Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення зазначив, що в даний час заявник досяг пенсійного віку тому звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі для оформлення пенсії. Під час підготовки документів для отримання пенсії, заявнику стало відомо, що 14 березня 2014 року КП «Сторожинецький районний трудовий архів» видав архівну довідку № 1/213 на імя заявника, відповідно до якої з жовтня 1974 року по жовтень 1978 року він працював механізатором трактористом у колгоспі «Заповіт Ілліча», правонаступником якого є товариство обмеженою відповідальністю «Урожай». Як вбачається з архівної довідки № 1/213 від 14 березня 2014 року, заявник у колгоспі відпрацював у 1974 році 17 трудоднів, у 1975 році відпрацював 82 трудодні, у 1976 році відпрацював 141 трудодень, у 1977 році відпрацював 147 трудоднів, у 1978 році відпрацював 142 трудодні, із встановленого мінімуму 250 трудоднів на рік. Заявник вказує, що невиконання встановленого мінімуму трудової участі у колгоспі «Заповіт» було зумовлено тим, що роботодавець не забезпечив відповідного обсягу робіт, що є підставою для зарахування стажу колгоспника, та відповідає правовим нормам, які регулювали правовідносини трудової участі колгоспників у період з 1974 по 1978 p.p., та передбачали повноваження правління колгоспів зараховувати трудовий стаж колгоспникам, які не відпрацювали установленого мінімум трудоднів з поважних причин. Для підтвердження трудового стажу заявник отримав архівну довідку від 14 березня 2014 року № 1/213, а також отримав протоколи засідання правління колгоспу «Заповіт Ілліча» за 1975-1978 p.p. Зазначив, що особи,які письмово оформляли протоколи засідання правління колгоспу «Заповіт Ілліча» за 1975-1978 p.p. помилково не зазначили імені заявника у списку механізаторів трактористів, яким вирішувалося питання щодо зарахування трудового стажу, хоча [PERSON] був працівником і це питання відносно його трудового стажу фактично вирішувалося на ряду з питанням зарахування трудового стажу і іншим колгоспникам. У звязку з цими обставинами заявник змушений звернутися до суду про встановлення факту зарахування йому трудового стажу правлінням колгоспу «Заповіт Ілліча» у період з 1974 по 1978 p.p.Тому просить встановити, що [PERSON] [INFO], який працював механізатором трактористом у колгоспі «Заповіт Ілліча», рішенням правління колгоспу зараховано стаж роботи з жовтня 1974 року по жовтень 1978 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі в судовому засіданні вважає, що заява [PERSON] є безпідставною, оскільки [PERSON] не надав суду належних доказів у підтвердження обставин справи. Просять суд відмовити [PERSON] у його заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки управління пенсійного фонду в Сторожинецькому районі діяли відповідно до закону. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що в даний час заявник досяг пенсійного віку тому звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Сторожинець. 14 березня 2014 року КП «Сторожинецький районний трудовий архів» видав архівну довідку № 1/213 на імя заявника, відповідно до якої з жовтня 1974 року по жовтень 1978 року він працював механізатором трактористом у колгоспі «Заповіт Ілліча», правонаступником якого є товариство обмеженою відповідальністю «Урожай». Як вбачається з архівної довідки № 1/213 від 14 березня 2014 року, заявник у колгоспі відпрацював у 1974 році 17 трудоднів, у 1975 році відпрацював 82 трудодні, у 1976 році відпрацював 141 трудодень, у 1977 році відпрацював 147 трудоднів, у 1978 році відпрацював 142 трудодні, із встановленого мінімуму 250 трудоднів на рік. Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Правові норми, які регулювали правовідносини трудової участі колгоспників у період з 1974 по 1978 p.p. передбачали повноваження правління колгоспів зараховувати трудовий стаж колгоспникам, які не відпрацювали установленого мінімум трудоднів з поважних причин. Заявник зазначив, що невиконання встановленого мінімуму трудової участі у колгоспі «Заповіт Ілліча» було зумовлено тим, що роботодавець не забезпечив відповідного обсягу робіт, однак дане твердження в судовому засіданні не було підтверджено належними доказами. Крім того у письмовому протоколі засідання правління колгоспу «Заповіт Ілліча» за 1975-1978 p.p., прізвища імені та по батькові заявника у списку механізаторів трактористів, яким вирішувалося питання щодо зарахування трудового стажу не зазначалося. Таким чином, якщо особа є членом колгоспу, і не виробила встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то стаж роботи на посаді, що дає право на пенсію за вислугою років, обчислюється за фактичною тривалістю, та обчислення страхового стажу слід проводити за фактичною тривалістю згідно ст. 56 Закону України «про пенсійне забезпечення». Крім того основним документом трудової діяльності члена колгоспу є трудова книжка. Якщо колгоспник не виробив обовязкового мінімуму трудової участі в громадському господарстві з причин, які правління або загальні збори колгоспників визнали поважними, адміністрація колгоспу повинна внести відповідні записи до трудової книжки. Однак заявник копію таких записів в його трудовій книжці суду не надав. Таким чином, суд вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення сторін по справі, та аналізуючи норми закону дійшов висновку, що у заяві [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення потрібно відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed