Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулася [PERSON] з позовом до Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» про визнання договору про надання послуг недійсним. У позові вказано, що між, позивачем [PERSON] , в якості «Споживача», та Уманським КП «Уманьтеплокомуненерго», в якості «Виконавця» укладено Договір № 4770 про надання послуг з централізованого опалення від 19.04.2017. Квартира [ADDRESS] , належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 19732322, зареєстрований 30.03.2017. У зв`язку з неналежним виконанням умов Договору № 4770 про надання послуг з централізованого опалення від 19.04.2017, з боку Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго», а саме відсутність теплопостачання до квартири позивача в період часу з жовтня 2018 року по грудень 2018 року та невідповідність теплового режиму в період часу з грудня 2018 року по березень 2019 року, позивач була вимушена неодноразово звертатись до компетентних відділів Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» з метою вирішення наявних проблем. Однак реагування з боку працівників комунального підприємства з метою вирішення проблеми із постачанням теплоенергії не було, у відповідь отримувала лише письмові відмовки. Протягом періоду двох опалювальних сезонів, а саме з січня 2018 року по травень 2019 року, позивач була вимушена обігрівати квартиру за допомогою електрогенераторів, оскільки за весь вказаний період часу, теплопостачання до її квартири було неналежної якості, середня температура повітря не відповідала нормам, а в свою чергу платіжні квитанції вона отримувала відповідно до середнього розрахунку теплопостачання на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . 19.06.2019 року, позивач звернулася із заявою до відповідача Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» з пропозицією розірвати договір № 4770 про надання послуг з централізованого опалення від 19.04.2017 року, у зв`язку із систематичним порушенням умов договору з боку Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго». Як наслідок, 05.08.2019 року, позивачем було направлено заяву до відділу ЖКГ Уманської міської ради із проханням розгляду її звернення, щодо від`єднання від централізованого теплопостачання належної їй квартири. За відповідним узгодженням з правлінням балансоутримувача Житлово - будівельного кооперативу №18 міста Умані (за статутом кооперативу уповноваженого приймати відповідні рішення), на балансі якого знаходиться будинок [ADDRESS] , 20.09.2019 року у її квартирі [ADDRESS] , було проведено демонтаж радіаторів опалення, про що було складено відповідний акт № 19 від 20.09.2019 року ФОП [PERSON] . При цьому, під час демонтажу системи централізованого опалення в її квартирі було дотримано забезпечення умов безперебійної роботи інженерного обладнання будинку, що не вплинуло на дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки. 24 вересня 2019 року, комісією Уманського житлово-будівельного кооперативу № 18, було проведено обстеження квартири за адресою [ADDRESS] , на предмет відсутності приладів централізованоготеплопостачання та складено відповідний акт. 13 березня 2020 року, позивач повторно звернулась до відповідача Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» з проханням розірвати договір № 4770 про надання послуг з централізованого опалення від 19.04.2017 року, з повідомленням про демонтаж радіаторів опалення централізованого теплопостачання та відповідними актами і додатками. 02 листопада 2020 року, [PERSON] звернулась до дирекції Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» з вимогою припинити нарахування оплати за надання послуг з централізованого опалення, які вона не отримує. ЇЇ звернення залишилось без відповіді. Станом на сьогодні Уманське КП «Уманьтеплокомуненерго» надалі безпідставно нараховує абонентську плату за неспожиту нею теплоенергію. Відповідно до положень ЦК України, позивачем було вжито всіх необхідних заходів для врегулювання даної ситуації що склалась між позивачем та відповідачем КП «Уманьтеплокомуненерго» в рамках Договору № 4770 від 19.04.2017 року. Оскільки предметом договору № 4770 про надання послуг з централізованого опалення від 19.04.2017 року, є саме надання відповідної якості послуги з централізованого опалення, а враховуючи, що на даний час Уманське КП «Уманьтеплокомуненерго» немає фізичної змоги для постачання теплової енергії через відсутність у її квартирі приладів теплопостачання, то можна стверджувати про істотні зміни вказаного договору, які були спричиненні безвідповідальним відношенням відповідача Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» до виконання своїх обов`язків в якості виконавця за умовами договору, і як наслідок вона була змушена до вжиття крайніх заходів. Під час укладання договору № 4770 про надання послуг з централізованого опалення від 19.04.2017 року з Уманським КП «Уманьтеплокомуненерго» на момент укладення договору позивач не розраховувала, що така істотна зміна обставин настане, і вона буде вимушена переплачувати за надані послуги з теплопостачання, при цьому не отримуючи їх в повній мірі та належній якості. Позивач просить визнати недійсним договір № 4770 про надання послуг з централізованого опалення від 19.04.2017 укладеного між [PERSON] та Уманським комунальним підприємством «Уманьтеплокомуненерго». Ухвалою судді від 24.05.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 11.06.2021 від Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» надійшов відзив на позов, в якому вказано, що позов вважають необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідач вказує, що [PERSON] є споживачем послуг теплопостачання, а саме послуг з централізованого опалення, які надає Уманське КП «Уманьтеплокомуненерго» та є власником особового рахунку № [NUMBER] . 19.04.2017 між [PERSON] та Уманським КП «Уманьтеплокомуненерго» укладено Договір № 4770 про надання послуг з централізованого опалення. Відповідно до ст.. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач надав позивачу послуги з централізованого опалення відповідно до вимог чинного законодавства України та встановлених тарифів. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 705/5787/19 від 21.04.2021 року у задоволення позовних вимог [PERSON] до Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» про розірвання договору відмовлено. Судовим рішенням за вказаною справою встановлено, що [PERSON] самовільно здійснила демонтаж радіаторів опалення у квартирі [ADDRESS] . Крім того, комісією Уманського ЖБК № 18 проведено обстеження квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та встановлено, що батареї опалювальної системи в квартирі відсутні, про що 24.09.2019 року складено відповідний акт. Тобто даним рішенням суду було встановлено відсутність підстав для дострокового розірвання договору. Законодавством визначено вичерпний перелік умов при дотриманні яких договір буде дійсним. Наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань. Жодного неналежного виконання умов договору теплопостачальною організацією не було здійснено. Теплопостачання до помешкання позивача здійснювалося належним чином та лише через дії позивача (самостійний демонтаж приладів централізованого теплопостачання) він (позивач) не отримував тепло. Крім того, відповідно до довідки № 1901 від 02.08.2019, яка була складена головою ЖБК № 18 встановлено, що причиною невідповідності теплового режиму в квартирі позивача є саме застарілі тепломережі, які забезпечують тепловою енергією квартиру. Жодного відношення до мереж, що знаходяться в квартирі позивача немає, тобто здійснює постачання теплової енергії до «вводу» будинку. Всі питання, що пов`язані з внутрішньо будинковими мережами водопостачання, водовідведення, постачанням тепла та подачі гарячої води здійснюються власниками (ОСББ, ЖБК та власниками) приміщень, самостійно, які несуть тягар утримання майна. У зв`язку з вищевикладеним у задоволенні позовних вимог позивача просить відмовити в повному обсязі. Станом на 01.07.2021 року відповідь на відзив від позивача не надійшов. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 19.04.2017 між [PERSON] та Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» укладено Договір № 4770 про надання послуг з централізованого опалення. Відповідно до п. 1 Договору, Виконавець зобов`язується надати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення. Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги за встановленими відповідно до законодавства тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором. Згідно зі п.37 Договору, Договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. У п.38 Договору вказано, що Договір може бути розірвано достроково у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови Споживача від користування послугами Виконавця; переходу права власності (користування) послугами Виконавця; невиконання умов Договору сторонами. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.04.2021 р. № 705/5787/19 у позові [PERSON] до Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» про дострокове розірвання договору відмовлено. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини,якщо інше не встановлено законом. Відповідно до відповіді від 31.08.2018 р. № 120 на звернення [PERSON] щодо перерахунку плати за теплопостачання в січні місяці 2018 року, адміністрація Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» повідомляє що нарахування плати за централізоване опалення встановлюється постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Абз.2 п.43 Правил, зазначено, що «середня розрахункова температура внутрішнього повітря у приміщеннях квартири - 18?С». З урахуванням акту обстеження температурного режиму від 25.01.2018 р. температура внутрішнього повітря квартири становить 17?С. Вказано, що в нарахуванні за січень позивачу буде зменшено плату за надані послуги на 15%. Також адміністрація УКП «Уманьтеплокомуненерго» повідомила, що теплоносій до будинку позивача подавався теплопостачальником без перебоїв, належної температури та під належним тиском, тому, випливає, що в будинку існує проблема з теплорозподіленням і позивачу запропоновано звернутись до балансоутримувача будинку для промивки у весінньо-літній період внутрішньобудинкової системи опалення. Засоби опалення, що знаходяться у квартирі також необхідно періодично промивати для отримання достатньої кількості теплової енергії. Згідно довідки № 1901 від 02.08.2019 р. виданої [PERSON] , тепловий режим в квартирі [ADDRESS] в жовтні, листопаді грудні 2018 року не відповідав встановленим санітарним нормам, причиною якого стали застарілі тепломережі, які забезпечують тепловою енергією квартиру. Комісією Уманського ЖБК № 18 проведено обстеження квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та встановлено, що батареї опалювальної системи в квартирі відсутні, про що 24.09.2019 складено відповідний акт. Позивач до суду подала в якості доказів «Пропозицію щодо розірвання договору», яка була адресована 13.03.2020 директору Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго». 02.11.2020 [PERSON] подала до Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» заяву про розірвання договору, в якій просила призначити комісію з приводу обстеження у квартирі [ADDRESS] та припинити нарахування оплати за надання послуг з централізованого опалення. 11.11.2020 Уманським КП «Уманьтеплокомуненерго» було складено акт обстеження температурного режиму у квартирі [ADDRESS] та встановлено, що на момент перевірки температура внутрішнього повітря квартири становила + 24 °С. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 3 ЦК України передбачено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні підстави визнання недійсними правочинів і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215, 216 ЦК України. Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, ін. актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3); правочин має вчинятись у формі, встановленій законом (ч. 4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6). Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2020 року в справі № 177/1942/16-ц (провадження № 61-2276св19) вказано, що «наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення. Тобто, недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. Невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору, не є підставою для визнання його недійсним». На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підставою до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, які оцінені за вимогами ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до Уманського КП «Уманьтеплокомуненерго» про визнання договору про надання послуг недійсним, адже невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору, не є підставою для визнання його недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed