Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] посилаючись на наступне: 31.01.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у виконавчому комітеті Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 2. В період шлюбу у сторін народилася донька Поліна, [INFO]. З 10 жовтня 2015 року вона з відповідачем припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що через різність характерів вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки по різних побутовим питанням, та відсутнє взаємопорозуміння, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Строку для примирення просила не надавати Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до зали судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 31.01.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у виконавчому комітеті Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). В період шлюбу у сторін народилася донька Поліна, 15.05.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини (а.с. 8). Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили взаємопорозуміння, повагу та довіру один до одного, в результаті чого їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з 10 жовтня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини ведення спільного господарства та спільне проживання, що сторонами не заперечується Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін. Сторони досить тривалий час проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, що на думку суду свідчить про відсутність у сторін намірів примиритись та продовжити шлюбні стосунки. Тому шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити позивачці прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON] Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану, потрібно покласти на відповідача,оскільки з позивачкою залишається проживати малолітня дитини. Також з відповідача по справі на користь позивачки відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved