Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, у зв'язку з відсутністю в ньому понад один рік без поважних причин. У позовній заяві позивач вказує, що з 20 липня 2001 року, на підставі договору купівлі-продажу, вона та [PERSON], [PERSON], [PERSON], придбали в рівних долях будинок по [ADDRESS]. Рішенням виконкому Гадяцької міської ради № 496-1 від 15.11.2001 будинку присвоєно адресу - [ADDRESS], а рішенням виконкому Гадяцької міської ради № 339-4 від 20.12.2006 будинку присвоєно адресу - [ADDRESS]. Від першого шлюбу позивач має сина [PERSON], якого 04 грудня 2001 року на його прохання було зареєстровано у вищевказаному будинку. [PERSON] з 2011 року по [ADDRESS] не проживає, не приймає участі в догляді за даним житлом, не сплачує платежів за воду, електроенергію, газ, не зберігає особистих речей. З метою досудового врегулювання спору, позивач неодноразово зверталася до сина з проханням знятись з реєстрації, на що останній відмовився. Факт відсутності [PERSON] по [ADDRESS] зафіксовано відповідними актами від 09.08.2017, 16.01.2018, 22.10.2018. У зв'язку з тим, що за вказаною адресою зареєстрований відповідач, у позивача виникають перешкоди в отриманні субсидії на житлово-комунальні послуги, що це тягне для неї додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Також, позивач позбавлена можливості вільно розпоряджатись своєю власністю. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] такими, що втратив право на користування будинком за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи Сектору реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб за місцем проживання виконавчого комітету Гадяцької міської ради направив суду заяву про можливість розгляду справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Треті особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] направили до суду пояснення, в яких зазначили про можливість розгляду справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження та про одруження. 20 липня 2001 року, на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за № 2449, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рівних долях придбали недобудований будинок в [ADDRESS]. Зі змісту акта прийняття в експлуатацію закінченого будівництва від 07.10.2001 вбачається, що будинок за адресою: [ADDRESS] зданий в експлуатацію. Рішенням виконкому Гадяцької міської ради № 496-1 від 15.11.2001 року будинку присвоєно адресу - [ADDRESS]. Рішенням виконкому Гадяцької міської ради № 339-4 від 20.12.2006 будинку присвоєно адресу - [ADDRESS]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 5799 від 22.10.2018, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Факт відсутності відповідача за місцем фактичної реєстрації позивачем доведено долученими до справи доказами, а саме: актами обстеження домогосподарства за адресою: [ADDRESS] від 09.08.2017, 16.01.2018, 22.10.2018, складеними депутатом міської ради Саченко А.В., згідно яких значиться, що за вищевказаною адресою зареєстрований [PERSON], але не проживає з 2011 року. Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України та ч. 1 ст. 319 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб. Як роз'яснено у п. 34 та п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення такої вимоги, як про позбавлення права користування жилим приміщенням. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у будинку, власниками якого є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], понад рік, що підтверджено належними засобами доказування. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, враховуючи, що відповідач у спірному будинку не проживає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved