Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

До суду надійшов вказаний позов, обґрунтований тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, під час якого у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Дитина перебувала на обліку служби у справах дітей Маневицької РДА з 25 лютого 2020 року як така, що проживає в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. За період перебування дитини на обліку служба у справах дітей райдержадміністрації спільно з центром надання соціальних послуг, відділом соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю ЦНСП Колківської селищної ради здійснювали обстеження матеріально - побутових умов проживання сім`ї, під час яких було встановлено значне погіршення умов з серпня 2020 року, оскільки батьки припинили підтримувати в будинку порядок, занедбали дитячий одяг та постільну білизну, були відсутні засоби для обігріву будинку. Крім того, дитина не була забезпечена достатнім для її віку харчуванням та можливостями для розвитку. Під час відвідувань працівниками служби оселі Ковалів, батьки поводили себе агресивно, погрожували та обзивали нецензурною лайкою на зауваження щодо відсутності умов для нормального розвитку дитини. Систематичне невиконання своїх батьківських обов`язків відповідачами призвели до значного погіршення здоров`я [PERSON] , а тому, зважаючи на вищевикладене, просили суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків відносно їх малолітньої дитини та стягнути на її утримання аліменти в розмірі Ѕ частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Згідно заяви від 6 квітня 2021 року представником позивача уточнено позовні вимоги в частині стягнення аліментів з Ѕ на ј частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з кожного, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити із наведених в позові підстав. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується розписками, наявними в матеріалах справи. Правом подати відзив не скористалися. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та з огляду на те, що представник позивача не заперечила щодо заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалити заочне рішення, що відповідатиме вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши вступне слово представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить наступного висновку. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 вищевказаного Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2017 року та, згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 28 січня 2021 року є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 13). Відповідно до актів обстеження умов проживання від 7 лютого 2020 року, 20 лютого 2020 року, 11 березня 2020 року, 4 грудня 2020 року, 19 квітня 2021 року відповідачами не створено умови для проживання для розвитку дитини (а.с. а.с. 21-24, 29). Даний факт також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Колківської селищної ради Волинської області №1 від 26 січня 2021 року постановлено негайно відібрати [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON] та тимчасово влаштовано малолітню в КЗ «Маневицька ЦРЛ» (а.с. 14). При прийнятті рішення суд також звертає увагу на те, що відповідачі, кожен зокрема, за місцем проживання характеризуються виключно негативно, [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства (а.с. 16, 17, 33). Як вбачається із висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконкому Колківської селищної ради Волинської області № 63 від 20 травня 2021 року, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зважаючи на вищевикладене,суд приходить висновку, що оскільки відповідачі ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини, що обумовлено їх винною поведінкою та свідомим нехтуванням своїх обов`язків, а тому, захищаючи права та інтереси дитини, [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої дочки та стягнути аліменти на її утримання. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачів також підлягає стягненню по 908 гривень судового збору.

Outcome: approved