Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей до відповідача [PERSON], згідно якого просить стягнути аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку посилаючись на наступне: 10 грудня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області. В період шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] На даний час стосунки між нею та відповідачем суто формальні. Спільного господарства вони не ведуть , хоч шлюб з відповідачем не розірвали Відповідач не допомагає їй та їхнім дітям, не приймає участі у їх вихованні. всі ці обов'язки вона виконує сама. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, на її прохання надавати матеріальну допомогу дітям не реагує, їй складно самій утримувати дітей та забезпечувати їх всім необхідним, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснили, що відповідач забрав карточку, на яку перераховується допомога на утримання дитини, в зв'язку з чим позивач не може отримати коштів, які виплачуються державою на дитину. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Пояснивши, що він після припинення спільного проживання деякий час допомагав дружині, як коштами, так і продуктами харчування, але позивачка відмовлялась від молока посилаючись на те, що діти домашнього молока не п'ють. Після отримання позовного матеріалу він дійсно перестав надавати допомогу на утримання дітей. Він дійсно забрав банківську картку. на які перераховуються кошти на утримання сина, так як вважає, що позивачка витратить дані кошти не на потреби дитини. Тому ці кошти він поклав на депозитний рахунок на дитину. Крім того старший син не його дитина Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони 10.12.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області. що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В період шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, в яких відповідач записаний батьком дітей. Дитина [PERSON], усиновлений позивачем, тому відповідно до ст. 207 СК України відповідач є батьком і цієї дитини, так як усиновлені діти прирівнюються до рідних дітей.. Судом встановлено, що на даний час сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Відповідач надає частково матеріальну допомогу на утримання дітей, що виражається у придбання продуктів харчування , одягу, ласощів, але така допомога є нерегулярною, тому позивач бажає стягнути аліменти, так як всі інші затрати на утримання дітей вона несе самостійно. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач, матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку надає, але не систематично. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач офіційно працює та має стабільний заробіток, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в частці від отримуваного ним прибутку. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне положення сторін: відповідач працює, позивач не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Інших неповнолітніх дітей та утриманців сторони не мають . Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох та більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання,я кА буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання 2-х дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку ( прибутку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення старшим дітьми повноліття. Так як потреба у стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача позивачем не доведена. Крім того, визначаючи даний розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач частково матеріальну допомогу на утримання дітей надає, шлюб між сторонами не роірваний, тому сторони можуть налагодити свої стосунки та проживати разом. Відповідно стягнення аліментів у розмірі, визначеному судом, на думку суду буде достатнім для задоволення необхідних потреб дітей відповідного віку. Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 551 грн. 20 коп., так як позивач звільнення від сплати судового збору відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На основі ст. 180, 182, 183 СК України.

Outcome: approved