Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

до суду\~звернулася[PERSON] з позовною заявою до[PERSON] сільської ради провизнання права на спадкове майно. У позовній заяві позивач вказує, що 26 серпня 1996 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все майно померлої, зокрема право на земельну частку (пай), площею 2,46 в умовних кадастрових одиницях на території [PERSON] сільської ради, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). За життя мати склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачу [PERSON] та [PERSON], який спадщину не приймав та помер 01 січня 2010 року. Звернувшись до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючого документу на право на вищевказану земельну частку (пай). Посилаючись на вищевикладене, позивач звернулася до суду з позовом про визнання права на спадкове майно, що залишилось після померлої матері [PERSON], зокрема на земельну частку (пай) площею 2,46 в умовних кадастрових одиницях на території [PERSON] сільської ради. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у підготовче засідання також не зявився, направив відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги позивача визнає та просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] направила заяву про можливість розгляду справи без її участі. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні матеріали, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] сільської ради про визнання права на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до довідки відділу у Гадяцькому районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області від 07.06.2018 № 715/0/193-18, на імя [PERSON] отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0266628 на площу 2,46 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від 25.02.1998 та зареєстрований у Книзі видачі сертифікатів КСП «імені Дзержинського» за № 271 від 25.02.1998 по [PERSON] сільській раді. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на імя [PERSON] не реєструвався та не видавався. 02 жовтня 1998 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 380969, виданим повторно Гадяцьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області. Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 678 від 21.05.2018, померла [PERSON] була зареєстрована та проживала одна станом на 02.10.1998 за адресою: вул. Набережна Хорола, 7, с. Сергіївка (с. Краснознаменка) Гадяцького району Полтавської області. Інших зареєстрованих осіб за вищевказаною адресою не значилось. Відповідно до приписів Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст.\~549\~Цивільного кодексу\~Української РСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зі змісту довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 677 від 21.05.2018 слідує, що позивач [PERSON] вступила в управління майном після смерті 02.10.1998 [PERSON], а саме проводила ремонт будинку, користувалася майном померлої в шестимісячний термін після її смерті. Згідно вимог ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 ст.\~534\~ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. За життя, а саме 19 березня 1998 року [PERSON] зробила заповітне розпорядження: жилий будинок, що знаходиться в с. Краснознаменка Гадяцького району Полтавської області, з допоміжними господарськими будівлями, майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті, і на що за законом матиме право заповіла у власність [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Вищевказаний заповіт нотаріально посвідчено виконкомом Краснознаменської сільської ради та зареєстровано у книзі для запису нотаріальних дій під № 21. Судом встановлено, що [PERSON] помер 01 січня 2010 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 381138, видане повторно Гадяцьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] від 19 вересня 2018 року, після померлої 02 жовтня 1998 року [PERSON] заведено спадкову справу. Із заявою про відкриття спадкової справи звернулась [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, згідно п. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року). Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Постановою приватного\~нотаріуса Гадяцького\~районного нотаріального\~округу [PERSON]\~від 20\~червня 2018\~року позивачу\~[PERSON]\~відмовлено у\~вчиненні нотаріальної\~дії,\~а саме\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~розміром 2,46 в умовних кадастрових одиницях, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради та залишилась після померлої [PERSON], у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право на вказане майно. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно п. 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16\~квітня 2004\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved