Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

До суду із даним позовом звернулася [PERSON] Свої вимоги обґрунтувала тим, що 11.02.2012 року помер її та відповідача батько [PERSON] Вона та [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 05.08.2012 року померла їхня мати [PERSON] У січні 2013 року вона подала заяву до приватного нотаріуса [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після померлої її матері [PERSON], однак нотаріус їй не повідомив що до складу спадщини входить також частина будинку. В звязку з цим ,вважає що подана нею заява про відмову від прийняття спадщини була здійснена під впливом помилки, а тому просить суд визнати її недійсною та визначити їй додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги , просила суд їх задовольнити та пояснила, що її довіритель не знала про наявність всього спадкового майна після померлої [PERSON], заяву про відмову від прийняття спадщини вона писала добровільно та нотаріус про наслідки вчинення цієї дії її попереджав. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив суд відмовити в їх задоволенні, пославшись на їх безпідставність та просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності, як підставу для відмови у задоволенні позову. Третя особа в судовому засіданні пояснив , що позивач добровільно, без примусу писав заяву про відмову від прийняття спадщини, наслідки вчинення цієї нотаріальної дій їй було розяснено. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ОК №239812 від 21.02.2012 року [PERSON]П помер 11.02.2012 року. (а.с.8). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ОК №252390 від 09.08.2012 року [PERSON] померла 09.08.2012 року (а.с.9).ї 29 січня 2013 року [PERSON] написала заяву до нотаріальних органів за якою вона від належної їй частки спадщини після смерті її матері [PERSON] відмовилась, справжність підпису [PERSON] засвідчив приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON] Дану заяву [PERSON] 05.02.2013 року подала до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.11). 12.04.2013 року приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON] видав [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], спадщина складається з ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за №56 в с.Дударків Бориспільського району по вул.Лугова(а.с.12). Відповідно до копії спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] (а.с.22-52) 05.02.2013 року із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернулась [PERSON] Згідно копії спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] (а.с.53-141) 11.02.2012 року із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернулись [PERSON], [PERSON] За ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. За правилами ч.5 ст.1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Посилання позивача про те, що вона подаючи до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини помилялася стосовно складу спадкового майна суд оцінює критично, оскільки в судовому засідання представник позивача підтвердив, що наслідки вчинення цієї нотаріальної дії їй приватним нотаріусом [PERSON] було розяснено, дану обставину в судовому засіданні також підтвердив сам приватний нотаріус [PERSON] Крім того, в заяві [PERSON] від 29 січня 2013 року, яку вона написала до нотаріальних органів про відмову від належної їй частки спадщини після смерті її матері [PERSON] вона зазначила, що розуміє обставини які мають для неї істотне значення, попередньо ознайомлена нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений нею правочин. За таких обставин, суд приходить до висновку що позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що вона подаючи заяву про відмову від прийняття спадщини помилилася щодо обставин які мають істотне значення. З врахуванням наведеного, позовні вимоги про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини слід залишити без задоволення. Крім того, суд також не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині встановлення додаткового двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивачка у строк передбачений ст.1270 ЦК України уже реалізувала своє право передбачене ст. 1273 ЦК України. Згідно п.7 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про оскарження дій виконавця заповіту (стаття 1293 цього Кодексу). Разом з цим, суд також не вбачає підстав для застосування строків позовної давності передбачених п.7 ч.2 ст.258 ЦК України, оскільки дії виконавця заповіту в даній цивільній справі не є предметом розгляду.

Outcome: dismissed