Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

За позовом сторона позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього сільськогосподарського підприємства «Україна» на території колишньої Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області розміром 6,50 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлій [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0200589. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що в селі Машеве Семенівського району Чернігівської області проживала [PERSON], яка за життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0200589 у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього сільськогосподарського підприємства «Україна» розміром 6,50 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Даний сертифікат на право на земельну частку (пай) зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів 17 грудня 1996 року за № 108. 04 листопада 1994 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області і зареєстрований в реєстрі за № 102, згідно якого вона заповідала належний їй будинок з господарськими спорудами і все майно, яке є будинку, [PERSON]. 21 лютого 1999 року [PERSON] померла. Згідно довідки Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 04 травня 1997 року за № 197 [PERSON] на момент смерті проживала одна. Позивач як спадкоємець майна померлої за заповітом вирішив документально оформити спадщину, але нотаріус, оглянувши документи, відмовила в оформлені спадщини в звязку з тим, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), виданий на імя [PERSON], був втрачений. Позивачем було надане оголошення в Семенівській районній газеті «Життя Семенівщини» від 02 лютого 2018 року про втрату сертифіката, але сертифікат так і не був знайдений. Відповідно до довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 28 лютого 2018 року за № 29-25-0.33-280/113-18 не можливо видати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) замість втраченого, оскільки з набуттям чинності 01 січня 2013 року Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою припинились. В звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий [PERSON], втрачений і неможливо документально оформити спадщину позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області, в особі міського голови [PERSON], у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання також не прибула, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду із зазначенням даних, що після померлої 21 лютого 1999 року [PERSON] спадкова справа не заводилась. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказів вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі зясовано, що 21 лютого 1999 року померла член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» [PERSON], якій був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) на території колишньої Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Претендентом (спадкоємцем) відносно прав та обовязків померлої є позивач [PERSON]. За життя [PERSON], поряд з іншим, мала право на земельну частку (пай) розміром 6,50 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по згаданому колишньому колективному сільськогосподарському підприємству, і це право не реалізоване шляхом виділення земельної ділянки в натурі. Зараз указаний сертифікат утрачено. Указані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а. с. 7); копії заповіту в частині волі померлої (а. с. 6); копій довідок про визначення з технічної документації нормативної грошової оцінки земельної частки (паю) з відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 10-11). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній правопосвідчуючий документ зараз утрачено.

Outcome: approved