Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Заявник [PERSON] [PERSON], 29 червня 2016 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві заявник зазначила, що у 2004 році заявник приїхав до України у особистих справах де залишився тимчасово проживати. У 2010 році за місцем тимчасового проживання в м. Харкові познайомився з [PERSON]. 24 лютого 2014 року в м. Харків у них народилась спільна дитина - [PERSON] [PERSON], про що органом державної реєстрації актів цивільного стану - зроблено відповідний актовий запис, в якому батьками дитини записані: мати - [PERSON], батько [PERSON] [PERSON] [PERSON]. Однак, при оформленні вказаного Свідоцтва про народження їхньої дитини - [PERSON] [PERSON], органом державної реєстрації актів цивільного стану допущено помилку у графі «по батькові» розділу «батько» де помилково зроблено запис «по батькові» заявника - «Мохаммад Хакім». Доказом цього є офіційний переклад з англійської та арабської мов на українську мову паспорта заявника громадянина республіки Афганістан серії СЖ №671557 виданого 11.02.2013 року Посольством Афганістану в Україні, де поняття «по батькові» заявника взагалі відсутнє, вказано прізвище - [PERSON], імя - [PERSON], імя батька - [PERSON], тоді як поняття «по батькові» відсутнє. Встановлення факту, що має юридичне значення, заявнику необхідно для захисту своїх особистих немайнових прав та прав його малолітньої дитини. В судовому засіданні заявник присутнім не був однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказану заяву підтримав та прохав задовольнити. Представники зацікавлених осіб Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківська області, Краснокутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не прибули, але надали суду заяву де просять суд слухати справу за відсутності представника, проти задоволення вимог заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадянина, якщо діючим законодавством не передбачено інший порядок їх встановлення. Судом встановлено, що 24 лютого 2014 року в м. Харків у них народилась спільна дитина - [PERSON] [PERSON], про що органом державної реєстрації актів цивільного стану - Пархомівською сільською радою Краснокутського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 05 від 12.03.2014 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 344225 виданого 12.03.2014 року, в якому батьками дитини записані: мати - [PERSON], батько [PERSON] [PERSON] [PERSON]. Однак, при оформленні вказаного Свідоцтва про народження їхньої дитини - [PERSON] [PERSON], органом державної реєстрації актів цивільного стану допущено помилку у графі «по батькові» розділу «батько» де помилково зроблено запис «по батькові» заявника - «Мохаммад Хакім». Доказом цього є офіційний переклад з англійської та арабської мов на українську мову паспорта заявника громадянина республіки Афганістан серії СЖ №671557 виданого 11.02.2013 року Посольством Афганістану в Україні, де поняття «по батькові» заявника взагалі відсутнє, вказано прізвище - [PERSON], імя - [PERSON], імя батька - [PERSON], тоді як поняття «по батькові» відсутнє. Встановлення факту, що має юридичне значення, заявнику необхідно для захисту своїх особистих немайнових прав та прав його малолітньої дитини. Згідно статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах,користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України,за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно статті 22 цього Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Відповідно до п.п.2.13.1 п 2.13 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року,підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є і рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п.п. 2.16.7п.2.16 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Такі зміни, згідно п. 2.18. Правил, вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису та постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану Статтею 10 ЦПК України передбачений обовязок сторін довести ті обставини, на які сторона посилається в якості підстав позовних вимог та заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів. Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявниця надала суду достатньо доказів, які підтверджують їх вимоги, заінтересована особа проти задоволення вимог заявників не заперечувала, що відповідає вимогам закону та не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved