Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 01 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Троїцького районного управління юстиції у Луганській області було зареєстровано шлюб під актовим записом № 28. Від вказаного шлюбу вони дітей не мають. Позивач вказує, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, фактично шлюбні відносини припинені з березня 2016 року. Збереження сімї неможливе. Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена шляхом розміщення оголошення про виклик в суд на офіційному сайті Троїцького районного суду Луганської області. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії I-ЕД № 179052 сторони з 01 серпня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Троїцького районного управління юстиції у Луганській області під актовим записом № 28 (а.с.7). Як вбачається з позовної заяви позивач та відповідач дітей не мають. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що\~\~між сторонами\~\~втрачено\~\~почуття любові одне до одного. Сімя розпалася\~\~та\~\~існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя\~\~і збереження\~\~шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved