Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

До суду із позовом 16.11.2015 р. до Житлово-будівельного кооперативу «Харчовик-3» про стягнення матеріальної та моральної шкоди звернувся [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує наступним. Йому належить квартира 68 в б. 30 по вул.. Совхозній в м. Запоріжжя. Послуги по утриманню будинку та прибудинкової території надає відповідач. Відповідно до квитанцій про сплату за період 2014-2015 років він оплатив комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 250 грн. 62 коп.. Йому було призначено субсидію та встановлений обовязків платіж в розмірі 142 грн. 11 коп. з серпня 2014 р. по вересень 2015 р. . встановлено переплату за комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території на суму 108 грн. 51 коп. Відповідач не повернув йому переплату в розмірі 108 грн. 51 коп. Крім того, відповідач не маючи на те законних підстав нарахувало йому для оплати 255 грн. тобто, сума обрахування складає 363,51 грн. Це вплинуло на його стан здоровя, загострило хвороби, у звязку з чим був порушений нормальний спосіб його життя, оскільки він проходив лікування. Моральну шкоду оцінив в 365 грн. просив стягнути матеріальну шкоду в сумі 363 грн. 51 коп. та моральну шкоду в сумі 365 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги надав пояснення аналогічні викладеним. Представники відповідача позов не визнали, оскільки розмір щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території затверджений загальними зборами членів кооперативу, в певні місяці був збільшений цей розмір внесків, оскільки вийшли з ладу каналізаційні труби та утримання будинку потребувала більших затрат. [PERSON] хоча і не є членом кооперативу, але проживає в квартирі, яка знаходиться в будинку кооперативу, тому зобовязаний нести витрати на утримання будинку нарівні з усіма мешканцями будинку. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. Відповідно до довідки №29 від 18.02.2015 р. ЖБК «Харчовик-3» [PERSON] прописаний та проживає за адресою: [INFO]/Магара, б. 30/2 кв. 68 та не є членом ЖБК (а.с.6). [PERSON] призначена субсидія за цією адресою, що підтверджується відповідними повідомленнями Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (а.с.7-12). Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В судовому засіданні встановлено, що позивач протягом вересня 2014 р. жовтня 2015 року оплачував за утримання будинку різні суми. В позові позивач посилається на ст.. 1166 ЦК України. Проте, суд не вбачає підстав для її застосування, оскільки позивачем не доведено, що йому неправомірними діями, рішенням чи бездіяльністю відповідача спричинена майнова шкода. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в зясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права та правове обґрунтування необхідності його захисту. При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обовязків. Відповідно до них цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обовязки. Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч. 1). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені чч. 2-5 ст. 13 ЦК України, суд може зобовязати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Зокрема, згідно із ч. 3 ст. 16 ЦК суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень ч.ч. 2-5 ст. 13 ЦК України. Згідно зі статтею 214 ЦПК України, суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосовувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини. Позивач в своєму позові посилається на ст.. 22, ст. 1172 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів», на Постанову КМУ №560 «Про затвердження порядку формування тарифів на послуги з утримання будинку та прибудинкових територій», але вказані норми не стосуються позовних вимог та не регулюють виниклі між сторонами правовідносини. Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, у випадку порушення права особа має право на відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення прав позивача з боку відповідача, тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди також необхідно відмовити, як необґрунтованих. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Виходячи із змісту заявленого позову, у суду не має законних підстав для стягнення матеріальної шкоди на користь позивача в сумі 363 грн. 51 коп. та моральної шкоди в сумі 365 грн.

Outcome: dismissed