Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Заступник керівника Калуської місцевої прокуратури звернувся до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого вказує наступне. Ухвалою Болехівського міського суду від 06 жовтня 2017 року кримінальне провадження №12017090160000088 від 14 лютого 207 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у звязку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. На лікування потерпілого [PERSON], медичними закладами було витрачено: Івано-Франківською обласною клінічною лікарнею - 3829,86 грн., Болехівською центральною міською лікарнею 658,16 грн. Просить стягнути з відповідача зазначені кошти та судові витрати по справі. Департамент охорони здоровя Івано-Франківської обласної державної адміністрації та фінансове управління Болехівської міської ради Івано-Франківської області поданий позов підтримали з підстав наведених в позовній заяві. Просили розгляд справи проводити у відсутності представників (а.с.18,20) Представник відповідача адвокат [PERSON] подав заяву в якій просить здійснювати розгляд справи без участі відповідача за наявними матеріалами що знаходяться у справі.(а.с.22) Прокурор в судовому засіданні заявлений позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві додатково зазначивши, що відповідач у добровільному порядку не відшкодував витрати на лікування потерпілого у закладах охорони здоровя, а також просить стягнути на користь держави судові витрати. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування шкоди. Заслухавши прокурора, дослідивши письмові докази, давши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2017 року кримінальне провадження №12017090160000088 від 14 лютого 2017 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення ч.2\~ст.125 КК України, закрито у зв'язку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Внаслідок умисних протиправних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] було спричинено забійні рани та синець в ділянці обличчя зліва; крововилив під конюктиву лівого ока; забійні рани волосистої частини голови справа; закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, які згідно висновку експерта №26 від 13 квітня 2017 року, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, як таких, що викликали короткочасний розлад здоров'я.(а.с.5) Згідно довідки Болехівської ЦМЛ №301 від 25 квітня 2017 року за період стаціонарного лікування [PERSON] в хірургічному відділенні лікарні з 13 лютого 2017 року по 20 лютого 2017 року було витрачено 658,16 грн.(а.с.6) На лікування потерпілого в нейрохірургічному відділенні Івано-Франківської обласної державної обласної клінічної лікарні в період з 20 лютого 2017 року по 28 лютого 2017 року згідно довідки було витрачено 3829,86 грн. (а.с.7-8). Під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] у добровільному порядку не було відшкодовано кошти витрачені на лікування потерпілого [PERSON] від злочину у Болехівській ЦМЛ та обласній клінічній лікарні. Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. У пункті третьому Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, зазначено - судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз.2 п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. У відповідності до п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.4\~ст.26 КПК України\~кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Таким чином закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення у звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення не звільняє відповідача [PERSON] від відшкодувати витрат закладам охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. За таких обставин позов прокурора ґрунтується на вимогах закону є підставним, а тому з [PERSON] на користь департаменту охорони здоровя Івано-Франківської обласної державної адміністрації та фінансового управління Болехівської міської ради Івано-Франківської області підлягає стягненню на користь закладів охорони здоров'я витрати на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 4488,02 грн. У відповідності до п. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 грн., оскільки позивачі на користь яких ухвалено судове рішення звільнені від сплати судового збору на підставі п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного ст.1166,1206 ЦК України,

Outcome: approved