Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

До Чернівецького районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, до досягнення дитиною двадцяти трьох років, вказуючи на те, що повнолітня син - [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Вищого професійного училища Львівського державного університету безпеки життєдіяльності (м. Вінниця) за спеціальністю «Організація та техніка протипожежного захисту» за державним замовленням, а тому потребує матеріальної допомоги, у зв*язку із навчанням до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Сторони в судове засідання не з*явилися, подавши при цьому заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач свої вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнає і не заперечує проти надання матеріальної допомоги сину до закінчення ним навчання у вищому навчальному закладі. Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] з огляду на наступне. Судом встановлено, що 30.01.2002 року шлюб між сторонами було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №07, що стверджується довідкою, виданою 16.12.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького районного управління юстиції Вінницької області /а.с. 6/. За період перебування у шлюбних відносинах у сторін народився син - [PERSON], [INFO] /а.с. 3/. Повнолітній [PERSON] являється студентом першого курсу денної форми навчання Вищого професійного училища Львівського державного університету безпеки життєдіяльності (м. Вінниця) за спеціальністю «Організація та техніка протипожежного захисту» за державним замовленням, про що свідчить довідка, видана Вищим професійним училищем Львівського державного університету безпеки життєдіяльності (м. Вінниця) від 27.06.2014 року, №287 /а.с. 4/. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що не здатна в повній мірі матеріально забезпечувати дитину, оскільки, перебуває у важкому матеріальному становищі. Частиною 1 статті 199 Сімейного кодексу України встановлено обов*язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжує навчання і у зв*язку із цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України розмір аліментів на повнолітню дитину визначається у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України / із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22.09.2005 року, № 2901 - 4 / мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року, № 719-VII затверджено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 1176 гривень, з 1 липня - 1207 гривень, з 1 жовтня - 1256 гривень. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином /ч.2 ст. 200 СК України/. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача для утримання повнолітнього сина, суд ґрунтується на наступних підставах. Суд відповідно до ч.2 ст.200 СК України враховує можливість надання утримання сину [PERSON], який продовжує навчання, і позивачем як матір*ю дитини, яка працює, однак, у зв*язку із важким матеріальним становищем не має реальної можливості сама утримувати дитину до закінчення навчання у вищому навчальному закладі. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу судів на те, що обов*язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов*язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв*язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При вирішенні питання про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] коштів для утримання повнолітнього сина, судом береться до уваги те, що строк навчання [PERSON] у Вищому професійному училищі Львівського державного університету безпеки життєдіяльності (м. Вінниця) - з 17.08.2013 року по 01.03.2016 року, що підтверджено довідкою, виданою Вищим професійним училищем Львівського державного університету безпеки життєдіяльності (м. Вінниця) від 27.06.2014 року, №287 /а.с. 4/. Крім того, відповідачем позовні вимоги визнаються в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв*язку із вище викладеним позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого при зверненні до суду позивача звільнено. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення щодо стягнення аліментів до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. На підставі ст., ст. 199, 200 СК України,

Outcome: partial