Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

До Харківського районного суду Харківської області звернувся представник ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом до [PERSON] , в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 106000,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору №ABZDAN100030444 від 28.08.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 107345,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк до 27.08.2015 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «ПриватБанк». Позивач вказує, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 13.03.2017 року становить 285672,67 грн. У звязку з тим, що законом не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, тому звернулися до суду з даним позовом та просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 106000,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 травня 2017 року провадження по справі відкрито. Cправу розглянуто за відсутності сторін. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у його відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобовязані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України\~передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України\~суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 19 лютого 2018 року на підставі ч. ч.1,4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані судом без його проголошення за неявкою усіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитно-заставний договір №ABZDAN100030444, процентна ставка 20,04% річних. Відповідно до умов кредитно-заставного договору №ABZDAN100030444 від 28 серпня 2008 року, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 107345,60 гривень на строк до 27 серпня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачуючи, щомісячно позивачу у період сплати з «01» до «05» числа кожного місяця грошову суму (щомісячний платіж) в розмірі 2064.32 грн. За несвоєчасне погашення заборгованості відповідач зобовязався сплатити пеню, а за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором, більше ніж на 30 днів - сплатити штраф у розмірі 250,00 гривень + 5% від суми заборгованості. Позивач повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту №ABZDAN100030444 від 28 серпня 2008 року та надав відповідачу кредит у розмірі визначеному договором, відповідач кредит отрима, але свої зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконав, внаслідок чого станом на 13.03.2017 року виникла заборгованість у розмірі 285672,67гривень з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 66725,20 гривень; заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 60157,55 гривень; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 13211,48 гривень пеня на несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі -145578,44 гривень, яка підтверджена розрахунком заборгованості за договором №ABZDAN100030444 від 28 серпня 2008 року. Законом не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином позивачем визначено заборгованість до стягнення, яка становить 106000,00 грн., та складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 66725,20 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 39274,80 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором №ABZDAN100030444 від 28 серпня 2008 року не виконав, суд вважає що сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку у загальному розмірі 106000,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 13.03.2017 року у сумі 1600 грн. З огляду на вищевикладене, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved