Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON], в якій він просить визнати [PERSON], [INFO], особою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Носулі, буд. 69, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 12 вересня 2000 року. З 22.11.2007 року в цьому будинку зареєстрований його рідний брат відповідач по справі [PERSON] В 2011 році [PERSON] поїхав до Російської Федерації, де мешкає до теперішнього часу. Повертатися до будинку він не має ані наміру, ані бажання. Власних речей відповідача у будинку немає. Приїхати самостійно та знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає та не має фізичної можливості. У звязку з тим, що відповідач не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті, просив ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком № 69 по вул. Носулі в м. Костянтинівка Донецької області. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому ст.ст. 74-76 ЦПК. Враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. ст. 224, 225 ЦПК України, а належно повідомлений відповідач у судове засідання не зявився, суд на місці ухвалив провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх обґрунтування, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29.12.1998 року державним нотаріусом Костянтинівського державної нотаріальної контори [PERSON], щодо спадкування [PERSON] ? житлового будинку, а також договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку від 12 вересня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівського державної нотаріальної контори [PERSON], позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Носулі, буд. 69. Відповідно до відомостей відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 21 червня 2017 року відповідач [PERSON], [INFO], на теперішній час зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно довідки КП «СЄЗ» № 3256 від 22.06.2015 року в будинку № 69 по вул. Носулі в м. Костянтинівка Донецької області зареєстровано 3 осіб: [PERSON], його дружина [PERSON] та його брат [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: [INFO], з 1980 року. З позивачем по справі підтримує добросусідські відносини. Відповідач по справі [PERSON] певний час проживав в іншому будинку по сусідству, який на даний час зруйнований. В спірному житловому будинку відповідач не проживав. Майже як 10 років відповідач поїхав на заробітки, з того часу його не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: [INFO], з 1998 року, та є сусідом позивача. З позивачем по справі підтримує добросусідські відносини. Відповідач по справі [PERSON] певний час проживав в іншому будинку по сусідству, який на даний час зруйнований. В спірному житловому будинку відповідач не проживав. Більше як 10 років відповідач поїхав на заробітки, з того часу його не бачив. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 69 по вулиці Носулі у м. Костянтинівка Донецької області, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved