Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, посилаючись на наступне: З відповідачем вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2009 року. 24.09.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. В період спільного проживання у них народилась донька Анна, [INFO]. В лютому 2016 року вони з відповідачем припинили спільне проживання та шлюбні відносини. Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні Відповідач ухиляється від надання передбаченої законом матеріальної допомоги на утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що з лютого місяця вона з відповідачем не проживає. На даний час нею подана заява про розірвання шлюбу. За цей час відповідач частково надавав їй допомогу на утримання доньки, давав по 300 грн. на місяць, на утримання доньки, але лише за її вимогою. Також купував продукти, коли приходив в гості. Одяг дитині вони купували разом. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. Пояснивши, що на утримання доньки він надавав щомісячно по 500 грн., також оплачував дитячий садочок. Та посилається на те, що позивач не надає йому можливості бачитись з дитиною Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2010 року року. Їх шлюб був зареєстрований виконкомом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис, 51, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. До реєстрації шлюбу сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу , починаючи з 2009 року, що сторонами не заперечується В період спільного проживання у сторін народилась донька Анна, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини. Судом встановлено, що на даний час сторони проживають окремо, що сторонами не заперечується. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надавав, але лише за вимогою позивачки та на її думку в меншому розмірі ніж потрібно. В зв'язку з чим позивачка настоює на стягненні аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що незважаючи на те, що відповідач частково надає матеріальну допомогу на утримання дитини, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Так як згідно ст. 180,181, 182, 183, 194 СК України, той з батьків, з ким проживає дитина має право вимагати стягнення аліментів в примусовому порядку на утримання дитини. Крім того, з пояснень сторін судом встановлено, що відповідач, хоч і надає матеріальну допомогу, але лише за вимогою позивачки. Крім того сторони називають різний розмір грошових коштів, що надається відповідачем на утримання дитини. Тому суд вважає, що стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у розмірі, визначеному судом, буде доцільним та забезпечуватиме інтереси дитини та призведе до вирішення спору між сторонами з цього питання. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище сторін: сторони працюють, Доказів, які підтверджують розмір отримуваної ними заробітної плати суду не надали. Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, сторони на своєму утриманні не мають. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів його заробітну (прибутку) але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як судом встановлено, що відповідач добровільно надавав допомогу на утримання дитини, тому стягнення аліментів в розмірі ? частини заробітку відповідача суд вважає розумним та достатнім для задоволення потреб дитини у даному віці. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 21.11.2016 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Посилання відповідача на те, що позивач не надає йому можливості бачитись з дитиною не є предметом цього спору. і вирішуються в загальному порядку, шляхом предявлення відповідного позову, або звернення до органу опіки та піклування за місцем свого проживання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 551 грн. 20 коп., так як позивачка відповідно до ЗУ «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. А також з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 250 грн., за надання правової допомоги. На основі ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved