Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 13 лютого 2015 року померла [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,71 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146852. 23 січня 1991 року [PERSON] вчинила заповіт, яким усе своє майно після своєї смерті заповіла позивачу. При цьому, оригінал правовстановлюючого документу у вигляді вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146852 втрачено, про що було подано обяву до місцевої газети «Сельская Новь» № 53-54. Зазначені обставини позбавляють позивача можливості прийняти спадщину у нотаріальному порядку. Позивач просить суд визнати за ним право власності на дане спадкове майно. Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі їх представника. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно 13 лютого 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 423113. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,71 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146852. 23 січня 1991 року [PERSON] вчинила заповіт, яким усе своє майно після своєї смерті заповіла позивачу. Оригінал правовстановлюючого документу у вигляді вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146852 втрачено, про що було подано обяву до місцевої газети «Сельская Новь» № 53-54. За вказаних обставин, позивач не має можливості оформити спадщину на вищезазначене спадкове майно у нотаріуса. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач по справі є єдиним спадкоємцем майна померлої за заповітом, так як позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів є власницею вищезазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved