Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

До суду з вказаною заявою звернулася [PERSON] , з посиланням на те, що вона з листопада місяця 2014 року перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] по день його смерті - [INFO] . Вона є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . За час перебування в цивільному шлюбі заявника та покійного [PERSON] зачато вказана дитину. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки заявник не могла уявити про настання трагічних наслідків, які склалися з батьком дитини. Окрім цього, відповідно до інформації КНП «Ставищенська лікарня» надано належним чином завірену копію індивідуальної картки вагітної та породілі [PERSON] , з якої вбачається, що чоловіком заявника являвся [PERSON] .. Зазначені обставини також можуть підтвердити свідки, оскільки вони є сусідами заявника за місцем її фактичного проживання, яке було місцем ведення спільного побуту як чоловіка та жінки заявника з покійним чоловіком [PERSON] .. Крім того, численні фотографії покійного [PERSON] разом з заявником підтверджують їх спільний побут та проживання. Встановлення факту батьківства заявника необхідно для того, аби її дитина мала можливість знати свого батька, носити його прізвище та для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Заявник просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] . В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, підтвердили обставини, викладені в заяві про встановлення факту батьківства померлої особи. В судове\~засідання представник заінтересованої особи:\~Ставищенського районного\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Центрального міжрегіонального\~управління юстиції\~(м.\~Київ)не прибув. Від даної заінтересованої особидо суду надійшов лист, в якому не заперечується проти задоволення заяви [PERSON] та просять справу розглядати без участі представника відділу. Свідок [PERSON] суду показала, що з кінця жовтня місяця 2019 року вона знайома із заявником [PERSON] , оскільки вона від неї неподалік проживає та знає її свекруху, яка також проживає неподалік. Заявник проживала із своїм чоловіком [PERSON] разом з жовтня місяця 2019 року до його смерті, вони вели спільне господарство. У шлюбі вони не були, хотіли укласти шлюб, але не встигли. Будучи вагітною, заявник ходила з ним вдвох. Він говорив, що у нього родиться хлопчик, бо хотів сина. Заявник була в хороших відносинах з батьками померлого [PERSON] .. Останнього вона знала з дитинства, познайомилась із [PERSON] .. Заявник до цього часу спілкується із батьками померлого [PERSON] , вони називають його сина своїм внуком, з цього приводу ніяких заперечень від них не має. Свідок [PERSON] суду показала, що з осені 2019 року [PERSON] проживала із [PERSON] однією сім`єю, вели спільне господарство, побут, виховували дитину, а саме хлопчика. Потім, [INFO] у них народився син. Жили вони дружно, спокійно, були тихими сусідами. До старшого сина заявника [PERSON] відносився добре, гуляв з ним. Коли [PERSON] завагітніла, то він з нею ходив до лікарні, допомагав в побуті. Батьки померлого [PERSON] добре відносились і відносяться до [PERSON] .. Коли загинув їх син, то вони допомагали [PERSON] , приходили в пологовий будинок до неї і зараз допомагають, люблять свого внука, бо він схожий на свого діда. Свідок [PERSON] суду показала, що вона із [PERSON] знайома, так як вони мають сусідні городи. [PERSON] із своїм чоловіком [PERSON] жили разом з кінця 2019 року, вели спільне господарство та побут, жили добре. У них був хлопчик на вихованні, крім того вона була вагітною. Під час вагітності [PERSON] та [PERSON] були разом. Останній говорив, що вони із [PERSON] чекають дитину. Другий син народився у заявника уже після смерті [PERSON] .. Батьки [PERSON] люблять свого народженого внука та до цього часу спілкуються із [PERSON] .. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши заявника та його представника, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази, вважає, що заяву про встановлення\~факту батьківства\~померлої особислід задовольнити, виходячи з наступного. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24.07.2020 року Ставищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.12.2020 року Ставищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) встановлено, що, [PERSON] , народився [INFO] . В графі мати зазначено [PERSON] , у графі батька - [PERSON] (а. с. 7). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначення відомостей про батька відповідно до частини ч. 1 ст. 135 СК України, встановлено, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадився за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька [PERSON] дитини записані за вказівкою матері [PERSON] (а. с. 9) Із медичної документації наданої КНП «Ставищенська лікарня» на адвокатський запит встановлено, що [PERSON] з 10.07.2020 року перебувала на обліку у вказаному медичному закладі як вагітна (а. с. 10, 12-28). Зокрема, із копії індивідуальної карти вагітної та породіллі [PERSON] (а. с. 12) в графі прізвище чоловіка зазначено [PERSON] . Крім того, з копії інформованої згоди (а. с. 18-19) вбачається, що [PERSON] на випадок її медичної недієздатності довіряла представляти її інтереси і приймати від свого імені рішення виключно з медичних питань [PERSON] .. Також, в медичній документації наявна довідка про результати дослідження з виявлення серологічних маркерів ВІЛ та результати аналізів крові, що були проведені [PERSON] (а. с. 24). Відповідно до змісту ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно із п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за №3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). В п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п. 13 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту визнання батьківства відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 1, ст. 319 ЦПК України.

Outcome: approved