Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

До суду із заявою звернулося КНП «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради» про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] . На обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні легеневого туберкульозу № 2 лікувально-діагностичного комплексу 2 КНП «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради» з діагнозом: МРТБ (20.02.19) легень (дисемінований), Дестр-, МТБ+, М+, МГ+, Риф+, К+, РезистІ+ (НRZЕ), РезистІІ+ (Кm)Гіст.0, кат 4 (ІТБ з РРТБ контракту),ког.1 (2019). [PERSON] систематично порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Складає загрозу для оточуючих, неодноразово самовільно залишав територію лікувального закладу, їздив до м. Кропивницького та додому у громадському транспорті; систематично вживає алкогольні напої під час перебування на стаціонарному лікуванні; постійно порушує «Стандарт інфекційного контролю за туберкульозом у лікувально-профілактичних закладах, місцях довгострокового перебування людей та проживання хворих на туберкульоз» затвердженого наказом МОЗ України № 684 від 18.08.2010 року; самовільно перериває прийом протитуберкульозних препаратів на 1-5 днів. 03. 07. 2019 року хворий був виписаний за грубе порушення лікарняного режиму, так як становить загрозу іншим хворим та медичному персоналу відділення. Представники заявника в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі. За даними протитуберкульозного закладу [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби, яка є заразною та небезпечною для оточуючих, а тому суд, враховуючи вимоги ч.1 ст.345 ЦПК України, дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності хворого [PERSON] . Заслухавши пояснення представників заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви, з наступних підстав. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обов`язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Згідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню. Згідно ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», в редакції закону № 4565-VI від 22 березня 2012 року, у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO]. , перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради» з 18.02.2019 р. з приводу активної, заразної форми туберкульозу легень, а 03.07.19 року був виписаний з лікувального закладу за грубе порушення лікарняного режиму. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, оскільки з матеріалів справи та пояснень представників заявника вбачається та суду не надано доказів відмови особи від лікування та госпіталізації до лікувального закладу. Особа виписана лікарем з лікувального закладу з направленням до районного фтізіатра , якого в телефонному режимі повідомлено про виписку хворого . Інформація надана представниками заявника в судовому засіданні про залишення хворим [PERSON] лікувального закладу 03.07.19 року , що є загрозою для оточуючих не знайшла свого підтвердження в суді і спростовується наданими матеріалами. Доповідна медичного персоналу , оформлена 03.07.19 року , наявна в матеріалах історії хвороби , надана суду на огляд, не була надана до матеріалів справи, не відповідає хронології записів в історії хвороби. Крім того, судом встановлено, що знаходження хворого у лікувальному закладі здійснюється лише з метою його ізоляції, так як з моменту поступлення до закладу відсутні ліки для лікування даного хворого.

Outcome: dismissed