Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулися [PERSON], [PERSON] з вказаним позовом в якому з урахуванням поданих уточнень просили визначити додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON] та померлого [INFO] року [PERSON] В позові зазначили, що [PERSON] є їх матір'ю. [INFO] року вона померла. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна частика (пай) площею 3,60 га, майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ ім.. Островського в с. Ставчинці, грошові кошти, які розміщені в Ощадбанку, житловий будинок [ADDRESS] та присадибної ділянки площею 0,30 га. Вони, як діти померлої є спадкоємцями першої черги. У встановлений законом строк вони не звернулися до нотаріальної контори за прийняттям спадщини. Як зазначила позивач [PERSON], причиною цього було те, що вона з 1973 року постійно проживає та працює на території республіки Молдова. Позивач [PERSON] зазначив, що причиною його пропуску строку на прийняття спадщини було те, що на той час він перебував на заробітках за кордоном (у Росії). Фактично спадщину прийняв їх брат [PERSON], проте своїх спадкових прав не оформив та помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] у червні 2012 року [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері та брата, проте нотаріусом їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів документів, які підтверджують її родинні зв'язки (в тому числі оригінал свідоцтва про народження). Оскільки оригінал свідоцтва про народження був загублений ще у 1973 році під час переїзду до Молдови, їй повторно було видане свідоцтво про народження в якому містилася помилка у зазначенні її дати народження. З цього приводу у липні 2012 року вона вимушена була звертатися до суду з метою встановлення належності їй правовстановлюючого документа. Оскільки термін її відпустки на той час закінчувався вона вимушена була повернутися до місця свого постійного проживання у м. Тираспіль. Брат [PERSON] за станом свого здоров'я (він є інвалідом 2 групи) часто хворіє, перебуває на стаціонарному лікуванні самостійно не міг займатися справами щодо оформлення спадщини. Після чергового приїзду у липні 2015 року на України вона вернулася до нотаріуса за оформленням спадщини, проте у цьому їй було відмовлено з посиланням на пропуск строку прийняття спадщини. За таких обставини просили суд визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та визначити їм додатковий строк. Представник позивачів [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зазначив, що позивачі є рідними дітьми [PERSON], яка померла [INFO] року та братом і сестрою померлому [INFO] року [PERSON] На час смерті їх матері останні проживали разом з нею, опікувалися та доглядали за нею. Своєчасно звернутися до нотаріальної контори вони не змогли, оскільки [PERSON] проживала на території республіки Молдова, а [PERSON] - був на заробітках у Росії. Крім того, у 2012 році [PERSON] виявила відсутність оригіналу свідоцтва про своє народження, у зв'язку з чим вона отримала його копію. У виданій копії невірно було зазначено її дату народження, та вона вимушена була звертатися до суду за встановлення факту належності їй цього правовстановлюючого документу. Також, оскільки вона проживає у м. Тираспіль та особисто не могла займатися оформленням спадщини, вона видала довіреність [PERSON], на представлення її інтересів. Фактично всі документи перебували у останнього. [PERSON] у 2014 році був мобілізований та перебував у зоні АТО. Лише у 2015 році останній зміг передати всі наявні у нього документи та [PERSON] і [PERSON] змогли укласти з ним договір на представлення їх інтересів. Вказані обставини фактично і призвели до пропуску строку на прийняття позивачами спадщини. Відповідач [PERSON] позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що [PERSON] є була її свекрухою, та відповідно матір'ю її чоловіка - [PERSON] У [PERSON] окрім її чоловіка були ще двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] З 1973 року [PERSON] стала постійно проживати у Молдові, де фактично проживає і по теперішній час. Інший син - [PERSON] з 1980-х років проживав у с. Наркевичи Волочиського району. [PERSON] проживала у [ADDRESS] Фактично доглядали за [PERSON] вона з чоловіком, інші її діти з нею не проживали та нею не опікувалися. [PERSON] приїжджала до [PERSON] тимчасово, лише влітку. [INFO] року померла [PERSON] [PERSON] та [PERSON] знали про її смерть, були присутніми при її похованні. При цьому на похорони [PERSON] приїхала з Молдови, та через декілька днів поїхала назад. Інший син померлої - [PERSON] був за місцем свого проживання, ні на яких заробітках він не був та за межі території України не виїжджав. Фактично ніхто з них спадковими справами після смерті [PERSON] не бажав займатися. Спадщину після смерті останньої прийняв лише її чоловік - [PERSON] [INFO] року її чоловік помер. Вона, як дружина померлого та спадкоємиця першої черги прийняла після нього спадщину та подала відповідну заяву до нотаріальної контори. На даний час вона отримала у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна чоловіка. Представник Ставчинецької сільської ради Хмельницького району в судове засідання не з'явився. Причини своєї неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивачів, відповідача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказане підтверджується представленими та дослідженими в судовому засіданні свідоцтвах про народження [PERSON] (серія [NUMBER], яке видане Ставчинецькою сільською радою Чорноострівського району), [PERSON] (серія [NUMBER] яке видане повторно 13.05.2003 року Ставчинецькою сільською радою Хмельницького району), [PERSON] (серія [NUMBER] яке видане повторно 08.05.2012 виконкомом Ставчинецької сільської ради Хмельницького району). Факт зміни прізвища [PERSON] на [PERSON] підтверджений свідоцтвом про одруження останньої серія [NUMBER] яке видане 28.11.1973 року міським бюро ЗАГС м. Тираспіль МССР, та не оспорювалося сторонами. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] яке видане Ставчинецькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області 01.10.2008 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та за заявою [PERSON] про прийняття спадщини, сина померлої, у Хмельницькій районній державній нотаріальній конторі була заведена спадкова №237-2009. З оглянутих матеріалів спадкової справи №237-2009 встановлено, що єдиною особою яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини був [PERSON] - син померлої. Також встановлено, що остання після смерті заповіт не залишила. Також в спадковій справі міститься довідка №122 від 17.07.2014 року в тому, що померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на [INFO] року за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно приписів ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою ст..1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку на прийняття спадщини визначені у ст..1272 ЦК України. Згідно приписів вказаної статті Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться у абз. 6 п. 24 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до приписів ст.ст.59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач [PERSON] в своєму позові, та її представник в судовому засіданні посилались на те, що остання постійно проживає за межами України в Республіці Молдова, те, що перешкодою для прийняття спадщини стало помилка допущена у свідоцтві про її народження, у зв'язку з чим вона вимушена була звертатися до суду про встановлення факту належності цього документа. Разом з цим суд звертає свою увагу на те, що остання була обізнана про смерть своєї матері, приїжджала на її похорони (вказана обставина була визнана та не заперечувалася сторонами у справі). Таким чином саме по собі проживання поза межами території України не може свідчити про наявність істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо подачі заяви про прийняття спадщини. До того ж суд звертає свою увагу на те, що таку заяву позивач могла надіслати поштою, що передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Також суд не приймає й до уваги посилання позивача та її представника на необхідність звернення до суду для встановлення факту належності документа (свідоцтва про народження), оскільки з таким позов остання звернулася до суду лише у 2012 році, тобто фактично через 4 роки після смерті матері та відкриття спадщини. Такі обставини підтверджені ухвалою судді Верховного Суду України про визначення підсудності заяви останньої про встановлення факту реєстрації народження, та відповідним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.07.2012 року. З аналогічних підстав суд не приймає до уваги, як на підставу поважності пропуску строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON], й доводи представника позивачів про те, що позивачі у 2012 році видали довіреність на ім'я іншого представника, який мав представляти їх інтереси з питань оформлення спадщини, проте останній у 2014 році був мобілізований та направлений служити в зону АТО й забрав всі документи, стосовно спадкування, оскільки така довіреність позивачами була видана лише 25.06.2012 року. Стосовно поважності причин пропуску строку на звернення до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачем [PERSON] зазначено те, що останній перебував за кордоном у Росії та не міг своєчасно подати таку заяву. Також позивач посилається на стан свого здоров'я та перебування на стаціонарному лікуванні. Разом з цим на підтвердження таких обставин ні позивачем, ні його представником не долучено жодних належних та допустимих доказів. Крім того, як пояснив представник позивача таких доказів у нього не має. Сама по собі обставина, що [PERSON] отримує пенсію як інвалід 3 групи загального захворювання, сама по собі не може свідчити про наявність об'єктивних причин пропуску строку на прийняття спадщини. Щодо посилань представника позивачів на те, що згідно довідок, виданих Ставчинецькою сільською радою про те, що на момент смерті [PERSON] разом з нею проживали [PERSON] та [PERSON] суд зазначає наступне. Так, згідно довідки №119 від 10.07.2014 року, яка видана Ставчинецькою сільською радою зазначено, що [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на [INFO] року за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] та [PERSON] Разом з цим у матеріалах спадкової справи яка заведена після смерті [PERSON] міститься довідка №122 від 17.07.2014 року в тому, що померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на [INFO] року за адресою: [ADDRESS] Обидві довідки, в яких зазначені протилежні дані, видані та підписані однією і тією ж особою - сільським головою [PERSON] Також суд звертає свою увагу на те, що згідно представленого закордонного паспорту [PERSON] остання з 03.07.2003 року перебуває на консульському обліку в посольстві Україна в Республіці Молдова. Проте, що остання постійно проживає на території Молдови з 1973 року, позивач [PERSON] вказала у своєму позові та зазначала вказану обставину як на одну з підстав поважності пропуску нею строку на прийняття спадщини. [PERSON] згідно паспортних даних та відомостей з адресного довідкової служби з 1984 року зареєстрований у [ADDRESS] Позивачі, за наявності реєстрації за іншою адресою чи у спадкоємця за встановленням факту проживання разом з спадкодавцем не зверталися. До того ж суд звертає свою увагу на те, що факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час смерті останнього, згідно положень ч.3 ст.1268 ЦК України, по суті виключає можливість встановлення спадкоємцю додаткового строку на прийняття спадщини. Стосовно позовних вимог про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON] суд зазначає наступне. Як встановлено з матеріалів справи [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина - [PERSON] (відповідач у справі). Вказаний факт підтверджений дослідженими матеріалами спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] Відповідно до ч.1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Оскільки [PERSON], як дружина померлого [PERSON], є спадкоємцем першої черги, спадину після смерті чоловіка прийняла, підстав для визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті останнього позивачам, які є спадкоємцями другої черги (позивачі є рідними сестрою та братом померлого) не має, оскільки останні до спадкування не залучаються. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позов [PERSON], [PERSON] є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed