Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Заочним рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 29 листопада 2013 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредиту у сумі 12 510 грн., вирішено питання про судові витрати. Зазначене рішення оскаржив позивач, в апеляційній скарзі просив рішення суду першої інстанції змінити в частині відмови у задоволенні позовних вимог та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначає, що ухвалене рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи. Зокрема, апелянт вважає хибними висновки суду першої інстанції щодо того, що оскільки умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, відповідно, останній не був обізнаний щодо умов кредитного договору, а, отже, не має підстав для стягнення штрафу та такими, що суперечать фактичним обставинам справи. Оскільки, в матеріалах справи міститься власноруч підписана відповідачем заява про надання кредиту, згідно якої він ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку та погоджується, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також апелянт вказує, що суд першої інстанції помилково застосував встановлену Законом позовну давність до правовідносин, що склалися між сторонами, та задовольнив позовні вимоги в частині стягнення суми з повернення кредитних коштів, комісії, процентів за користування кредитом в межах трирічного строку. На думку апелянта п. 9.3 Умов надання банківських послуг відповідач не надав письмової заяви про закриття картрахунку, у зв'язку із чим строк дії карти відповідача було продовжено на такий же строк, відповідно, строк дії кредитного договору також було продовжено на строк дії карти. Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції змінити в частині відмови у задоволенні позовних вимог та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засіданні апеляційного суду не з'явилась, про дату час та місце слухання справи повідомлена належним чином листом з повідомленням за місцем реєстрації, тому на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто за її відсутністю. Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду зміні. Згідно п.п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Рішення в частині часткового задоволення вимог не оскаржено, тому в зазначеній частині не перевіряється. Судом першої інстанції встановлено, що 29 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір без номеру, за цим договором позивач надав, а відповідач отримав та зобов'язався повернути кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та сплатою щомісячної комісії у розмірі 3,5%. Також судом першої інстанції встановлено, що відповідач порушував умови договору: платежі вносилися із запізненням та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 10 жовтня 2013 року виникла заборгованість. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про стягнення кредиту в сумі 3000 грн. підтверджені належними доказами та підлягають стягненню. Та того, що оскільки позивач звернувся до суду 24 жовтня 2013 року, на підставі ст. 257 ЦК України необхідно застосувати трирічний строк позовної давності і стягнути відсотки у розмірі 2160 (3000 грн. х 2% х 36 місяців) грн. Також, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення комісійних у розмірі 7350 (3000 грн. х 3,5% х 70 місяців) грн., оскільки у відповідності до договору передбачена комісія у розмірі 3,5% комісійні. За висновком суду першої інстанції, оскільки відповідач не підписував тобто не обізнаний з Умовами та правилами кредиту, тому відсутні підстави для стягнення штрафних санкцій. З зазначений висновок суду підлягає зміні, оскільки вони суперечать закону та не ґрунтуються на доказах наявних у матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи відповідач (а.с. 7 зворотній бік) погодилася з умовами та правилами надання банківських послуг про що зазначено у заяві від 29 грудня 2007 року, яка підписана відповідачем. Факт отримання кредиту та використання кредитної картки відповідачем не оспорено. Із пункту 6.5. Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Із пункту 9.12. Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк. З тексту зазначених Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Таким чином, на підставі умов кредитного договору строк дії карти та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти. На даний час термін дії кредитного договору продовжено. Відповідач починаючи з 2007 року користується кредитними коштами повною мірою, однак навмисно ухиляється від виконання своїх зобов'язань. У кредитному договорі відсутня умова, що закінчення терміну дії договору тягне припинення зобов'язань сторін за договором, тобто правовідносини не припинялися, оскільки клієнт не виконав зобов'язання перед банком, а строк позовної давності не може бути пропущений, так як правовідносини між сторонами тривають до повного погашення клієнтом кредиту. Тобто вимоги про стягнення штрафу за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором є обґрунтованими, оскільки п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку порушення відповідачем зобов'язання за договором, останній несе відповідальність у вигляді штрафу - фіксована частина 500 грн. + 5% від суми позову. Також, з матеріалів справи (Договору, Умов та розрахунку заборгованості) вбачається, що станом на 10 жовтня 2013 року зобов'язання не виконувались протягом 71 календарний місяць, заборгованість по комісії за користування кредитом складає 7455 грн., з них: 7350 грн. - прострочена комісія та 105 грн. - нарахована комісія. Тому підстав для зменшення розміру комісії - відсутні. З огляду на порушення відповідачем виконання грошового зобов'язання за договором, яке встановлене судом першої інстанції, позивач правомірно здійснив розрахунок пені та штрафних санкцій, належних до сплати відповідачем, та включив їх до складу загальної суми заборгованості за договором, висновок суду щодо зменшення розміру заборгованості за комісії є хібним. Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно застосував при вирішенні цього спору строки позовної давності до стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, відмовив у стягненні штрафів з підстав не ознайомлення відповідача з умовами та зменшив розмір заборгованості по комісії за користування кредитом. Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином рішення суду підлягає зміні, позовні вимоги задоволенню у повному обсязі: стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 29 грудня 2007 року станом на 10 жовтня 2013 року у розмірі 24 007 грн. 87 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 11 933 грн. 45 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 7 455 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) - 1 119 грн. 42 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь відповідача з позивача підлягає стягненню сплачена сума судових витрат у розмірі 240 грн. 08 коп. (а.с. 1). Таким чином, переглядаючи справу в межах доводів апеляційного оскарження та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, з урахуванням наданих суду першої інстанції доказів, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, нормам матеріального права, тому підлягає зміні з задоволенням позовних вимог у повному обсязі та стягненню сплачених судових витрат у повному обсязі.

Outcome: approved