Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] (далі - позивачка) до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення коштів на своє утримання, на період навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання цього позову до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею віку двадцяти трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що до 05 квітня 2017 року з відповідача стягувалися аліменти на користь її матері на утримання позивачки за рішенням суду в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно. У зв'язку з тим, що позивачка досягла повноліття, стягнення аліментів за рішенням суду припинено. Позивачка навчається на третьому курсі денного відділення за спеціальністю «Виробництво хліба, кондитерських, макаронних виробів і харчоконцентратів» у Технологічному коледжі Дніпропетровського державного аграрно - економічного університету. Термін закінчення навчання 30.06.2018 року. Позивачка перебуває на повному утриманні своєї матері, але коштів недостатньо навіть для самого необхідного. Відповідач добровільно не бажає надавати їй допомогу. Відповідач працює, має стабільний заробіток, у зв'язку з чим він може надавати матеріальну допомогу позивачці до закінчення нею навчання. На підставі статей 184, 199 Сімейного кодексу (далі - СК) України позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з моменту подання позову та до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2018 року. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково, надав суду докази стягнення з нього аліментів на утримання інших осіб. Відповідач погодився сплачувати аліменти у розмірі 12,5 % його заробітку (доходу). Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, ч.3 якої визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивачка [PERSON], [INFO], є донькою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 08.05.1999 року відділом реєстрації актів громадського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.3). 22.05.2017 року Першотравенським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області закінчено виконавче провадження ВП № 26479365 з виконання виконавчого листа № 2-423 від 29.09.2010 року, виданого Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області про зменшення розміру аліментів, стягнутих з відповідача на користь [PERSON] на утримання позивачки з 1/4 частини на 1/6 частину, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження (а.с.5). В мотивувальній частині рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2010 року у цивільній справі № 2-423/2010 року про зменшення розміру аліментів, стягнутих з відповідача на користь [PERSON] на утримання позивачки з 1/4 частини на 1/6 частину також зазначено, що відповідно до виконавчого листа №2-1077/2009 року, виданого Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області відповідач також сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 04.07.2007 року відділом реєстрації актів цивілього стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.28) в розмірі 17 % його заробітку (доходу) (а.с.24). Позивачка навчається на третьому курсі денного відділення за спеціальністю «Виробництво хліба, кондитерських , макаронних виробів і харчоконцентратів» у Технологічному коледжі Дніпропетровського державного аграрно - економічного університету. Термін закінчення навчання 30.06.2018 року. Вона проживає у гуртожитку [ADDRESS], що підтверджується довідкою Технологічного коледжу від 13.07.2017 року № 94, характеристикою, виданою куратором групи [PERSON] та довідкою, виданою виконуючим обов'язки директора [PERSON] та завідувачем гуртожитку [PERSON] (а.с.7, 71,73). Позивачка перебуває на матеріальному забезпеченні своєї матері [PERSON], що підтверджується чеками та квитанціями, наданими позивачкою про витрати, понесені нею на навчання та проживання (а.с.38-70,72) . Відповідач добровільно не бажає надавати їй допомогу, що він визнав. Відповідач працює гірником підземним у ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «ШУ Першотравневе» та його дохід за період з лютого 2017 року по червень 2017 року складає 44957,66 грн. (а.с. 74). Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2017 року у цивільній справі № 188/1053/17 року з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі 17 % всіх видів заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення донькою повноліття та в розмірі 12 % всіх видів заробітку (доходу) на утримання дружини [PERSON] до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. На підставі вказаного рішення видано виконавчі листи за вихідним номером 7959/17-Вих та 7961/17-Вих (а.с.76-79). Слід зазначити, що доказів про відкриття виконавчих проваджень про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] або виконання цього судового рішення відповідачем в добровільному порядку суду не надано. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1). Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3). Згідно з статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2). В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Суд вважає, що вказана норма Закону України застосовується до правовідносин по примусовому стягненню аліментів, у разі добровільної сплати, в тому числі і за судовими рішеннями, це обмеження не є обов'язковим для боржника, який може сплачувати і більший розмір аліментів, ніж 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що відповідач, як батько повнолітньої дитини, повинен піклуватися про неї та утримувати її під час навчання до досягнення нею віку двадцяти трьох років і має таку можливість, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково у визнаному відповідачем розмірі. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачка звільнена від сплати судового збору згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі, визначеному п.1 ч.2 ст.4 зазначеного Закону. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України позивачка зазначила ціну позову за сукупністю виплат за шість місяців, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на час вчинення процесуальної дії у вигляді ухвалення судового рішення передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до довідки про доходи відповідача №5261 від 03.08.2017 року його дохід за шість місяців склав 44957,66 гривень, 1/4 частина, або 25 % від цієї суми складає 11239,42 грн., що є ціною позову, а задоволений позов частково в розмірі 1/8 частини, або 12,5 %, що складає 5619,71 грн., в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн., тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі зазначеного, ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial