Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 03 червня 2011 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 082877 (кадастровий номер земельної ділянки 4425485500:10:001:0048). Вказану земельну ділянку після смерті матері позивача успадкував його брат по материнській лінії [PERSON]. 29 липня 2016 року брат позивача [PERSON] помер. Оригінал правовстановлюючого документу у вигляді державного акту на право власності на земельну ділянку було втрачено. У звязку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду з метою захисту порушеного права на спадкове майно. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вищезазначене спадкове майно. Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, про що надав відповідну заяву. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду відзив, згідно якого відповідач заперечень на позовні вимоги не має, просить розглянути справу без участі їх представника. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Згідно ч. 1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно 03 червня 2011 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 082877. Вказану земельну ділянку після смерті [PERSON] успадкував брат позивача по материнській лінії [PERSON], про що 28 листопада 2012 року за реєстровим № 1-1023 державним нотаріусом Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, про що має місце відмітка на вищезазначеному державному акті на право власності на земельну ділянку (а.с. 14, 15). При цьому, 29 липня 2016 року брат позивача [PERSON] помер. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 509610 (а.с. 8). Факт родинних відносин між [PERSON] та його братом [PERSON], а також його матірю [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії ІV-УР № 1648970 (а.с. 9), а також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019387019 від 16 січня 2018 року (а.с. 10), та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00019624789 (а.с. 13). Факт смерті матері позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД № 289541 (а.с. 11). Факт смерті чоловіка матері позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД № 439108 (а.с. 12). Рішенням Троїцького районного суду Луганської області № 433/321/18 від 20 квітня 2018 року було визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 29 липня 2016 року, терміном у два місяця з дня набрання законної сили рішенням суду. Рішення суду набрало законної сили 23 липня 2018 року. Постановою Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області № 520/02.31 від 31 липня 2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва пр. оправо на спадщину на вищезазначену земельну ділянку після смерті брата [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться спадкоємцем майна померлого свого брата, так як останній за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померлий брат позивача на підставі наданих доказів набув право власності на вищезазначене спадкове майно, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1262, 1268 ЦК України,

Outcome: approved