Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. Із позову вбачається, що 18.02.1992 року сімя позивачки, яка складалася на той час з позивачки, чоловіка, сина і доньки після отримання ордеру на квартиру [ADDRESS] зареєструвалася у цій квартирі, що підтверджує довідка-характеристика на цю квартиру. 20.12.1995 року на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого органом приватизації Краматорського міськвиконкому у Донецькій області у м.Краматорську, вся сімя стала власниками цієї квартири в рівних частинах по 1/4 на кожного члена сімї. Право власності було належним чином зареєстровано в БТІ м.Краматорська за № 2289-П від 20.12.1995 року. Відповідачка за цим позовом є донькою позивачки. 18 березня 1997 року син позивачки [PERSON] помер. Після його смерті позивачка з чоловіком отримали свідоцтво про право власності на спадщину за законом у рівних частинах на 1/4 частину, що належала синові. В квітні 2013 році донька стала проживати цивільним шлюбом у будинку № 14 кв. №1 по вулиці Читінській у місті Краматорську, де зараз і проживає. 29.06.2017 року відповідачка за цим позовом, відмовилась від належній їй 1/4 частини в квартирі [ADDRESS] у Краматорську, шляхом укладання договору купівлі-продажу, на користь третьої особи за цим позовом, що підтверджує копія [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацією права власності від 30.06.2017 року. В копії з цього [PERSON] вказано, що чоловікові позивачки - [PERSON] належить 1/4 частина квартири [ADDRESS]. В Свідоцтві про право власності на житло, про приватизацію квартири №76 також зроблено відмітку про перехід права власності від [PERSON] у розмірі 1/4 частини до третьої особи за цим позовом - [PERSON]. Після укладання договору купівлі-продажу донька відмовилася знятися з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS], у добровільному порядку. На підставі ч.1 п.1 ст.346 Цивільного Кодексу України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Факт реєстрації доньки у квартирі [ADDRESS], підтверджується довідкою з місця реєстрації від 17.07.2017 року. На підставі Акта про не проживання відповідачки від 17.07.2017 року, складеного представниками м.Краматорська Донецької області, відповідачка за цією адресою не проживає з квітня 2013 року по дійсний час. Речей відповідачки у квартирі [ADDRESS], не має. Замки в квартирі позивачка не змінювала. Місце проживання відповідачки позивачці відоме - зараз вона проживає за адресою [INFO]. Внаслідок того, що відповідачка зареєстрована в квартирі, позивачка повинна нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Крім того, позивачка бажає оформити субсидію, але не має такої можливості, оскільки відповідачка з нею не бажає спілкуватися. На підставі викладеного позивачка просить визнати [PERSON], [INFO], зареєстровану за адресою: [INFO] такою, що втратила право користування цією квартирою. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надав заяву, відповідно до якої просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про право власності на житло право власності на 1/4 [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу за реєстровим номером № 1026 перейшло від [PERSON] до [PERSON]. (а.с. 6) Відповідно до Акту про не проживання від 20.07.2017 за даною адресою: [ADDRESS], який підписали свідки: [PERSON], що зареєстрована та мешкає по сусідству по [PERSON] [ADDRESS], [PERSON], що зареєстрована та проживає [INFO], відповідачка не проживає тривалий час. (а.с. 11) Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у скоєнні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.107 Житлового кодексу України, наймач житлового приміщення вправі за згодою членів сімї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та члена його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому же населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка в квартирі за адресою [ADDRESS] тривалий час не проживає, її речей в ній немає, тому відповідачку можна визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved