочена заборгованість за кредитом, 539 691,51 грн.- за відсотками. Позивач також зазначає, що 06.08.2009року між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки № 490042547 - П1, відповідно умов якого остання прийняла на себе зобов'язання відповідати перед банком за порушення [PERSON] умов кредитного договору. Позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед Банком. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 202 033,00грн.- прострочена заборгованість за кредитом, 539 691,51 грн.- за відсотками та судові витрати. Не погоджуючись з зазначеним позовом представник відповідача [PERSON] подала зустрічний позов про визнання поруки припиненою (а.с. 80-83). Вимоги зустрічного позову [PERSON] обґрунтовує тим, що її порука за виконання позичальником [PERSON] своїх зобов»язань перед банком є припиненою в силу ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки банком не було пред»явлено до неї вимогу в 6-ти місячний термін з моменту настання строку виконання основного зобов»язання. Згідно п.24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зз змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 7 зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Представник позивача - ПАТ «Альфа - Банк» в судовому засіданні свої вимоги з урахуванням їх уточнення підтримав, та просила суд постановити рішення, яким первинний позов задовольнити в задоволенні зустрічного відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов ПАТ «Альфа - Банк» не визнав, вимоги викладені у зустрічній позовній заяві, підтримав. Відповідач [PERSON] в судове не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надала, явку представника не забезпечила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.07.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 490042547. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 31 130,10 доларів США, зі сплатою 12 % річних. Дата остаточного повернення кредиту - 09.07.2013 року. В подальшому було внесення змін та доповнень, а саме 06.08.2009 року договір про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору № 490042547 від 09.07.2007року, відповідно до яких позивач зобов'язується збільшити розмір кредиту та додатково надати позичальникові грошові кошти в розмірі 257 071,77грн. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, надавши позичальнику кредит в сумі 31 130,10 доларів США, та відповідно до договору про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору позивач збільшив розмір кредиту та додатково надав позичальникові грошові кошти в розмірі 257 071,77грн., що підтверджується випискою з особового рахунку. В порушення умов договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Станом на 22.08.2014 року заборгованість за Кредитним договором становить: 202 033,00грн.- прострочена заборгованість за кредитом, 539 697,51 грн. - за відсотками. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника 06.08.2009 року між позивачем та [PERSON] укладено Договір поруки № 490042547-П1. На момент розгляду справи в суді позичальник не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним усіх зобов'язань і відповідає перед кредитором за порушення зобов'язаня боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що розмір відсотків значно перевищує заборгованість за тілом кредиту, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню відсотки у розмірі 202 033,00 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованість за кредитом та заборгованість по відсотках підлягають частковому задоволенню. 06.08.2009року між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки № 490042547 - П1, відповідно умов якого остання прийняла на себе зобов'язання відповідати перед банком за порушення [PERSON] умов кредитного договору. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Між тим, вимоги позивача про пропущення відповідачем строку звернення до поручителя із позовом є помилковими, оскільки за умовами укладеного між сторонами Договору поруки від 06.08.2009 року передбачено, що відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов»язання, так і при невиконання позичальником зобов»язань в цілому. Також, за умовами договору поруки передбачено відповідальність Поручителя перед кредитором в повному обсязі та відповідальність поручителя і позичальника як солідарних боржників. Згідно п.24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зз змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 7 зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З огляду на наведене, підстав для визнання договору поруки від 06.08.2009 року припиненим суд не вбачає. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial