Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20.07.2013 року померла його матір [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно: земельна ділянка №284, площею 5,32 га, розташована на території Луганської області, в межах згідно з планом, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала останній на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛГ№000085, виданого Воєводською сільською радою Троїцького району Луганської області 30 вересня 2002 року, оригінал якого було втрачено. Він та відповідач [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON], оскільки вони є рідними дітьми померлої. У визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріуса, але йому були надані письмові розяснення щодо неможливості вчинення нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме сертифікату та державного акту на право власності на земельну ділянку, що позбавляє його права отримати свідоцтво про право на спадщину, у звязку із чим він змушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Відповідач у визначений строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулась, що свідчить про її відмову від прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. На позовних вимогах наполягає. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність , не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Факт смерті [PERSON] підтверджується відповідно копією свідоцтва про смерть\~ серії І-ЕД № 358673, актовий запис № 5 від 22.07.2013 року (а.с. 10). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії IV- №000085 [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку площею 5,3200 га, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЕД №255058 від 07.04.1976 року, [PERSON] є матірю [PERSON] (а.с.12) Відповідно до довідки від 19.10.2015 р. №671, виданої Воєводською сільською радою Троїцького району Луганської області, [PERSON], [INFO], яка померла 20.07.2013 року, постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. На час відкриття спадщини 20 липня 2013 року разом з нею проживали та були зареєстровані: син [PERSON], [INFO] (а.с.15). Згідно листа Відділу держгеокадастру у Троїцькому районі Луганської області, на імя [PERSON] виданий державний акт на право приватної власності на землю, площею 5,3200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії IV-ЛГ 000085 зареєстрований 30.09.2002 року по Воєводській сільській раді (а.с.26). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру №42595511 від 25.12.2015 року відносно [PERSON], спадкова справа після смерті останньої не заводилась (а.с.33) Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. В силу ст., ст.. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину , або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід\~ прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріуса, оскільки ним втрачені правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а також те, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.,ст.392, 1216, 1223, 1225, 1268,1274, ЦК України, ст..81 ЗК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved