Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Духота І.В., діючи на підставі довіреності та в інтересах ПАТ «Дельта Банк» 29.04.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-24039-080708 від 08 липня 2008 року в сумі 2861 гривень 41 коп. Позов обґрунтовується тим, що 08.07.2008 року між сторонами було укладено договір кредиту, згідно якого відповідачу було видано кредит в сумі 3000 гривень на придбання певного майна на умовах, вказаних у договорі. Однак відповідач порушила умови договору і має вище вказану заборгованість, яка на час звернення з позовом до суду не погашена. У судове засідання представник позивача не з'явився, оскільки подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідача в судове засідання, провести заочний розгляд справи /а.с.4/. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце засідання повідомлялась в установленому законом порядку /а.с.27/. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явилась, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, визначившись з правовідносинами, що виникли між сторонами, дослідивши повно та об'єктивно матеріали справи, вважає позов законним та обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 08 липня 2008 року між відповідачем та ТОВ «КБ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір № 002-24039-080708 (зміна найменування юридичної особи із ТОВ на ПАТ підтверджена свідоцтвом про державну реєстрацію (а.с.16) згідно п.1.1 п. 1.2 відповідачу надано кредит в сумі 3000 грн. строком на 36 місяців, кінцевий термін повернення коштів не пізніше 07 липня 2011 року. Згідно п.2.3 договору позичальник за користування кредитом сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,00 % на рік та за умовами п. 2.6. позичальник за обслуговування кредитної заборгованості сплачує кредитору плату в розмірі 3,50% в місяць. Відповідно до п. 2.10 кредитного договору, позичальник щомісячно не пізніше 8 числа кожного місця зараховує на рахунок кредитора рівними частинами суму грошових коштів у розмірі 189,00 грн. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. З розрахунку заборгованості по кредитному договору укладеному між сторонами вбачається, що розмір заборгованості відповідача перед банком станом на 10.02.2014 року становить 2861 грн. 41 коп., що складається із заборгованості по кредиту в сумі 936 грн. 37 коп. відсотків 0 грн. 5 коп. та комісії 1924 грн. 99 коп. (а.с.6-7) Суд діє в межах заявлених позовних вимог і вважає, що вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача. Будь-яких доказів сплати вказаного боргу після пред'явлення банком позову та до часу розгляду справи в суді відповідачем не надано. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню в межах заявленого у повному обсязі, оскільки відповідачем істотно порушено умови кредитного договору. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп., які у зв'язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved