Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом про визнання виконавчого напису, вчиненого нотаріусом, таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], яка є предметом іпотеки за договором іпотеки від 07.12.2006року за кредитними зобов'язаннями перед ПАТ «Укрсоцбанк», згідно договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 39.29-50/519к від 07.12.2006року. Нещодавно позивач дізналась, що Відділом ДВС Деснянського РУЮ м. Києва відкрито виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки та винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. [PERSON] вважає, що зазначений виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки сума заборгованості боржника за договором кредиту не є безспірною, зазначений напис вчинено не на оригіналі документу, що встановлює заборгованість, їй не надсилалось повідомлення про звернення стягувача до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, виконавчий напис не відповідає вимогам Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених обставин зазначених в позовній заяві, просила суд його задовольнити. Представник відповідача - ПАТ «Укрсоцбанк» в судові засідання не з'являвся, повідомлений про час та дату розгляду справи, причину неявки до суду не повідомив, заява про розгляд справу у відсутності представника не надходила. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Від нотаріуса до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Визнавши матеріали справи достатніми для її вирішення, суд розглядає справу без участі третіх осіб та їх представників. Позивач, проти розгляду справи без участі осіб, що не з'явились, не заперечувала. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідача, які суд оцінює, як такі, що направлені на затягування розгляду справи по суті, суд вважає за можливим вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що 07.12.2006 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого Банк зобов'язується надати [PERSON] грошові кошти окремими частинами (траншами), зі сплатою 12,85% річних, в межах максимального ліміту заборгованості, на момент укладання договору становила сума 51800,00дол.США. На забезпечення виконання умов договору між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №39.29-50/285і від 07.12.2006 року, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. Відповідно умов зазначеного Договору кінцевим терміном погашення кредиту є 06.12.2021 року. Відповідно до кредитного договору іпотекодержатель, АКБ «Укрсоцбанк», має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання строків виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи (копії документів на підставі яких вчинено виконавчий напис) 13.10.2011 року відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» надіслав на адресу позивача [PERSON] лист-вимогу №301.6-20/3044 про необхідність виконання зобов'язання за договором, в якому зазначено, що на 12.10.2011 року заборгованість складає 63560,95 доларів США та 29216,34 грн., однак [PERSON] лист-вимогу № 301.6-20/3044 не отримала. 03.06.2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міською нотаріального округу з вимогою вчинити виконавчий напис на договорі іпотеки, укладеному між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» від 07.12.2006 року. Зазначене свідчить про те, що Банк звернувся до нотаріуса про вчинення виконавчого напису без отримання повідомлення про вручення [PERSON] досудової вимоги, що, на думку суду, порушує права позивача як іпотекодавця, встановлені ст. 36 Закону України «Про іпотеку» та порушення ст. 35 Закону України «Про іпотеку». 11.03.2014 року [PERSON] - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу вчинив виконавчий напис, відповідно якого запропонував звернути стягнення на заборгованість в сумі 77354,55 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 28.05.2013р. складає 618294,90грн, на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. 10 квітня 2014 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ М.Києва відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України, 03.03.2004 року (Інструкція), зокрема п. 282 встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно Постановою КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 року (далі - постанова), а саме переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, встановлює, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно п. 283 Інструкції, для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи;т строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 284 Інструкції, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодавець вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимоги про виконання порушеного зобов'язання у не менш як тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого тридцяти денного строку іпотекодержателя залишається без задоволення іпотекодаржатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону. У своїй позовній заяві, позивач вказує на підстави визнання даного Виконавчого напису недійсним, а саме: відповідачем, для вчинення Виконавчого напису не надавалися документи, що підтверджують безспірність вимог; Іпотечний договір є лише похідним від Кредитного договору; обов'язковою умовою при звернення стягнення на предмет іпотеки є отримання Іпотекодавцем письмової вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, судом встановлено, що в листі - вимозі вказано суму заборгованості в розмірі 63560,95доларів 95 центів США та 29216,34 грн., а у виконавчому написі нотаріуса - в розмірі 77354,55 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 28.05.2013р. складає 618294,90грн. Згідно положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», та п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом міністерства юстиції України від 03.03.2004 року, № 20/5 для стягнення грошових сум, або витребування від Боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлено Кабінетом міністрів України, а саме: Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, згідно з Переліком, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути також первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», відтак, згідно положень ч. 1 даної статті, - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо, -безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть бути складені зведені облікові документи. А частиною 2 цієї статті передбачено також ведення даних документів в електронних носіях за умови наявності ряду реквізитів, які були наявні у всіх наданих нотаріусу документа первинної бухгалтерської документації (в тому числі і в розрахунках заборгованості). Судом встановлено, що при вчиненні виконавчого напису у нотаріуса не було від відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» документи первинної бухгалтерської документації на паперових носіях та розрахунки заборгованості (зведені облікові документи вчинені на підставі первинної бухгалтерської документації яка міститься на машинних носіях в електронних база Банку), та містять всі реквізити, що передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», тому у нотаріуса не було підстав вважати, що розмір заборгованостей позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчих написах, є безспірними. Письмове повідомлення у відповідності до ч. 4 п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріусом боржнику не надсилалося, та якими самими документами нотаріус при вчинення виконавчого напису, оскільки таких документів позивач ні в нотаріуса ні від банку не отримував, що унеможливило надання заперечень стосовно визначення основної заборгованості за кредитним договором, простроченої суми по відсотках та пені в прострочення платежу, які вказуються у виконавчому написі нотаріуса. У договорі іпотеки прямо зазначені вимоги кредитора і зобов'язання позичальника іпотекодавця, які цим договором забезпечуються, разом з тим, неможливо з'ясувати чи вказані дані наданих банком нотаріусу документах конкретні, встановлені договором зобов'язання, за якими саме виникла заборгованість, а отже не можливо вважати, що виконавчий напис зроблено відносно зобов'язань, передбачених кредитним договором від 07.12.2006 року та іпотечним договором. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку про те, що зазначена у виконавчому написі сума боргу не є безспірною, відмова у задоволенні позову призведе до порушення прав [PERSON] на оспорювання суми боргу у судовому порядку, Банком при зверненні стягнення на предмет іпотеки не дотримано вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved