Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва, із заявою, в якій просить суд: встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON], дата народження [INFO] року, місце народження - м. Севастополь. Мати - [PERSON], дата народження - [INFO] року, громадянка України, місце проживання: [ADDRESS]. Батько - [PERSON], дата народження [INFO] року, громадин України, місце проживання [ADDRESS]. Відомості про батька записати на підставі свідоцтва про шлюб [NUMBER], актовий запис № 454 від 03 серпня 2013 року складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] року він був присутнім при народженні його сина [PERSON] Він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя щодо реєстрації народження дитини та отримав свідоцтво про народження а/з № 1467 від 30 вересня 2015 року відділом актів громадянського стану Гагарінського району міста Севастополя Управління записів актів громадянського стану міста Севастополя. Але у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, йому, було відмовлено щодо реєстрації народження дитини. Згідно копії медичного свідоцтва про народження, виданого Гагарінським регіональним відділенням запису актів громадянського стану від [INFO] року, серія [NUMBER], він - [PERSON], підтверджує народження хлопчика вагою 3100 гр. Згідно медичного свідоцтва про народження, виданого Гагарінським регіональним відділенням запису актів громадянського стану від [INFO] року, серія [NUMBER], він - [PERSON] є батьком народженої дитини. Заявник в судове засідання не з'явилася, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його присутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Уповноважений представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 03 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. [INFO] року народився [PERSON], батьками якого записані - [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1467, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Відділом записів актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя. Згідно довідки від 06 жовтня 2016 року № 0000003664 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання [PERSON]: [ADDRESS]. В подальшому, [PERSON] звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві щодо проведення державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої [INFO] року у [PERSON] (свідоцтво про народження а/з 1467 від 30 вересня 2015 року відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів громадянського стану міста Севастополя). Відповідно до листа-відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 27 грудня 2016 року, [PERSON] було відмовлено у проведення державної реєстрації народження дитини, оскільки заявником було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно п.п.1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, видане органами на території м. Севастополя, свідоцтво про народження, не засвідчує у встановленому порядку факту народження дитини, що створює перешкоди та робить неможливим державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки заявника, пов'язані із народженням дитини. Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження дитини чоловічої статі - [PERSON], дата народження [INFO] року, місце народження - м. Севастополь, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому провести державну реєстрацію народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України. Враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заяви щодо встановлення факту народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved