Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем у виконкомі Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, посилаючись на наступне: 19.06.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у виконкомі Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 4. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу з відповідачем їх сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ними. Вони втратили взаємопорозуміння, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, що привело до втрати любові та взаємоповаги один до одного, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 19.06.2003 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований у виконкомі Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили любов та взаємопорозуміння та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні стосунки та ведення господарства сторони припинили з 2013 року і стали проживати окремо. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін. Шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивач, в судове засідання не з»явилась та не висловила своє волевиявлення щодо того, яке прізвище вона бажає мати після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити позивачці [PERSON] прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що понесені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України потрібно стягнути з відповідача на користь позивачки, витрати, пов'язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд також вважає за можливе покласти на відповідача, так як з позивачкою залишається проживати неповнолітня дитина. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved