Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 28 жовтня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] Троїцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області було зареєстровано шлюб під актовим записом № 55. Після укладення шлюбу у них народилася дитина, [PERSON] , [INFO] . При цьому, на даний час їх шлюб розпався через несумісність характерів та різні погляди на життя. Збереження шлюбу суперечить особистим інтересам позивача, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. У період шлюбу ними було набуто у власність автомобіль марки - VOLKSWAGEN, модель - PASSAT, 2002 року випуску, колір - синій, тип - загальний легковий - загальний універсал - В, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , [NUMBER] . Вартість зазначеного автомобіля позивач оцінює у 150 000 гривень. На даний час позивач вражає за необхідне розподілити набуте ними у власність майно у вигляді зазначеного автомобіля шляхом визнання на нього права власності за ними у рівних долях, по Ѕ кожному. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом було встановлено, що дійсно 28 жовтня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] Троїцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області було зареєстровано шлюб під актовим записом № 55, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13). Після укладення шлюбу у позивача з відповідачем народилася дитина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). У період шлюбу позивачем з відповідачем було набуто у власність автомобіль марки - VOLKSWAGEN, модель - PASSAT, 2002 року випуску, колір - синій, тип - загальний легковий - загальний універсал - В, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , [NUMBER] (а.с. 15-16). Вартість зазначеного автомобіля позивач оцінює у 150 000 гривень. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ст.ст. 69, 70 СК України, ст. 372 ЦК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, закон визначає підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя, право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та розмір їх часток при поділі майна. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у п.22 зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином, враховуючи інтереси сторін щодо поділу спірного майна подружжя, суд вважає, що вищезазначене майно має бути розподілено між сторонами саме вказаним вище способом, так як такий розподіл за викладених у позові обставин є доцільним та буде цілком задовольняти інтереси сторін, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого при поданні позову даного характеру у сумі 840 грн 80 коп, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та у відповідності до ст.ст. 63, 69, 70, 71 СК України, 372 ЦК України, п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 5-13, 76-81, 89, 141-142, 158, 206,211, 258-259, 265, 272 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved