Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вулиця Горького, б. № 14, що складається: А1, ж, а, ґ житловий будинок; Б, Б1, Г сараї; В гараж; ПГ погріб; Е убиральня; 1, 3 огорожа; 2 - водопровід. Між позивачкою з однієї сторони, та відповідачкою, з іншої була досягнута домовленість про купівлю-продаж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в Троїцьке Троїцького району Луганської області, вулиця Горького, б. № 14. Позивачкою було передано відповідачці домовлену суму у розмірі 50\~000 гривень за придбання вказаного домоволодіння, про що було вчинено розписку від 12 травня 2016 року. На даний час позивачка не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку з незалежних від неї обставин. Позивачка просять суд визнати за нею право власності на зазначене домоволодіння, а також земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних будівель та споруд, так як вказана земельна ділянка перейшла у власність до позивачки разом із зазначеним домоволодінням. Позивачка та її представник до суду не зявилися, просили справу розглянути без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить дану справу розглянути без її участі. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом було встановлено, що дійсно відповідачка є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вулиця Горького, б. № 14, що складається: А1, ж, а, ґ житловий будинок; Б, Б1, Г сараї; В гараж; ПГ погріб; Е убиральня; 1, 3 огорожа; 2 - водопровід. Між позивачкою з однієї сторони, та відповідачкою, з іншої була досягнута домовленість про купівлю-продаж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в Троїцьке Троїцького району Луганської області, вулиця Горького, б. № 14. Позивачкою було передано відповідачці домовлену суму у розмірі 50\~000 гривень за придбання вказаного домоволодіння, про що було вчинено розписку від 12 травня 2016 року. З огляду на вищезазначене, позивачка домовилася з відповідачкою щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким позивачці у власність перейшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення даного правочину відсутні з незалежних від позивачки обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивачки може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивачка звернулася до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у неї відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, у звязку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщенні на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Таким чином, набуваючи право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачка також набуває право власності на земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння, а саме земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0860 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 717052. На підставі ст.ст. 328, 334, 638, 655 ЦК України, ст. 120 ЗК України,

Outcome: approved