Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] та визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині, яка складає 1/6 частину домоволодіння [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлої [INFO]. У судове засідання представник позивачки не з'явилася, але надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконкому Ленінської районної ради депутатів трудящих № 292 від 08 травня 1957 року [PERSON] була надана земельна ділянка, розміром 500 кв.м. для індивідуального житлового будівництву за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом з рішення (а.с.14-15). 22 липня 1957 року Житлово-комунальний відділ виконкому Ленінської районної ради депутатів трудящих уклав з [PERSON] договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки наданої для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності (а.с.10-13). Домоволодіння [ADDRESS] складається з одного черепашникового будинку, зазначеного у схематичному плані літ. «А», житловою площею 39,5 кв.м., загальною, 160,0 кв.м, та надвірних споруд Б-вбиральня, В - літня кухня, 1,2 - огорожа, І - цистерна, II, III -мостіння, що підтверджується технічним паспортом (а.с.23-26). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом (а.с.27). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS]. Спадкоємицею першої черги за законом була дружина спадкодавця - [PERSON] та діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON]. Частиною 1 ст. 1267 ЦК України зазначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Виходячи з цього частка [PERSON] у спадщині, а також частка у спадщині [PERSON] та [PERSON] складає по 1/6 частині домоволодіння за кожним. 09 квітня 2009 року [PERSON] одержав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] також отримала в нотаріальній конторі два правовстановлюючих документи на домоволодіння за вищезазначеною адресою, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину зазначеного домоволодіння і свідоцтво про право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке було збудовано подружжям за час шлюбу і тому вважається спільним сумісним майном подружжя. На підставі цих документів [PERSON] належали 4/6 частини зазначеного домоволодіння. За життя матері, [PERSON] так і не одержала в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину домоволодіння [ADDRESS] після смерті батька - [PERSON] 06 червня 2009 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким вона заповідала все належне їй майно [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом (а.с.28). Після її смерті відкрилась спадщина на 4/6 частини домоволодіння [ADDRESS]. На час відкриття спадщини [PERSON], [INFO], донька спадкодавці, досягла пенсійного віку і тому вважається непрацездатною людиною. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України зазначено, що «малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка)», виходячи з цього незалежно від змісту заповіту позивачка має право на обов'язкову частку у спадщині, розмір якої розраховується таким чином: позивачка та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], їх частки за законом складають по 2/6 частині за кожним; половина від 2/6 часток складає 1/6 частину. Таким чином розмір обов'язкової частки у спадщині, на яку [PERSON] має право, складає 1/6 частину домоволодіння після смерті своєї матері. Позивачка подала до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на обов'язкову частку у спадщині після смерті матері та свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.30,31). Відповідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка помела (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати Книгу третю ЦК України, зокрема Главу 24 «Набуття права власності» ст.328, оскільки Книга шоста «Спадкове право» ЦК України, не передбачає набуття права власності на спадкове майно за рішенням суду, а у нотаріуса, як особи, чия діяльність направлена на захист цивільних прав, відсутні правові підстави для видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає, що таке набуття права власності на майно є правомірним, не заборонено законом та направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів позивачки.

Outcome: approved