Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 19,80 в умовних кадастрових гектарах (з них: ріллі - 12,70 га, пасовищ - 6,10 га, сіножатей - 1, 0 га) у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Покровський» с. Покровське Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0144660. Єдиним спадкоємцем була її рідна сестра по матері, бабуся позивача [PERSON] . [INFO] померла бабуся позивача, мати батька позивача [PERSON] , яка у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) прийняти спадщину не встигла. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . На даний час оригінал правовстановлюючого документу у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутній. Вказані обставини позбавляють позивача можливості прийняти спадщину нотаріально. Позивач просить суд визнати за ним право на дану спадщину. Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом». Враховуючи спірні правовідносини, у даному випадку відповідні юридичні факти виникли як під час дії Цивільного кодексу України, так і під час дії Цивільного кодексу Української PCP, у зв`язку з чим слід керуватися відповідними нормами вказаних нормативних актів, які діяли під час виникнення певних спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК УРСР якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 19,80 в умовних кадастрових гектарах (з них: ріллі - 12,70 га, пасовищ - 6,10 га, сіножатей - 1, 0 га) у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Покровський» с. Покровське Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0144660. Спадкоємцем після смерті [PERSON] була її рідна сестра по матері, бабуся позивача [PERSON] . [INFO] померла бабуся позивача, мати батька позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яка у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) прийняти спадщину не встигла. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . На даний час оригінал правовстановлюючого документу у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутній. За вказаних обставин, позивач не має можливості оформити спадщину на вищезазначене спадкове майно у нотаріуса. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться спадкоємцем померлої [PERSON] за правом представлення в результаті спадкової трансмісії, оскільки позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів набула право на вищезазначену спадщину, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадщину, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 524, 529, 530, 551 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 1223, 1262, 1266, 1268, 1276 ЦК України,

Outcome: approved