overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

До суду з позовною заявою про розірвання шлюбу звернувся позивач [PERSON] до відповідача [PERSON]. На обґрунтування свого позову позивач вказує, що вона уклала шлюб у виконкомі Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області актова запис №01. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач не бажає виконувати свої сімейні обов'язки, постійно ініціював сварки в сім'ї. Вона втратила почуття любові та поваги до відповідача і не бажає підтримувати з ним подружні стосунки, і тому вважає, що сім'я їх розпалася остаточно, а спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе і може зашкодити її особистим інтересам та інтересам дітей. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала в частині розірвання шлюбу, в частині стягнення судового збору та витрат на правову допомогу вимоги не підтримала, прізвище бажає залишити шлюбне. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, згоден на розлучення. Суд вивчивши заяви сторін, матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 14.01.2011 року, який зареєстрували в Петрівській сільській раді Петропавлівського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], яке було видане вищевказаним виконкомом сільської ради. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] З матеріалів справи судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного домашнього господарства не ведуть, мають кожний окремо бюджет, позивачка не бажає змінювати прізвище, питання про виховання дітей вирішено в добровільному порядку. Згідно частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст..110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 Сімейного кодексу України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

До суду з позовною заявою про розірвання шлюбу звернулася позивач [PERSON] до відповідача [PERSON] На обґрунтування свого позову позивач вказує, що 18.12.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрували у відділі РАГС Петропавлівського РУЮ Дніпропетровської області, актова запис №84. Від даного шлюбу дітей немають. Також позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося і вони фактично припинили подружні стосунки і не намагаються їх відновити. Взаємні почуття ними втрачені, неможливо поновлення шлюбних та сімейних відносин і на цій підставі і у відповідності до ст.104,105, 110, 112 СК України просить їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прізвище бажає залишити шлюбне. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, згоден на розлучення. Суд вивчивши заяви сторін, матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 18.12.2003 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №84, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-КИ № 202663, яке було видане вищевказаним відділом. Від шлюбу неповнолітніх дітей немають. З матеріалів справи, а саме позовної заяви, встановлено, що сторони разом не проживають, спільного домашнього господарства не ведуть, мають кожний окремо бюджет, згідно заяви позивача прізвище бажає залишити шлюбне. Згідно частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 Сімейного кодексу України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, судові витрати при подачі позову сплачені у розмірі 640.00 грн. суд вважає слід відшкодувати на користь позивача стягнувши зазначені кошти з відповідача. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частина 1 статті 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач надав суду документальне підтвердження сплати судового збору квитанція № NOK3B33222 від 11.12.2017 року на сумі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

До суду з позовною заявою про розірвання шлюбу звернулася позивач [PERSON] до відповідача [PERSON] На обґрунтування свого позову позивач вказує, що 24.07.2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрували в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції актова запис №429. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Внаслідок несумісності характерів, втрати поваги, любові та дружби одне одного, шлюбні відносини фактично припинили з липня 2016 року, спільним побутом не повязані. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим та таким що суперечить їх інтересам. Майновий спір між сторонами відсутній, сторони перебувають у шлюбі вперше. Місце проживання дитини після розірвання шлюбу з матір'ю сторонами не оспорюється. На підставі і у відповідності до ст. 110, 112 СК України просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, згоден на розлучення. Суд вивчивши заяви сторін, матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 24.07.2012 року, шлюб зареєстровано Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №429. Від шлюбу подружжя має доньку, [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. З матеріалів справи, встановлено, сторони не підтримують шлюбні відносини, разом не проживають з липня 2016 року, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з матірю. Згідно частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 Сімейного кодексу України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не зазначила ні в позовних вимогах ні в заяві від 03.10.2017 року про бажання змінити прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

До суду з позовом в інтересах [PERSON] звернувся її представник [PERSON] , в який він просив визнати дійсним договір купівлі-продажу [ADDRESS], свої вимоги обґрунтував тим, що 01.11.1994 року згідно договору купівлі-продажу № 94/0578, посвідченого Одеською універсальною товарною біржею GIP, від імені відповідача [PERSON] її представник [PERSON] продав, а позивач придбала вказану квартиру, право власності на яку було зареєстровано на підставі цього договору в КП ОМБТІ та РОН. Пердставник позивача [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить розглянути цивільну справу у її відсутність та про те, що вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно через оголошення у пресі. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, адвокат позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, встановив, що 01.11.1994 року згідно договору купівлі-продажу № 94/0578, посвідченого Одеською універсальною товарною біржею GIP [PERSON], що діяв від імені [PERSON] продав, а [PERSON] придбала [ADDRESS] (а.с. 5-6). Цивільні правовідносини між сторонами по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України і тому, відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18 липня 1963 року. Стаття 47 ЦК України якого передбачає можливість визнання судом правочину, що вимагає нотаріального посвідчення дійсним, якщо одна із сторін повністю виконала усі умови договору, але друга ухилилась від його нотаріального посвідчення. З матеріалів справи вбачається, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов про укладення договору купівлі-продажу [ADDRESS], покупець сплатив продавцю обумовлену суму - тобто сторонами були дотримані всі вимоги статті 224 ЦК України, але продавець ухиляюся від нотаріального посвідчення угоди. З урахування встановлених фактів суд вважає, що позивач довів ті обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню. На підставі статей 47, 224 ЦК України, статей 17, 48 Закону України «Про власність»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

До суду з позовом в інтересах позивача [PERSON] звернулась [PERSON], яка просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири - №5 в будинку №26 по вул. Марсельській в м. Одесі, укладений між [PERSON] з одного боку, [PERSON], та [PERSON], яка також діяли від імені та в інтересах [PERSON] з іншого, посвідчений 31.08.2000р. за № 721/К Одеською товарною біржею. Представник позивача звернувся до суду з заявою про слухання справи за її відсутності та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] до суду не зявились, повідомлялись про час та місце розгляду справи, причини неявки суду повідомлені не були. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з заявою про слухання справи за їх відсутності та вказала про визнання позовних в повному обсязі зазначивши, що до нотаріальної контори не має змоги звернутись. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, встановив, що 31.08.2000 року згідно договору купівлі-продажу № 721/К, посвідченого Одеською товарною біржею, [PERSON] та [PERSON], яка також діяли від імені та в інтересах [PERSON] - продали, а [PERSON] придбала квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], право власності на яку було зареєстровано в КП ОМБТІ та РОН (а.с. 9-10). Як вбачається з копії свідоцтва про одруження 08.10.2010 року [PERSON], уклала шлюб з [PERSON], прізвище подружжя після укладення шлюбу [PERSON] (а.с. 18). Ухвалою суду від 15.06.2016 року в якості правонаступника померлого відповідача [PERSON] залучено спадкоємця [PERSON]. Цивільні правовідносини між сторонами по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України і тому, відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18 липня 1963 року. Стаття 47 ЦК України якого передбачає можливість визнання судом правочину, що вимагає нотаріального посвідчення дійсним, якщо одна із сторін повністю виконала усі умови договору, але друга ухилилась від його нотаріального посвідчення. З матеріалів справи вбачається, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов про укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], покупець сплатив продавцеві обумовлену суму тобто сторонами були дотримані всі вимоги статті 224 ЦК України, але нотаріальне посвідчення угоди неможливе через смерть сторони, що приймала участь при укладені угоди. Відповідач в своїй письмовій заяві зауважила про відсутність наміру здійснювати нотаріальне посвідчення угоди. З урахування встановлених фактів суд вважає, що позивач довів ті обставини, на які він посилалась в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню. На підставі статей 47, 224 ЦК України, статей 17, 48 Закону України «Про власність»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

До суду з позовом до [PERSON] звернувся ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти», яке вказало, що в гуртожитку в [ADDRESS] безпідставно проживає відповідач, якій не надавалось жодного письмового документу на вселення до гуртожитку. Так як відповідач не має будь-якого відношення до підприємства, навіть не сплачує за проживання, позивач просить виселити [PERSON] з гуртожитку державного навчального закладу «Одеський центр професійно-технічної освіти», без надання іншого жилого приміщення; а також стягнути заборгованість за проживання в гуртожитку в сумі 6 443,93 грн. Представник позивача надала до суду з заяву в якій вказала про підтримку позову в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду повідомлені не були. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Гуртожиток в [ADDRESS] належить позивачу на праві власності (а.с. 5). Відповідач проживає в цьому гуртожитку та за період з 01.01.2011р. по 01.04.2014р. має заборгованість за надані послуги в сумі 6 443,93 грн. (а.с. 10, 11). За положеннями ст. 128 ЖК України порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно ст. 131 ЖК України відповідно до законодавства Союзу РСР Примірне положення про гуртожитки затверджується Радою Міністрів Української РСР, міністерствами, державними комітетами і відомствами СРСР за погодженням з відповідними профспілковими і комсомольськими органами. Пунктом 44 вказаного Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р. за N 208 передбачено, що громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду - ч.2 п. 38 Примірного положення про гуртожитки. На підставі викладеного позов ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти» про виселення [PERSON] та стягнення плати за користування житлом є обґрунтованим та підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

До суду з позовом до [PERSON] звернулась [PERSON] Позивач просить зняти з реєстрації [PERSON], який зареєстрований в [ADDRESS]. Повідомляє, що вона являється власником будинку № 45 і зареєстрована в цьому будинку. Разом з нею зареєстрований відповідач. Вона дала дозвіл на його реєстраціє у своєму житлі через те, що він сирота. Проте відповідач фактично проживає в інших людей в с. Женишківці Віньковецького району Хмельницької області. При оформленні субсидії в УСЗН Віньковецької РДА вона змушена була вказати в документах про нього (хоча відповідач фактично в неї не проживає), що негативно впливає на результат розгляду її заяви про надання субсидії. В судове засідання позивачка не з'явилась, була належно повідомлена про час та місце розгляду справи. Надіслала на ім'я суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, вимоги задовольнити. Відповідач також не з'явився у судове засідання, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, надіслав заяву в якій визнає вимоги позивачки і просить справу розглядати в його відсутності. Дослідивши заяви сторін, письмові докази слід вважати позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. Вона являється власником цього будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно видане 09.01.2008 року виконавчим комітетом Віньковецької селищної ради. Згідно довідки № 1490 виданої 23.07.2015 року головою Віньковецької селищної ради [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Враховуючи, що відповідач визнав вимоги позивачки, погодився написати заяву про зняття його з реєстрації, але на час розгляду справи не знявся з реєстрації, його слід в судовому порядку примусити на підставі ст.7 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» знятись з реєстрації за адресою: вул. Затонського, [ADDRESS] Згідно ст. 316 ЦК України право власності - це право особи на майно, яке він здійснює відповідно до закону, по своїй волі і незалежно від волі інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

До суду з позовом до [PERSON] звернулось КП «ОКЗ № 1», яке вказало, що в гуртожитку в [ADDRESS] безпідставно проживає відповідач, якому не надавалось жодного письмового документу на вселення до гуртожитку. Так як відповідач не має будь-якого відношення до підприємства, позивач просив виселити [PERSON] з гуртожитку Комунального підприємства «Одеський шкіряний завод №1», без надання іншого жилого приміщення; вказати, що дане рішення є підставою для зняття відповідача з реєстрації; а також стягнути понесені судові витрати. Представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність. Відповідач до суду не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином про судовий розгляд. До суду представник ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області не з'явився, третя особа належним чином повідомлена про розгляд справи, причини неявки представника суду повідомлені не були. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Гуртожиток літ. «Ж» в складі нежитлових будівель за адресою - [ADDRESS], належить позивачу на праві власності (а.с. 26). Відповідач не був працівником КП «ОКЗ № 1» - трудові відносини тобто між сторонами відсутні, ордер на вселення в гуртожиток [PERSON] не видавався (а.с. 25). Проте відповідач проживав та з 04.10.1996р. перебуває зареєстрованим в цьому гуртожитку (а.с. 27). За положеннями ст. 128 ЖК України порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно ст. 131 ЖК України відповідно до законодавства Союзу РСР Примірне положення про гуртожитки затверджується Радою Міністрів Української РСР, міністерствами, державними комітетами і відомствами СРСР за погодженням з відповідними профспілковими і комсомольськими органами. Пунктом 44 вказаного Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р. за N 208 передбачено, що громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. На підставі викладеного позов КП «ОКЗ № 1» про виселення [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Так як за положеннями ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення тощо, тому вимоги щодо визначення порядку виконання рішення суду є зайвими. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved