Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Заявник [PERSON] в порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити юридичний факт - проживання її ( [PERSON] ) однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] у будинку [ADDRESS] в період з 2010 року по день смерті [PERSON] , а саме: [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що у середині 2009 року вона (заявник) познайомилася з [PERSON] та через деякий час їхні стосунки почали носити характер подружніх та з початку 2010 року вони з [PERSON] почали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, при цьому, на той час ні вона (заявник), ні [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебували, оскільки обоє були вдівцями. Зазначила, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] , а дружина [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Вказала, що у 2010 році вона та [PERSON] розпочали фактичні сімейні стосунки та почали проживати разом однією сім`єю за їхньою спільною згодою в житловому будинку [ADDRESS] , який належить їй (заявнику) на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-1818, та в період з 2010 року по 2018 рік вона (заявник) з [PERSON] спільно проживали однією сім`єю у будинку за вказаною вище адресою, при цьому [PERSON] був зареєстрований у будинку [ADDRESS] , але після смерті його дружини ( [INFO] ) тривалий час не проживав у будинку за місцем реєстрації. [INFO] [PERSON] помер в м. Кропивницькому. Заявник також зазначила, що впродовж останніх 8-ми років до 22.10.2018 року, та на час відкриття спадщини, вона з [PERSON] перебували у сімейних відносинах та проживали однією сім`єю у будинку [ADDRESS] , у зв`язку з чим вона (заявник) опікувалась літньою і не зовсім здоровою людиною ( [PERSON] ), з яким проживали разом, вели спільне домогосподарство, допомагали один одному у веденні домашнього господарства, мали спільний бюджет та разом нести витрати: сплачували комунальні послуги, купували продукти харчування та ліки. Крім того, в період, коли [PERSON] хворів, вона (заявник), викликала швидку медичну допомогу та взагалі відносилася до нього як дружина, також неоднаразово доглядала за [PERSON] в лікарні, а після виписки останній повертався проживати у її (заявника) будинок. [PERSON] , в свою чергу, допомагав їй доглядати за городом, консервувати овочі та фрукти, доглядав за порядком у подвір`ї будинку, та вони разом відпочивали із сусідами по вулиці. Вказала, що коли [PERSON] помер, вона (заявник) за власні кошти здійснила його поховання. [PERSON] за життя склав на її (заявника) ім`я заповіт, посвідчений 29.02.2016 року державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 Вишнею І.В., зареєстрований в реєстрі за №3-98. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, належної померлому на праві особистої приватної власності кадастровий номер 3522580900:02:000:2004, площею 3,67 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Зазначила, що вона, як спадкоємець, у встановлений шестимісячний термін звернулася до державного нотаріуса Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області для отримання спадщини - земельної ділянки, яка відкрилася після смерті [PERSON] , однак їй (заявнику) було відмовлено у оформленні спадщини на земельну ділянку за заповітом та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав відсутності документів, які б підтверджували факт її (заявника) проживання разом із спадкодавцем. З огляду на викладене вище, заявник вказала, що встановлення юридичного факту - її (заявника) проживання однією сім`єю з [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадшини має для неї значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Ухвалою суду від 04 травня 2020 року відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання з викликом учасників справи. Крім того, ухвалою суду від 23 червня 2020 року залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, заявник [PERSON] подала заяву про уточнення вимог, зареєстровану судом 10 листопада 2020 року за вх. №25783, згідно з якою просила встановити юридичний факт - проживання її (заявника) та [PERSON] , [INFO] , у будинку [ADDRESS] однією сім`єю в період з 2010 року до [INFO] (день смерті [PERSON] ). Заявник [PERSON] та її представник представник - адвокат Антонов А.А. (діє на підставі ордеру серії КР №84517 від 10 лютого 2020 року) під час судового розгляду справи по суті заявлені вимоги з урахуванням поданої заяви про уточнення вимог, підтримали з підстав, зазначених у заяві, просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Бережинської сільської ради Кропивницього району Кіровоградської області, а також заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань від останніх не надходило. Заслухавши заявника [PERSON] та в її інтересах представника адвоката Антонова А.А., свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зваживши доводи, викладені в заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, про що складено відповідний актовий запис №21. Також встановлено, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Прохор Л.Є., зареєстрований в реєстрі за №1087, згідно якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: усі його права та обов`язки, які йому належать на момент складання цього заповіту, а також права та обов`язки, які можуть належати йому в майбутньому, та усе його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] . Крім того, встановлено, що 30 липня 2012 року [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиною С.С., зареєстрований в реєстрі за №4487, згідно якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: спадкоємцем належних йому на праві приватної власності 3/25 (трьох двадцять п`ятих) часток у праві власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також відповідних прав щодо цієї нерухомості, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини, - призначив [PERSON] , [INFO] . Також, 29 лютого 2016 року [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 Вишнею І.В., зареєстрований в реєстрі за №3-98, згідно якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому на праві особистої приватної власності земельну ділянку, кадастровий номер 3522580900:02:000:2004, площею 3,67 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бережинської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області, заповів [PERSON] , [INFO] . При цьому, [INFO] [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Латушкіною О.О., зареєстрований в реєстрі за №293, згідно якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: усі його права та обов`язки, які йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати йому у майбутньому, а також все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] . При цьому, відповідно до положень ч.ч.2, 3 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] Кіровоградською районною державною нотаріальною конторою 13 листопада 2018 року заведено спадкову справу №154/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , копію якої надано Кропивницькою районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області на запит суду, при цьому, з заявами про прийняття спадщини за заповітом звернулися: [PERSON] , [INFO] (заява від 13.11.2018 року, зареєстрована під №433) та [PERSON] , [INFO] (заява від 16.01.2019 року, зареєстрована під №10). Заяв від інших спадкоємців про прийняття спадщини, - не надходило. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 жовтня 2020 року державним нотаріусом Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Куроп`ятник В.М. було відмовлено [PERSON] , [INFO] , у видачі свідоцтва про право на спадщину як за заповітом, посвідченим Вишнею І.В., державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 29 лютого 2016 року, зареєстрованого у реєстрі за №3-98, так і за законом на земельну ділянку, кадастровий номер 3522580900:02:000:2004, площею 3,6686 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бережинської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . При цьому, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину як за заповітом, так і за законом мотивована тим, що заявником не надано документів, які б підтверджуали родинні стосунки [PERSON] з померлим [PERSON] або факт проживання їх однією сім`єю. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Більш того, відповідно до ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 ЦК України). Як зазначалося вище, 13 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на підставі якої (заяви) була заведена спадкова справа. Згідно з постановою державного нотаріуса Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Куроп`ятник В.М. від 22 жовтня 2020 року, [PERSON] у зв`язку з не наданням останньою документів, які підтверджують родинні стосунки [PERSON] з померлим [PERSON] або факт проживання однією сім`єю, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину як за заповітом, посвідченим Вишнею І.В., державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 29 лютого 2016 року, зареєстрованого у реєстрі за №3-98, так і за законом на земельну ділянку, кадастровий номер 3522580900:02:000:2004, площею 3,6686 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бережинської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Зі змісту вказаної вище постанови також вбачається, що відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №54053368 від 13.11.2018 від імені [PERSON] , [INFO] , було посвідчено заповіти: - приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Прохор Л.Є. 26.06.2012 року за реєстром №1087; - приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С., 30.07.2012 року за реєстром №4487; державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 Вишнею І.В., 29.02.2016 року, за реєстром №3-98; - приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Латушкіною О.О., 02.06.2016 року, за реєстром №293. Згідно останнього заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Латушкіною О.О., 02.06.2016 року, за реєстром №293, [PERSON] , на випадок своєї смерті все своє майно заповів - [PERSON] , [INFO] , місце проживання якої не відомо, яким повністю скасував дію всіх попередніх заповітів. Відповідно до матеріалів спадкової справи №154/2018, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , [INFO] , спадщину не прийняла. Тим самим, з зазначеної копії спадкової справи, суд вважає, що на час судового розгляду заяви заявника [PERSON] в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту, - підстав для висновку про наявність спору про право немає. У постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 336/709/18-ц суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. В свою чергу, заявник [PERSON] , звертаючись до суду з заявою в порядку окремого провадження, просила встановити юридичний факт - факт її спільного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] однією сім`єю в період з 2010 року до 22 жовтня 2018 року (день смерті [PERSON] ), вказавши, що даний факт має для неї юридичне значення, так як надає їй можливість оформити спадкові права, подавши нотаріусу документ, який підтверджує її факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Поряд з цим, судом встановлено та підтверджується довідками, виданими квартальним комітетом № 16 Подільського району м. Кропивницького 11 листопада 2018 року за № 1098 та 29 квітня 2020 року №168, що [PERSON] з 2010 року дійсно проживав без реєстрації до моменту смерті за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , при цьому будинок за адресою: [ADDRESS] ) на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.08.2009 року №1-1818, посвідченого Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою, належить заявнику [PERSON] . Відповідно до інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 16.06.2020 року №1100-0802-7/15600, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (актовий запис №21 від 22.10.2018), перебував на обліку та отримував пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: з 01.01.2010 по 31.12.2015 - в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кіровограді (Ленінський район) за адресою: 25006, м.Кіровоград, вул.Преображенська, буд.62/5; з 01.01.2016 по 30.04.2016 - в управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі за адресою: 27605, Кіровоградський район, с.Бережинка, вул.Центральна, буд.51; з 01.05.2016 по 15.01.2018 - в Кіровоградському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області (Подільський район) за адресою: [ADDRESS]; з 15.01.2018 - в головному управлінні Пенсійного фонду україни в Кіровоградській області (Подільський район) за адресою: [ADDRESS]. Пенсія виплачувалась через відділення поштового зв`язку за місцем проживання. Інформація про отримання пенсії [PERSON] на підставі довіреності в головному управлінні Пенсійного фонду Кіровоградської області, - відсутня. Крім того, згідно з листом, за підписом директора Кіровоградської дирекції АТ «Укрпошта» Протасова С.В. від 24.02.2020 року вих. №41-07/А-2032, вбачається, що надання послуги з виплати пенсії проводиться об`єктами поштового зв`язку Укрпошти згідно з вимогами Інструкції про виплату та доставку пенсії та соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України та Міністерства праці та соціальної політики України від 28 квітня 2009 року №464/156, постановою правління Пенсійного фонду України від 28.04.2009 року №14-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.07.2009 року за №592/16608. Відповідно до п. 1.7, 1.9, 6.8 Інструкції виплата пенсій, соціальних допомог за відомостями за формою В1-М (далі - Відомості) здійснюється з 4 по 25 число кожного місяця у виплатних об`єктах поштового зв`язку та з доставкою додому. Виплата пенсій, соціальних допомог за відомостями здійснюється відповідно до зазначеної на відомості дати та до кінця виплатного періоду. Відомості і разові доручення за формами В2-М та В3-М, підібрані за номерами до однієї підшивки, зберігаються у поштамтах, вузлах (центрах) поштового зв`язку в установленому порядку протягом трьох років. З пояснення начальника міського відділення поштового зв`язку №11 м. Кропивницький, пенсійні кошти [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , листоношою доставлялися за вказаною адресою та виплачувались особисто [PERSON] під підпис у виплатній відомості. Відповідно до договору-зобов`язання від 22.10.2018 року, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] , заявник гарантувала оплату за надані транспортні послуги по доставці тіла померлого [PERSON] , який являється їй «чоловіком» (адреса проживання: [ADDRESS] ). Згідно з розрахунковою квитанцією серії ААКЄ №426909 від 22.10.2018 року, сплачено 244, 00 грн. за оформлення ритуальних послуг на поховання. Окрім того, факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, в період з 2010 року по день смерті [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, свідок [PERSON] пояснила, що з 1979 року вона постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , з 1980 року знає заявника [PERSON] , яка є її сусідкою. Пояснила, що [PERSON] та [PERSON] почали разом проживати з 14.01.2010 року у будинку [PERSON] . З того моменту, коли [PERSON] почав хворіти ( 2015 рік) та до самої його смерті, за ним доглядала [PERSON] . У 2015-2016 роках [PERSON] робили операцію, а у кінці 2017 року у нього стався інсульт та він знаходився на лікуванні у районній лікарні. Коли [PERSON] помер, [PERSON] здійснила його поховання, робила поминальні обіди. З розмов [PERSON] вона (свідок) також знає, що у нього є прийомна донька, і він їй заповів квартиру, однак її (доньки) вона (свідок) ніколи не бачила. Зазначила, що до того як [PERSON] почав жити з [PERSON] у будинку останньої, він проживав у с.Бережинка Кіровоградського району, його дружина померла, рідних дітей у нього не було. [INFO] [PERSON] помер, та він похований в с. Бережинці. Вказала, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне домогосподарство, допомагали один одному у веденні домашнього господарства. Свідкок [PERSON] пояснила суду, що вона з народження проживає за адресою: [ADDRESS] , та її (свідка) батьки були з заявником кумами. Чоловік заявника помер, та з 2010 року заявник постійно проживала разом з [PERSON] в її Заявника) будинку за адресою: [ADDRESS] . Коли у [PERSON] стався інсульт, заявник його доглядала, сусіди допомагали. Заявник також здійснила поховання [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . З 2006 року знає заявника як сусідку, бачаться кожного дня. У 2010 році, після того як помер чоловік заявника ( [PERSON] ), вона почала проживати разом з [PERSON] як з чоловіком, при цьому, вони разом поралися на городі, працювали у дворі, а коли [PERSON] став хворіти, заявник доглядала його, та після його смерті, - займалася його похованням та поминальними обідами. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при цьому, відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Встановлення даного юридичного факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини для заявника [PERSON] має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає їй можливість реалізувати своє право на оформлення спадщини, яка (спадщина) відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . З огляду на викладене вище, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи відсутність спору про право, а також враховуючи, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини для заявника [PERSON] має юридичне значення та безпосередньо породжує для останньої юридичні наслідки, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність заяви про встановлення юридичного факту, а саме: факту спільного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в будинку [ADDRESS] однією сім`єю в період з 2010 року по 22 жовтня 2018 року, на підставі чого заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим понесені заявником [PERSON] судові витрати, що складаються з судового збору, - слід вважати по фактично понесеним останньою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved