Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Заступник керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Кучер І. звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Кременчуцької міської ради шкоду, заподіяну водним живим ресурсам у розмірі 2 975 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача судові витрати на користь прокуратури Полтавської області. Свої вимоги представник позивача мотивував тим, що постановою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 23 жовтня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. з конфіскацією знаряддя для лову риби, а саме перемету з кількістю крючків 28 штук. Суттю адміністративного правопорушення стало те, що 24 серпня 2018 року [PERSON] на Кам`янському водосховищі річки Дніпро поблизу човнової станції №2 КВСЗ в межах Крюківського району міста Кременчука Полтавської області ловив рибу забороненим для любительського рибальства знаряддям - переметом з кількістю крючків 28 штук, в результаті чого впіймав рибу, а саме: сом 7 штук, чим завдав шкоду рибному господарству на загальну суму 2 975 грн. 00 коп. Згідно із розрахунком матеріальної шкоди до протоколу №001439, проведеного старшим державним інспектором рибоохорони, шкода, заподіяна державі незаконним виловом риби, складає 2 975 грн. 00 коп., розмір шкоди визначено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу» і, за змістом позову, є належним доказом на підтвердження розміру заподіяної шкоди. Таким чином, як вказує представник позивача, порушені відповідачем вимоги природоохоронного законодавства призвели до зменшення водних живих ресурсів України, чим державі завдано шкоди. Позивач зазначає, що до цього часу органом місцевого самоврядування - Кременчуцькою міською радою Полтавської області, та яка є органом, уповноваженим державою здійснювати функції у відповідних спірних правовідносинах, є Кременчуцька міська рада Полтавської області, не здійснено заходів цивільно - правового характеру, спрямованих на усунення зазначених порушень інтересів держави, у тому числі щодо стягнення вищевказаної шкоди. Відтак, підставами для подачі даного позову та представництва інтересів Кременчуцької міської ради та Управління державного агентства рибного господарства у Полтавській області є здійснення захисту державних інтересів неналежним чином та невжиття останніми жодних заходів, спрямованих на повернення спірних земельних ділянок у розпорядження держави і є виключними випадками, що встановлено вимогами статті 131 - 1 Конституції України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру», на усунення виявлених порушень та захисту інтересів держави прокурором. В судовому засіданні представник позивача, прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури Зубченко В.М., позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник Управління державного агентства рибного господарства у Полтавській області Державного агентства рибного господарства України Кривонос А.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак його представник [PERSON] надав до суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а також просив суд розглянути справу без участі представника міської ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча судом здійснювалися заходи щодо належного його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, він не надав до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, оскільки відповідач повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON] , на підставі пояснень представника позивача - прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області Зубченко В.М. та представника Управління державного агентства рибного господарства у Полтавській області Державного агентства рибного господарства України Кривонос А.М., а також із врахуванням думки представника Кременчуцької міської ради Полтавської області Коробова Д.В. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області - Зубченко В.М., представника Управління державного агентства рибного господарства у Полтавській області Державного агентства рибного господарства України Кривонос А.М., приймаючи до увагу думку представника Кременчуцької міської ради Полтавської області Коробова Д.В., дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 24 серпня 2018 року старшим державним інспектором Пінчук А.М. було складено протокол №001439 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , [INFO] , за частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за змістом якого 24 серпня 2018 року о 04 год. 00 хв. на Кам`янському водосховищі поблизу човнової станції №2 КВСЗ Крюківського району [PERSON] здійснював незаконний вилов риби забороненим знаряддям лову - перемет з кількістю крючків 28 штук, та вказаними діями грубо порушив вимоги пункту 3.15 Правил любительського рибальства, та нанесені збитки становлять 2 975 грн. 00 коп. Внаслідок розгляду зазначеного протоколу в межах справи про адміністративне правопорушення №537/4217/18 - 23 жовтня 2018 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області було винесено постанову, яка набрала законної сили 05 листопада 2018 року, та якою [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення за обставин, зазначених вище, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімальних доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. Згідно із пунктом 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затвердженого наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року (із внесеними змінами), Забороняється, зокрема, лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову). Статтею 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» № 1264-XII від 25 червня 1991 року (зі змінами) передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів; законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України; в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про тваринний світ» № 2894-III від 13 грудня 2001 року (зі змінами), порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування; в інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення вищевказаних норм чинного законодавства здійснив незаконний вилов риби. Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно зі статтею 5 Закону України «Про тваринний світ» № 2894-III від 13 грудня 2001 року (зі змінами), право власності на об`єкти тваринного світу набувається та реалізується відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України; об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу; від імені Українського народу права власника об`єктів тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України; кожний громадянин має право користуватися об`єктами тваринного світу - об`єктами права власності Українського народу відповідно до цього Закону та інших законів України; об`єкти тваринного світу в Україні можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності; об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. Розмір шкоди, завданої [PERSON] , визначено згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних ресурсів», та згідно відповідної такси, складеної старшим державним інспектором Полтавського рибоохоронного патрулю [PERSON] , становить 2 975 грн. 00 коп. (а.с. 13). З наведеного вище вбачається, що відповідачем [PERSON] було порушено законодавство про охорону навколишнього природного середовища, чим завдано державі збитки в розмірі 2 975 грн. 00 коп. Згідно частини 4 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» № 1264-XII від 25 червня 1991 року (зі змінами), підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до частини 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» № 1264-XII від 25 червня 1991 року (зі змінами), шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі, та, згідно із положеннями статті 47 зазначеного Закону, стягується до місцевого бюджету. Статтею 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» № 3677-VI від 08 липня 2011 року, передбачено, що шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до частини 3 статті 22 Цивільного кодексу України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із положеннями частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно зі статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Як встановлено в судовому засіданні, органами місцевого самоврядування не здійснювалися заходи щодо стягнення коштів, заподіяної незаконним виловом риби з відповідача [PERSON] 19 вересня 2019 року заступником керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Кучер І.В. на адресу Кременчуцького місцевого голови та начальника Управління агентства рибного господарства у Полтавській області направлено повідомлення за вих.№107-7922вих19 щодо наявності підстав для здійснення представництва інтересів Кременчуцької міської ради Полтавської області та Управління державного агентства рибного господарства у Полтавській області в суді в порядку цивільного судочинства щодо стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом риби. За викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що наведені стороною позивача докази є належними, допустимими та такими, що в своїй сукупності підтверджують факт завдання відповідачем [PERSON] матеріальних збитків державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у зв`язку із чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягають задоволенню в заявленій сумі. Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь прокуратури Полтавської області судовий збір в розмірі 1 921 грн. 00 коп., який було сплачено представником позивача при подачі позову до суду.

Outcome: approved