Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~ до суду звернулися [PERSON], [PERSON] з позовною заявою, згідно якої вони просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: м. Часів Яр Бахмутського району Донецької області, вул.. Дніпровська (вул. Артема), буд. 24, кв.27.Вказують, що вони є власниками вказаної квартири. За даною адресою зареєстрована їх внучка [PERSON], але з 2014 року по теперішній час не проживає. 5.06.2014 року відповідач зібрала свої речі та поїхала на постійне проживання на роботу до Російської Федерації, адресу проживання внучки вони не знають. Відповідач не знімається з реєстрації місця проживання, що перешкоджає їм вільно користуватись та розпоряджатись належним їм майном, створює перешкоди в оформлені субсидії та змушує нести додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач\~ [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Крім того, відповідач повідомлялася шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області http://arm.dn.court.gov.ua, однак на виклики суду відповідач не зявилася (а.с.46). Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України суд вважає можливими проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд,дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ Судом достовірно встановлено, що відповідно свідоцтва про право власності на житло від 11.02.1994 року, посвідченого органом приватизації Часовоярського вогнетривкого комбінату, зареєстрованого Артемівським Бюро технічної інвентаризації за № 3-536, квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.6). Згідно договору про поділ нерухомого майна(квартири), що є спільною сумісною власністю від 4.10.2007 року серія ВК № 117945, посвідченого державним нотаріусом Часів Ярської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1913 та витягу з державного реєстру правочинів від 4.10.2007 року за № 4717981, [PERSON], [PERSON], [PERSON] - є співвласниками у спільній сумісній власності та мають по 1/3 частині квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7, 8). Відповідно до договору купівлі продажу 1/3 частини квартири від 12.12.2007 року серія ВКС № 364206, посвідченого державним нотаріусом Часів Ярської державної нотаріальної контори [PERSON],зареєстровано за № 2420 та витягу з Державного реєстру правочинів від 12.12.2007 року за № 5124068, [PERSON] продала, а [PERSON] купила 1/3 частину квартири, розташованою за адресою: [ADDRESS] (а.с.9,10). Згідно довідки № 1027 від 21.10.2016 року, яка видана Часовоярською міською радою про склад сімї, за адресою: [ADDRESS], дійсно зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] дружина та [PERSON], 24.08.1993 року народення внучка (а.с.5). Відповідно до акту від 19.10.2016 року, виданого ТОВ «Квартал», складеного комісією ТОВ «Квартал» в присутності свідків [PERSON], [PERSON], за адресою: [ADDRESS], зареєстрована [PERSON], але не проживає за вказаною адресою з 5.06.2014 року по теперішній час (а.с.5). Відповідно до довідки від 22.12.2016 року, виданої Комунальним підприємством «Бахмутське бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками у спільній сумісній власності та мають по 1/3 частині квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору про поділ спадкового майна від 4.10.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Часів Ярської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1913 (а.с.33) Міграційна карта серія 0314 за № 1683975 видана на [PERSON], [INFO], для вьїзду до Російської Федерації (а.с.40). Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі PowellandRayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.). Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції. Відповідно до листа начальника Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області підполковника поліції [PERSON] від 1.12.2016 року № 29295/201/01-2016, згідно обліків Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області громадянка [PERSON], [INFO], з приводу вчинення йому перешкод з боку будь-якої особи щодо недопущення її до квартири [ADDRESS] не зверталася ( а.с. 26). Згідно листа в.о. головного лікаря КЗОЗ « Бахмутська центральна районна лікарня» [PERSON] від 5.12.2016 року № 4238, громадянка [PERSON], [INFO], на обліку в КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» не перебуває, в період з 2014 по 2016 роки за амбулаторною та стаціонарною допомогою не зверталася, медична допомога вдома не надавалася, на психоневрологічному обліку не перебуває (а.с.27).\~\~ \~ Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права.\~ Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права.\~\~\~ Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та\~ заперечень. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником\~ позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. Судом достовірно встановлено, що відповідач не проживаює у спірній\~ квартирі з 2014 року, нею\~ не\~ користується, витрати, пов'язані з оплатою комунальних послуг не сплачує, а тому суд визнає відповідача [PERSON] та такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 27\~будинку № 24 по вул. Дніпровській\~ в м. Часів Яр Донецької області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved