Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

До суду звернулося ПАТ Банк «ТРАСТ» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № R022.004-TEK.0021555 від 28.12.2012 року в розмірі 66\~221,82 грн. та судових витрат, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28.12.2012 року Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» (надалі - Позивач) отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору № R022.004-TEK.0021555, в якій Відповідач пропонувала Позивачу надати їй споживчий кредит. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано відповідачу кредит в розмірі 52\~243,00 грн. Відповідач, в свою чергу, зобовязалась повернути наданий кредит у повному обсязі до 20.12.2016року згідно з Графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 16,49 % річних та 1,37% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання перед Позивачем та порушує умови Кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Станом на 22.03.2016 року загальна сума заборгованості відповідача перед Позивачем за Кредитним договором № R022.004-TEK.0021555 від 28.12.2012 року становить 66\~221,82 грн., із них: 30\~237,21 грн.- прострочена заборгованість з оплати кредиту; 4\~607,71 грн.- прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 10\~822,71 грн.- прострочена комісія за обслуговування кредиту; 20\~554,19 грн.- пеня. Наразі, допущені порушення умов кредитного договору Відповідачем не усунені, прострочена заборгованість не погашена, у звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання 21.06.2016 року та 05.07.2016 року не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надала, клопотань про розгляд справи за її відсутності не надходило. Із ч. 4 ст. 169 ЦПК вбачається, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.12.2012 року від [PERSON], яка попередньо ознайомилась з основними параметрами споживчого кредитування ПАТ Банк «ТРАСТ», позивач отримав пропозицію (оферту) про укладення договору кредитним договором № R022./004-TEK.0021555, в якій відповідач пропонувала позивачу надати їй кредит на споживчі цілі у сумі 52\~243 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 16,49 % річних та 1,37 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців (термін остаточного повернення кредиту -20.12.2016) року з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом, яку позивачем було акцептовано (а.с. 8-18). Кредит було отримано відповідачем 28.12.2012 року, що підтверджується меморіальним ордером № Loan-24696 від 28.12.2012 року про перерахування коштівзгідно кредитного договору № R022./004-TEK.0021555 (а.с. 19). Відповідно до п. 2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною Кредитного договору, з моменту виконання кредитором умов заяви клієнта - по відкриттю рахунка клієнта та акцепту заяви клієнта. Договір вважається укладеним, і у клієнта виникає обов'язок сплачувати відповідні проценти по кредиту та інші комісії, пені та плати, які передбачені тарифами РКО. Розрахунок процентів на залишок заборгованості по кредиту здійснюється щомісячно за фактичнім строк користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці і у році. Нарахування процентів починається з першого дня одержання кредиту до передостаннього дня строку дії кредиту (% за день, у якому кредит погашений повністю - не нараховуються). Згідно п. 3.1.1 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, планове погашення заборгованості по кредиту здійснюється сумами платежів, згідно з графіком платежів. При цьому кожний такий платіж вказується кредитором у графіку платежів та складається з частини основного боргу, процентів, а також щомісячної комісії, яка передбачена договором і пам'яткою (а.с. 11). Додатком №1 до договору № R022./004-TEK.0021555 від 28.12.2012 року визначено порядок погашення кредиту (а.с. 16). Таким чином, відповідач зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах і терміни, визначені у графіку платежів. Відповідно до п. 4.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню у розмірі 0,3 процента від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення (а.с. 12). Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач порушила умови договору і станом на 22.03.2016 року має заборгованість 66\~221,82 грн., яка складається з: 30\~237,21 грн.- прострочена заборгованість з оплати кредиту; 4\~607,71 грн. прострочена заборгованість по відсоткам за фактичне користування кредитом; 10\~822,71 грн.- прострочена заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 20\~554,19 грн.- заборгованість по пені (а.с. 20). Будь-яких заперечень щодо наявності та розміру заборгованості відповідачем суду не надано. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ч. 1 ст. 527ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у розмірі 1\~378 грн.

Outcome: approved