Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Заявник 15 березня 2018 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даною заявою (а.с.1-3). В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] року померла [PERSON], яка приходилась рідною племінницею її померлого чоловіка - [PERSON], із яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі починаючи з 1969 року, а в 1977 році розірвали шлюб. Через рік вони з чоловіком примирились та проживали однією сім'єю до смерті чоловіка. [PERSON] страждала на хронічне захворювання нірок, у зв'язку із чим, два рази на рік перебувала у лікарнях. Починаючи з 2010 року є інвалідом ІІІ групи. З 2002 року заявник із [PERSON] почали часто спілкуватись, вона надавала їй допомогу в лікарнях, піклувалась про неї, готувала їжу, прибирала в квартирі. Із 2010 року по день смерті [PERSON] вони проживали разом у квартирі, що належить померлій, за адресою: [ADDRESS]. Заявниця повністю організувала та сплатила похорони [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадина на квартиру [ADDRESS]. У встановлений законом шестимісячний термін заявник звернулась до приватного нотаріуса ДМНО Уварова М.О., але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у зв'язку із, відсутністю документів, що підтверджують родинний зв'язок між померлою та заявником. Враховуючи викладене та посилаючись на обґрунтування своєї заяви, заявник просить суд встановити факт проживання [PERSON] з померлою [PERSON] однією сім'єю за адресою: [ADDRESS], у період з січня 2010 року по [INFO] року (день смерті [PERSON] Заявник в судове засідання не з'явився. Його представник за договором адвокат [PERSON], в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа - Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора в особі свого представника в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Про причини неявки свого представника не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи без участі представника не направляла. Заінтересована особа - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Уваров М.О., в судове засідання не з'явилась. До суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Рішення прийняти на розсуд суду (а.с.28). У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Кодексу про шлюб і сім'ю України, Сімейного кодексу України в редакції 2003 року, практику Верховного Суду України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що заявлені вимоги належать задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], (а.с.10) перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який розірвано 16 червня 1977 року (а.с.11). [INFO] року [PERSON] помер (а.с.12). [PERSON], [INFO], являлась рідною племінницею [PERSON] (а.с.14-17). На праві приватної власності [PERSON] належала квартира [ADDRESS] (а.с.4,5). [PERSON] мала хронічне захворювання нірок та тривалий час хворіла, у зв'язку із чим, потребувала постійної сторонньої допомоги, яку надавала їй [PERSON] переїхавши в січні 2010 року проживати до неї за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року померла [PERSON] (а.с.6,7). Як видно із матеріалів справи, приватним нотаріусом ДМНО Уваровим М.О., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, у зв'язку із тим, що не підтверджено родинних зв'язків із померлою (а.с.20). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили наступне. Свідок [PERSON] пояснила, що вони із [PERSON] були родичами, остання являлась племінницею чоловіка її сестри. [PERSON] була інвалідом, самотньою, без сім'ї. Мати її померла в 1997 році, і вона залишилась сама. Її сестра втратила сина в 1990-х роках, поховала чоловіка - [PERSON] в серпні 1997 року. Рідна сестра [PERSON], - [PERSON], мати [PERSON] померла 1997 році. Після смерті рідних [PERSON] і [PERSON] разом поселились квартирі за адресою: [ADDRESS], починаючи із 2010 року, і проживали разом до самої смерті [PERSON]. Свідок [PERSON] зазначила, що є сусідкою заявниці. [PERSON] знає із 1998 року. [PERSON] була одинокою, і коли [PERSON] (племінниця її чоловіка) залишилась також сама, вона почала піклуватися про неї, бо [PERSON] мала захворювання нірок. [PERSON] проживала [ADDRESS], разом із [PERSON], у належній їй квартирі. Свідок в квартирі неодноразово була. Вони вели спільний побут. [PERSON] ставилась до [PERSON] як до рідної доньки. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Згідно роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами та доповненнями, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Ст. 3 СК України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок). Крім того, згідно до положень ст. 315 ЦПК України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що встановлені судом обставини підтверджують юридичний факт проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO] та [PERSON], померлої [INFO] року в період із січня 2010 року по [INFO] року за адресою : [ADDRESS], у зв'язку з чим, вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховуючи положення ч.7 ст.294 ЦПК України, приходить висновку, що сплачений заявницею судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved