Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

До суду звернулися позивачі [PERSON] та [PERSON] з позовом до ТОВ АФ «Нібас» про визнання права власності на нерухоме майно . На обґрунтування свого позову вони вказали , що 04.грудня 2013 року під № 0412/13 між ними та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірмою Нібас» було укладено письмовий договір купівлі - продажу нежитлових будівель рибокоптильного цеху , які розташовані за адресою [ADDRESS] Відповідно до абзацу 2п.1 умов такого правочину придбане майно складається з наступних будівель визначених на технічному плані літерними позначеннями: цех- літера «Б», котельна - «В», склади - «Е», «Д», вбиральня -«Ж», які в повному об'ємі відчужуються на їхню користь. Загальна площа відчужуваних нежитлових будівель-242 кв.м. Після укладення вищенаведеного правочину вони спільно без перешкод та відкрито, володіють і розпоряджаються придбаним майном на власний розсуд. При зверненні до реєстраційної служби Петропавлівського РУЮ в Дніпропетровській області їм було відмовлено у внесенні належних прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно через порушення форми укладення правочину, а саме недотримання нотаріальної форми посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна. Вони звернулись до продавця з прохання нотаріального посвідчення правочину між ними та вже спільно звернулись до нотаріальної контори, але нотаріус в усному порядку їм роз'яснив про неможливість його посвідчення через відсутність у продавця належним чином посвідченого правовстановлюючого документу на право власності користування земельною ділянкою на якій розташоване відчужене майно. Через такі обставини вони змушені звернутися до суду. В судове засідання позивачі не з'явилися , надали суду заяви , в яких просять слухати справу в їх відсутність , позовні вимоги повністю підтримують , просять задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає, проти задоволення на користь позивачів не заперечує. Суд вивчивши матеріали справи , заяви сторін вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що 04 грудня 2013 року під № 0412/13 між сторонами було укладено письмовий договір купівлі - продажу нежитлових будівель рибокоптильного цеху , які розташовані за адресою [ADDRESS] Відповідно до абзацу 2п.1 умов такого правочину придбане майно складається з наступних будівель визначених на технічному плані літерними позначеннями: цех- літера «Б», котельна - «В», склади - «Е», «Д», вбиральня -«Ж», які в повному об'ємі відчужуються на їхню користь. Загальна площа відчужуваних нежитлових будівель-242 кв.м. Після укладення вищенаведеного правочину позивачі спільно без перешкод та відкрито, володіють і розпоряджаються придбаним майном на власний розсуд. При зверненні до реєстраційної служби Петропавлівського РУЮ в Дніпропетровській області їм було відмовлено у внесенні належних прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно через порушення форми укладення правочину, а саме недотримання нотаріальної форми посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна. Вони звернулись до продавця з прохання нотаріального посвідчення правочину між ними та вже спільно звернулись до нотаріальної контори, але нотаріус в усному порядку їм роз'яснив про неможливість його посвідчення через відсутність у продавця належним чином посвідченого правовстановлюючого документу на право власності користування земельною ділянкою на якій розташоване відчужене майно. Відповідно до п.3.4. глави 2 розділу ІІ порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при посвідченні правочинів про перехід права власності на житловий будинок, будівлю або споруду нотаріус роз'яснює сторонам зміст статті 377 Цивільного кодексу України щодо переходу права власності або права користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч.1 ст. 377 ЦК України до особи , яка набула права власності на житловий будинок ( крім багатоквартирного) , будівлю , або споруду, переходить право власності , право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах , встановлених для попереднього землевласника(землекористувача). Відповідно до ч.2 ст. 377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки , право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти. Відповідачем належним чином за час володіння відчуженим на користь позивачів нерухомим майном не було оформлено право користування земельною ділянкою на якій розташовано відчужений об'єкт нерухомого майна, а також не проведено відповідні дії щодо присвоєння такій земельній ділянці кадастрового номеру, що в свою чергу на перешкоджає належному оформленню договору купівлі - продажу між сторонами. Від належного оформлення прав на земельну ділянку на якій розміщено об'єкт нерухомого майна, який уже відповідачем передано у власність позивачів, підприємство ухиляється. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі- продажу одна сторона ( продавець) передає, або зобов'язується передати майно у власність другій стороні ( покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити певну суму грошей. Умови вказаної статті сторони виконали. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів, а згідно ч.2 - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідач передав майно у володіння позивача за що отримав відповідну плату. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору , але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення , суд може визнати такий договір дійсним. Враховуючи те, що сторонами дійсно виконано всі умови договору купівлі - продажу нерухомого майна, що підтверджується доданими документами, а саме: договором купівлі - продажу, актом прийому - передачі , та квитанціями до прибуткового касового ордеру, тобто відбулось повне виконання умов договору, але сторона відповідача ухилилася від нотаріального посвідчення правочину шляхом ненадання правовстановлюючих документів на земельну ділянку на якій розташовано об'єкт відчуження, суд вважає за можливе визнати дійсним договір укладений сторонами без дотримання його форми та за позивачами право власності на придбане нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved