Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 08 червня 2010 року задоволено позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 191608, 58 доларів США, що перерахунку по курсу НБУ складає 1533958,42 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. та судовий збір в розмірі 1700 грн. Не погодившись з вказаним заочним рішенням [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом не було досліджено всіх доказів, оскільки в матеріалах справи відсутній кредитний договір №014/11-175/1787 від 02.06.2007 року, на який посилався позивач в підтвердження позовних вимог, а є лише кредитний договір №014/11-175/1787 від 02.06.2006 року. Крім того в матеріалах справи відсутні будь-які розрахунки заборгованості Відповідача по процентам, дати та суми фактично сплачених процентів Відповідачем, що унеможливлює зробити правильний розрахунок як самої заборгованості за процентами так і пені за прострочення їх сплати. Також апелянт зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а відсутність відповідача у судовому розгляді позбавила його права надати заяву про застосування судом скороченої позовної давнини до вимог позивача щодо стягнення пені за прострочу зобов'язання по сплаті основної суми заборгованості та процентів за зазначеними кредитами. У судовому засіданні апелянт - відповідач по справі [PERSON] доводи своєї апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі. Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги погодився лише в частині можливості застосування строку позовної давнини щодо пені за прострочку сплати кредиту та відсотків за користування ним та надав до суду відповідний розрахунок. В іншій частині з апеляційною скаргою не погодився та просив її відхилити. Заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.06.2007 року позивач уклав з відповідачем кредитний договір № 014/11-175/1787 (а.с. 10-11), відповідно до умов якого позивачем надані відповідачеві кредитні кошти у сумі 25000.00 доларів США, строком до 02.06.2026 р. зі сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач порушив встановлені графіком терміни щодо повернення суми основного боргу за кредитом та сплати відсотків за користування кредитом. Станом на 20.01.2010 р., заборгованість відповідача становить 28177.15 доларів США. з яких: - заборгованість за кредитом 20734.15 доларів США; несплачені відсотки 3396.00 доларів США; пеня за прострочення тіла кредиту 24.91 доларів США; пеня за прострочення відсотків 4022.09 доларів США. В перерахунку по курсу НБУ станом на 20.01.2010 р., сума заборгованості складає 225698.97 грн. 30.03.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/11- 175/0126, за умовами якого відповідачеві надані кредитні кошти у сумі 25500.00 доларів США, строком до 30.03.2017 р., зі сплатою 13.75 % річних. Відповідач порушив встановлені графіком терміни щодо повернення суми основного боргу за кредитом та сплати відсотків за користування кредитом. Станом на 20.01.2010 р., заборгованість відповідача становить 33611.42 доларів США, з яких: - заборгованість за кредитом 21507.83 доларів США; несплачені відсотки 3951.04 доларів США; пеня за прострочення тіла кредиту 3380.18 доларів США; пеня за прострочення відсотків 4772.37 доларів США. В перерахунку по курсу НБУ станом на 20.01.2010 р., сума заборгованості складає 269076.23 грн. 30.03.2007року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/11- 175/0065, за умовами якого відповідачеві надані кредитні кошти у сумі 95000.00 доларів США, строком до 29.03.2017 р., зі сплатою 13.00 % річних. Відповідач порушив встановлені графіком терміни щодо повернення суми основного боргу за кредитом та сплати відсотків за користування кредитом. Станом на 27.01.2010 р., заборгованість відповідача становить 129820,01 доларів США, з яких: - заборгованість за кредитом 81591.15 доларів США; несплачені відсотки 14229.17 доларів США; пеня за прострочення тіла кредиту 16363.69 доларів США; пеня за прострочення відсотків 17636.00 доларів США. В перерахунку по курсу НБУ станом на 27.01.2010 р., сума заборгованості складає 1039183.22 грн. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитними договорами: № 014/1 1-175/1787 від 02.06.2007 року; № 014/11-175/0126 від 30.03.2007 року; № 014/1 і-175/0065 від 30.03.2007 року, складає 191608.58 доларів США, що в перерахунку по курсу НБУ складає 1533958.42 грн. Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи відповідних кредитних договорів та розрахунку виниклої заборгованості, спростовуються матеріалами справи (а.с. 10-32), а тому не заслуговують на увагу. Доводи апелянта про необхідність застосування річного строку позовної давнини до пені за прострочення тіла кредиту та відсотків та про порушення його права про перегляд заочного рішення суду з урахуванням вказаних заявлених, заслуговують на увагу, оскільки дійсно виходячи з вимог п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України, перебіг позовної давнини в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У відповідності до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а оскільки відповідач не був присутнім у судовому засіданні при розгляді справи та справу було вирішено заочно, то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив відповідачу у перегляді заочного рішення суду, чим позбавив останнього можливості заявити про застосування спеціального строку позовної давнини. Відповідно до розрахунку, наданого представником позивача про розмір загальної заборгованості за всіма кредитами, із зменшенням пені за прострочку користування тілом кредиту та відсотками за всіма кредитними договорами, за один рік, становить 1 502 976,73 гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оскільки відповідачем до суду не надано жодних розрахунків, які б підтверджували або спростовували розмір пені за один рік, тому суд вважає, що саме розрахунок, наданий представником відповідача повинен бути врахований при винесенні рішення суду.

Outcome: approved