Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] з посиланням на те, що 07 серпня 2015 року між ним та відповідачем укладено шлюб, про що Ставищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис № 82. Від спільного шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я фактично розпалася та існує лише юридично. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди на сімейне життя та обов'язки, непорозуміння, психологічна несумісність і небажання покращити сімейні відносини. На підставі цього в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми та до повного припинення шлюбних відносин. Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач в підготовче судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у його відсутність (а. с. 21). Відповідач в підготовче судове засідання не прибула, до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, оскільки шлюбні стосунки між ними припинені з січня 2018 року. Справу просить розглядати у її відсутність. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище „Кольцова (а. с. 22). Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву відповідача про визнання позову, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено,\~що сторони\~уклали шлюб\~та зареєстрували\~його 7\~серпня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ставищенського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 82. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Вказані обставини підтверджуються: письмовими заявами сторін (а. с. 21, 22), свідоцтвом про шлюб (а.с. 7), копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 8). Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено. Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки між ними припинено з січня місяця 2018 року. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві та встановлені в судовому засіданні, ту обставину, що позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та підтвердив обставини, зазначені в позовній заяві, відповідач позовні вимоги визнає, про що подала відповідну заяву до суду, в якій також зазначила, що вони з позивачем проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що його спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам.

Outcome: approved