Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

До суду звернулася позивачка [PERSON] з позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів до [PERSON] На обґрунтування позовних вимог позивачка вказала , що в період з 01.06.2006 року по 25.12.2012 року вона перебувала у трудових відносинах з Петропавлівським комунальним господарством. В той самий час на підприємстві працював і відповідач [PERSON] Саме під час спільної роботи вона і познайомилась з відповідачем. З 2009 року в результаті взаємної симпатії вони розпочали зустрічатись , підтримувати інтимні стосунки , які носили постійний характер та базувались на довіритель них взаємовідносинах і любові. З відповідачем спочатку зустрічались таємно від усіх, так як він перебував у шлюбі, хоча про ці відносини було відомо усім працівникам підприємства , де вони працювали. Окрім того про їхні відносини було відомо багатьом її знайомим та рідні , адже вони спільно досить часто бували у неї вдома та проводили час спільно в багатьох компаніях друзів, приймали участь в святкових міроприємствах. На кінець травня місяця 2009 року вона зрозуміла , що завагітніла, про що повідомила відповідача, який в свою чергу не горів бажанням стати батьком. На той час вона вже мала двох дітей , але все ж таки вирішила народити дитину. [INFO] вона народила доньку [PERSON] , батьком якої , відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України записала [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідача вона не могла зазначити у свідоцтві про народження батьком дитини, так як вони не перебували у шлюбі та він перебував у шлюбі з іншою особою.Але сам відповідач обіцяв зі спливом часу виправити такі обставини, внести зміни до свідоцтва про народження доньки щодо свого батьківства по відношенню до неї , обіцяв змінити свій сімейний статус , утримувати їх з донькою матеріально, але свої обіцянки до цього часу не виконав. Після народження доньки відповідач особисто забрав їх з донькою з пологового відділення , забезпечив їх турботою та доглядом, матеріально забезпечував , але це відбувалось тільки короткий період. Починаючи з 20011 року відповідач припинив будь - яке спілкування з ними , припинив утримання своєї доньки, відмовляється визнавати себе її біологічним батьком . Відповідач періодично спілкувався з дівчинкою і вона знає , що саме він є її батьком, але юридично ці відносини між ними не встановлено. Вона, як могла весь цей час забезпечувала дитину , але наразі не має змоги забезпечувати всі її життєві потреби без сторонньої допомоги. Вона неодноразово зустрічала відповідача на території смт. Петропавлівка та зверталась до нього з проханням надавати матеріальну допомогу для доньки , але останній тільки давав обіцянки приїхати поспілкуватись з донькою та домовитись з нею про її утримання , але до цього часу жодної своєї обіцянки не виконав. Вона весь час самостійно утримує доньку , переймається її проблемами. На цей час їхній доньці виповнилося вісім років і її розвиток , як особистості потребує додаткових матеріальних затрат. Відповідач не цікавиться життям їхньої спільної дитини. Юридично не визнає себе батьком дитини, припинив з нею будь - які відносини , матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у її розвитку. За її відомостями відповідач перебуває на обліку у Пенсійному фонді України , Фонді соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань на виробництві , де має постійний матеріальний дохід, розмір якого їй невідомий , а отже за своїм матеріальним станом має змогу надавати допомогу на утримання доньки. Відповідач не має на утриманні інших осіб. Має у приватній власності транспортні засоби , об'єкти нерухомого майна. ЇЇ матеріальний стан не дає їй змоги самостійно утримувати доньку , так як крім неї на її утриманні знаходяться ще двоє дітей, вона має у приватній власності тільки один будинок , в якому проживає разом з трьома дітьми. На даний час вона не працює , так як перебуває у декретній відпустці. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON]. Внести до актового запису № 3 від 14.01.2010 року вчиненого відділом актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області про народження [PERSON]. [INFO] відомості про батька [PERSON]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4частини всіх видів доходу, починаючи з 17.07.2015 року та до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги повністю та просить їх задовольнити . Відповідач в судовому засіданні позов не визнав , просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідач стверджує , що спілкувався з позивачкою виключно в рамках трудових відносин , жодних стосунків іншого характеру у відповідача з позивачем ніколи не було, вважає , що посилання позивачки на те , що вони мали інтимні стосунки є лише бурхливою фантазією позивача. Щодо стверджень позивачки про те що відповідач забезпечував матеріальні потреби позивача та її доньки, він вважає , що позивачка свідомо зловживає своїми правами та вводить суд в оману щодо обставин справи. Також наголошує , що він не визнає себе батьком дитини , народженої у [PERSON] Суд , вислухавши сторони , представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що [INFO] у громадянки [PERSON] народилася дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Батьком дитини записаний [PERSON] відповідно до ст.. 135 СК України. [PERSON] 30.08.2017р. змінила прізвище на «[PERSON]» у зв'язку з одруженням , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . [PERSON] стверджує, що в період з 01.06.2006 року по 25.12.2012 року вона перебувала у трудових відносинах з Петропавлівським комунальним господарством. В той самий час на підприємстві працював і відповідач [PERSON] Саме під час спільної роботи вона і познайомилась з відповідачем та зустрічалась з ним. Результатом їх взаємовідносин було народження позивачкою доньки [PERSON]. У свідоцтві про народження дитини позивачка не могла зазначити відповідача , так як він перебував у шлюбі з іншою жінкою. На даний час відповідач не спілкується з позивачкою , коштів на утримання дівчинки не надає, відмовляється визнавати [PERSON] , [INFO] своєю донькою . У зв'язку з важким матеріальним становищем позивачка змушена була звернутися до суду з позовом , так як відповідач відмовляється визнавати себе батьком дитини та надавати матеріальну допомогу. 26.10.2018 року судом було задоволено клопотання позивачки про призначення судово - генетичної експертизи, результати якої надійшли до Петропавлівського районного суду 22.01.2019 року. Відповідно до висновку експертизи № 654 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» ДОР» вірогідність того , що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб , що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999%. У відповідності до ст. 128 ч. 1 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь - які відомості , що засвідчують походження дитини від певної особи , зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини , особою , яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Таким чином судом достовірно встановлено, що [PERSON] [INFO] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] Статтею 134 Сімейного кодексу України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року N 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Крім того , за таких обставин , суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 зазначається , що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. «Про виконавче провадження» розмір стягуваних аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати боржника . Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК України. Приймаючи до уваги викладене , суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти у частці від доходу. А також , відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial