Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Заступник прокурора м. Житомира в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 18522 грн. 57 коп, посилаючись на те, що постановою Богунського районного суду м. Житомира від 07.09.2011 року відповідач був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі Закону України від 08.07.2011 року «Про амністію», а кримінальну справу, порушену проти нього за ч.2 ст. 367 КК України закрито. На обґрунтування вимог зазначив, що в результаті злочинних дій відповідача позивачу була заподіяна матеріальна шкода, яка полягала в неотриманні пенсії у звязку з втратою годувальника як дитині-сироті, оскільки відповідач, працюючи директором Житомирської загальноосвітньої школи-інтернату 1-2 ступенів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також будучи державним опікуном дітей, які виховуються в даному закладі, внаслідок невиконання своїх службових обовязків не подав до Управління пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомира заяви про призначення пенсії. В судовому засіданні представник прокуратури позов підтримала згідно доводів викладених в позовній заяві. Відповідача позов не визнав, просив в позові відмовити, не дивлячись на те, що був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі Закону України від 08.07.2011 року «Про амністію», а кримінальну справу, порушену проти нього за ч.2 ст. 367 КК України закрито. Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються вимогами ст. 1166 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає зясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Судом встановлено, що відповідач, працюючи директором Житомирської загальноосвітньої школи-інтернату 1-2 ступенів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також будучи державним опікуном дітей, які виховуються в даному закладі, внаслідок невиконання своїх службових обовязків в період 2008-2010 року не подав до Управління пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомира заяви про призначення пенсії [PERSON], в результаті чого позивачу була заподіяна матеріальна шкода в сумі 18522 грн. 57 коп, яка полягала в неотриманні пенсії у звязку з втратою годувальника як дитині-сироті, Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 07.09.2011 року відповідач буз звільнений від кримінальної відповідальності на підставі Закону України від 08.07.2011 року «Про амністію», а кримінальну справу, порушену проти нього за ч.2 ст. 367 КК України закрито. /а.с.7-11/. Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України, обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою./ ст. 61.ч.4 ЦПК України/. Таким чином, судом встановлена протиправність дій відповідача та його вина, а також причинний звязок між наявною шкодою і протиправними діяннями заподіювача, оскільки постанова Богунського райсуду м. Житомира від 07.09.2011 року/а.с.7-11/ є обовязковою для суду, дана обставина є підставою для звільнення від доказування щодо вини відповідача. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди, суд керується вимогами ст. 1166 ЦК України, згідно яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної абр юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вищезгаданої постанови, розмір шкоди становить 18522 грн. 57 коп, які підлягають відшкодуванню відповідачем на користь [PERSON] Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved