Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що позивачем встановлено факт самовільної порубки дерев в полезахисній лісосмузі, розташованій за межами населеного пункту на відстані 3 км. від с. Ями Троїцького району Луганської області відповідачами. Інспекцією обчислено розмір збитків, заподіяних державі внаслідок незаконної порубки дерев, на підставі «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», затверджених постановою КМУ від 23.07.2008 року за № 665, який складає 8137 гривень 13 копійок. Інспекцією на адреси відповідачів направлено претензію № 25/04-22-16 від 31.05.2016 року про добровільне відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. На даний час для добровільного відшкодування строк збитки не сплачено. Позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно на користь держави спричинені збитки у розмірі 8137 гривень 13 копійок та суму сплаченого судового збору на користь позивача у розмірі 1378 гривень. Стягнуті кошти позивач просить перерахувати на балансовий рахунок спеціального фонду місцевого бюджету Яменської сільської ради Троїцького району Луганської області. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі надали до суду аналогічні заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог заперечують, так як вважають, що Державна екологічна інспекція у Луганській області неналежний відповідач по справі. Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відносно [PERSON] було вчинено матеріал про адміністративне правопорушення за ст. 65-1 КУпАП, за наслідками розгляду якого його було визнано винним у самовільній порубці дерев в полезахисній лісосмузі, розташованій за межами населеного пункту на відстані 3 км. 28 січня 2016 року та накладено відповідне стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 гривень. Відповідна постанова про накладення адміністративного стягнення набрала законної сили, [PERSON] було сплачено призначений йому штраф, про що наявна відповідна квитанція (а.с. 6-9). Відносно [PERSON] було вчинено матеріал про адміністративне правопорушення за ст. 65-1 КУпАП, за наслідками розгляду якого його було визнано винним у самовільній порубці дерев в полезахисній лісосмузі, розташованій за межами населеного пункту на відстані 3 км. 28 січня 2016 року та накладено відповідне стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 гривень. Відповідна постанова про накладення адміністративного стягнення набрала законної сили, [PERSON] було сплачено призначений йому штраф, про що наявна відповідна квитанція (а.с. 10-13). Відносно [PERSON] було вчинено матеріал про адміністративне правопорушення за ст. 65-1 КУпАП, за наслідками розгляду якого його було визнано винним у самовільній порубці дерев в полезахисній лісосмузі, розташованій за межами населеного пункту на відстані 3 км. 28 січня 2016 року та накладено відповідне стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 гривень. Відповідна постанова про накладення адміністративного стягнення набрала законної сили, [PERSON] було сплачено призначений йому штраф, про що наявна відповідна квитанція (а.с. 14-17). Відносно [PERSON] було вчинено матеріал про адміністративне правопорушення за ст. 65-1 КУпАП, за наслідками розгляду якого його було визнано винним у самовільній порубці дерев в полезахисній лісосмузі, розташованій за межами населеного пункту на відстані 3 км. 28 січня 2016 року та накладено відповідне стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 гривень. Відповідна постанова про накладення адміністративного стягнення набрала законної сили, [PERSON] було сплачено призначений йому штраф, про що наявна відповідна квитанція (а.с. 18-22). Позивачем було обчислено розмір збитків, заподіяних державі внаслідок незаконної порубки дерев, на підставі «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», затверджених постановою КМУ від 23.07.2008 року за № 665, який складає 8137 гривень 13 копійок (а.с.4-5). Інспекцією на адреси відповідачів направлено претензію № 25/04-22-16 від 31.05.2016 року про добровільне відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства (а.с.22-25). На даний час для добровільного відшкодування строк збитки не сплачено. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 7 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає вину відповідачів у самовільній порубці дерев в полезахисній лісосмузі, розташованій за межами населеного пункту на відстані 3 км. 28 січня 2016 року, встановленою та такою, що в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню. Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обовязків. Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Головною умовою виникнення таких цивільних прав та обовязків є юридичний факт, а саме обставини реального життя, з якими норми цивільного права повязують встановлення, зміну, припинення, призупинення та поновлення цивільних правовідносин. Підставами виникнення правовідносин по відшкодуванню шкоди є спричинення шкоди майну потерпілого, а умовами є причинний звязок між діяннями, спрямованими на завдання шкоди та самою шкодою, а також вина особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобовязаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Наказом № 429 від 04 листопада 2011 року Міністерства екології та природних ресурсів України затверджено Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Відповідно до п.п.1,3 даного наказу Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Держекоінспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується. Основними завданнями Держекоінспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах відповідної території. Держекоінспекція (п.4.2 п/п « г») здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, в тому числі і щодо законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів щодо: законності вирубки, ушкодження дерев і чагарників, знищення або ушкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, а також молодняку природного походження й самосівів на площах, призначених під лісовідновлення та тощо. Згідно з п/п. 6.11,6.17,6.18 п.6 Положення для виконання покладених на неї завдань Держекоінспекція має право: розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та предявляти претензії ; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах ; передавати до прокуратури, органів досудового слідства та органів дізнання матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки злочину. Відповідно до ст.20-2 Закону України «Про охорону природного навколишнього середовища» до компетенції державної екологічної інспекції належить організація і здійснення державного контролю за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень вимог законодавства про охорону, утримання і використання зелених насаджень. Вказаним законом вищезазначений орган наділений повноваженнями виступати позивачем у судах. Отже, позивач, в даному випадку мав право звернутися з позовною заявою до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого на здійснення відповідних функцій у даних правовідносинах, а саме Державної екологічної інспекції у Луганській області. Таким чином, Державна екологічна інспекція у Луганській області є належним позивачем, так як є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади Державної екологічної інспекції України, що реалізує державну політику і здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів у сфері охорони навколишнього природного середовища. При цьому, відповідно до п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Порядок розподілу платежів між державним та місцевим бюджетом, які зараховано на аналітичні рахунки відкриті у Казначействі України та Головних управліннях Казначейства, врегульовано Порядком казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 43 від 29 січня 2013 року. Отже, порядок нарахування збитку заподіяної шкоди навколишньому природному середовищу, стягнення коштів на відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності та порядок його виконання визначені законом. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно ст.107 ЛК України, підприємства, установи, організації і громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Частина 2 статті 1166 ЦК України, встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у звязку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин). За ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, так як винуватість відповідачів у самовільній порубці дерев підтверджується належними на те доказами, розрахунок шкоди було проведено відповідно до норм діючого законодавства, при цьому розмір спричиненої шкоди відповідачами не оспорюється, Державна екологічна інспекція у Луганській області є належним позивачем по справі, у звязку з чим шкода, завдана природному навколишньому середовищу неправомірними діями відповідачів, підлягає відшкодуванню у повному обсязі. При цьому, кошти за спричинену шкоду позивач просить перерахувати на балансовий рахунок спеціального фонду місцевого бюджету Яменської сільської ради Троїцького району Луганської області, що не суперечить нормам діючого законодавства, оскільки Державна екологічна інспекція у Луганській області уповноважена державою на здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, та враховуючи, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та Закону України про державний бюджет на відповідний рік розподіляються головними управліннями Державного казначейства України за встановленими нормативами між державним бюджетом та відповідними бюджетами, заподіянні збитки можуть бути зараховані на рахунок Яменської сільської ради Троїцького району Луганської області. З огляду на вищезазначене, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Судові витрати по справі у вигляді судового збору у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають пропорційному стягненню з відповідачів на користь позивача. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача по 344 гривні 50 копійок з кожного, всього 1378 гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. 66 Конституції України, ст.ст. 11, 1166, 1192 ЦК України, п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України, ст. 107 ЛК України, п. 7 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», ст.20-2 Закону України «Про охорону природного навколишнього середовища»,

Outcome: approved