Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] в якому просив визнати за ним право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Першотравнева, 24 с. Броварки Гадяцького району Полтавської області у вигляді житлового будинку площею літ. А-1 - загальною площею 109, 1 кв. м, сараю площею 45, 7, погріба площею 11, вбиральні площею 2, воріт огорожі та огорожі, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та зобовязати приватного нотаріуса ГРНО Полтавської області [PERSON] видати йому свідоцтво на право власності на спадщину за законом на індивідуальний житловий будинок, розташований за адресою вул. Першотравнева, 24 с. Броварки Гадяцького району Полтавської області В процесі розгляду справи позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги, і в останній редакції уточненої позовної заяви просив визнати за ним право власності на 5/8 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Першотравнева, 24 с. Броварки Гадяцького району Полтавської області у вигляді житлового будинку літ. А-1 - загальною площею 80, 6 кв. м, житловою площею 47, 1 кв. м., сараю - літ. Б, погріба - літ. б, вбиральні - літ. В, огорожі № 2, 3. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що 11.05.2013 р. помер його батько [PERSON] який проживав разом з дружиною [PERSON] (його матір`ю) за адресою с. Броварки, вул. Першотравнева, 24 Гадяцького району Полтавської області. 08.01.2014 року померла його мати [PERSON], яка на дату смерті проживала одна. 30.10.2013 року приватним нотаріусом [PERSON] відкрито спадкову справу після померлого 11.05.2013 року [PERSON] Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Доньки від права на спадкування відповідно до заяв, відмовилися. Для оформлення права власності на спадкове майно він звернувся до приватного нотаріуса [PERSON], але в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів у видачі йому свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, запропонувавши йому звернутися до суду для визнання права власності на вказане спадкове майно. У судове засідання позивач не зявився, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся\~належним чином, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій просить розглянути подану ним позовну заяву без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилися, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомили, надали до суду заяви в яких зазначили, що не заперечують проти позовних вимог. Також, просять справу розглянути без їхньої участі. Представник приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності\~не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 1\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до\~ст. 1 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст.\~3,\~4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до довідки виконкому Книшівської сільської ради №02-20/731 від 26.08.2015р. будинковолодіння в с. Броварки, по вул. Першотравнева, 24 Гадяцького району Полтавської області відповідно погосподарської книги станом на 01.07.1990 р. відноситься до колгоспного типу. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 р. були: [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,25 га не приватизована. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п.20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом ст. 120 ЦК УРСР 1963р. майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір є сімейно-трудовим обєднанням осіб, які використовували майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Члени колгоспного двору брали участь в громадському господарстві колгоспу і отримували в ньому основні доходи, а також спільно вели особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці. Таким чином, оскільки станом на 01.07.1990 року членами колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON], суд приходить до висновку, що майно двору у вигляді домоволодіння по вул. Першотравневій, 24 в с. Броварки являлось сумісною власністю вказаних осіб та належало [PERSON] та [PERSON] по ? частині за кожним. Судом встановлено, що 11.05.2013 року помер [PERSON], про що 08.07.2013 року складено відповідний актовий запис № 09, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-КЕ № 241801 від 08.07.2013 р. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя і народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив, і батьки. Згідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 26.08.2015 р. № 02-20/732 померлий [PERSON] проживав станом на 11.05.2013 р. за адресою село Броварки, вул. Першотравнева, 24, Гадяцького району, Полтавської області. На день смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані: [PERSON], [INFO] дружина. Інших зареєстрованих станом на день смерті 11.05.2013 р. не значилось. Відповідно до листа приватного нотаріуса ГРНО [PERSON] №1016/01-16 від 19.11.2015р. 30 жовтня 2013 року із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] звернулася [PERSON], із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON], внаслідок чого 30.10.2013 року було заведено спадкову справу за №87/2013. 07.11.2013 року заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] подали [PERSON] та [PERSON], та 04.12.2013 року із заявою про те, що спадщину після смерті [PERSON] не прийняла та на неї не претендує звернулася [PERSON] З урахуванням зазначеного, судом встановлено, що [PERSON] належним чином прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON]. Статтею 1218 ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, оскільки [PERSON] був головою колгоспного двору, що знаходиться за адресою село Броварки, вул. Першотравнева, 24, Гадяцького району, Полтавської області, тобто був власником ? частини зазначеного домоволодіння, суд приходить до висновку, що ? частина домоволодіння входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON] та його син [PERSON] набув права власності на вказане майно. 08.01.2014 року померла [PERSON], про що 09.01.2014 року складено відповідний актовий запис №03, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-КЕ № 255233 від 09.01.2014 р. Таким чином, оскільки [PERSON] являлась членом вищезазначеного колгоспного двору і їй належала ? частина вказаного домоволодіння, суд приходить до висновку, що ? частина зазначеного домоволодіння входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON] Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 26.08.2015 р. № 02-20/733 померла [PERSON] була зареєстрована та проживала на дату смерті 08.01.2014 р. за адресою село Броварки, вул. Першотравнева, 24, Гадяцького району, Полтавської області. На день смерті [PERSON] проживала одна. Інших зареєстрованих станом на день смерті 08.01.2014 р. не значилось. Відповідно до листа нотаріуса ГРНО [PERSON] №1017/01-16 від 19.11.2015р. 30.05.2014 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON], внаслідок чого 30.05.2014 року було заведено спадкову справу за №59/2014. Також, 01.07.2014 року із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON], 07.07.2014 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у шестимісячний строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що вони належним чином прийняли спадщину після смерті їх матері [PERSON], та набули права власності по 1/8 частині вказаного домоволодіння за кожним. З урахуванням зазначеного, враховуючи той факт, що [PERSON] набув права власності на ? частину зазначеного домоволодіння після смерті свого батька [PERSON] та набув права власності на 1/8 частину домоволодіння після смерті своєї матері [PERSON], суд приходить до висновку, що [PERSON] набув права власності на 5/8 частин вказаного домоволодіння. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок від 14.11.2015 р. домоволодіння по вул. Першотравневій, 24 в с. Броварки складається з житлового будинку А-1, загальною площею 80,6 кв. м., житлова площа 47,1 кв. м., сараю Б, погріба б, вбиральні В, огорожі - №2,3. Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, оскільки [PERSON] фактично являється власником 5/8 частини зазначеного домоволодіння, та враховуючи той факт, що він у передбачений законом спосіб прийняв спадщину після смерті своїх батьків, тобто фактично набув права власності на 5/8 частин домоволодіння, що належала померлим, та з врахуванням того, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved