Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №3 Шокало Я.Г. 04.01.2020 р. звернувся в суд в інтересах держави в особі Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області із позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача до місцевого бюджету Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 36\~379,45 грн. втрат земель сільськогосподарського виробництва, а також 1\~921 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що листом Відділу у Пустомитівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 11.10.2019 р. №10-13-0.29-837/113-19 Львівську місцеву прокуратуру №3 проінформовано про нарахування та сплату втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва по земельних ділянках на території Пустомитівського району Львівської області. На підставі вказаної інформації, Львівською місцевою прокуратурою №3 встановлено, що [PERSON] , в порушення вимог ст.ст.207, 209 Земельного кодексу України, не відшкодовано втрати земель сільськогосподарського виробництва. Згідно із рішенням Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №398 від 27.06.2017 р. затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,4081 га для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, кадастровий номер 4623683100:02:003:0148 в с.Шоломинь Пустомитівського району Львівської області гр. [PERSON] . Вказаним рішенням змінено цільове призначення цієї земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. Як вбачається з розрахунку №361 від 24.05.2017 р., при зміні в установленому законом порядку цільового призначення земельної ділянки, належної гр. [PERSON] , нараховано 36\~379,45 грн. втрат сільськогосподарського виробництва. Вказаний розрахунок відповідно до Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, затвердженого постановою КМУ №1279 від 17.11.1997 р., є складовою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Водночас, втрати відповідачем не сплачено, що підтверджується листом Звенигородської сільської ради від 07.11.2019 р. №691/02-18. Втрати земель сільськогосподарського виробництва, внаслідок вилучення їх для потреб, не пов`язаних із сільськогосподарським використанням, підлягають відшкодуванню на підставі ч. 2 ст. 207 Земельного кодексу України. Ухвалою від 29.01.2020 р. прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому\~засіданні прокурор Машталяр Ю.А. позов підтримав з підстав, що наведені в такому, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Представник третьої особи Головне управління Держгеокадастру у Львівській області у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно із рішенням Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №398 від 27.06.2017 р. затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,4081 га із «ведення особистого селянського господарства» на «для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування», кадастровий номер 4623683100:02:003:0148 в с.Шоломинь Пустомитівського району Львівської області, яка належить [PERSON] (а.с.12). Вартість втрат сільськогосподарського виробництва при зміні в установленому законом порядку цільового призначення земельної ділянки, належної [PERSON] , становить 36\~379,45 грн., що підтверджується розрахунком ПП «Центр Ринкових досліджень» (а.с.14). Згідно із ст.20 Земельного кодексу України\~зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями\~31,\~33 - 37\~цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст.22 Земельного кодексу України\~землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). У\~статті 23 Земельного кодексу України\~закріплено пріоритетність земель сільськогосподарського призначення. Відповідно до ч.1 ст.207 Земельного кодексу України\~втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Під втратами сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва слід розуміти зміну цільового призначення сільськогосподарських угідь, лісових земель та ділянок під чагарниками в зв`язку з необхідністю їх використання для несільськогосподарських потреб, а також неможливість використання земельної ділянки в повному обсязі у зв`язку із встановленням обмежень у землекористуванні та погіршенням якості земель. Закріплені у\~Земельному кодексі України\~норми щодо відшкодування втрат сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва спрямовані на забезпечення раціонального використання і охорони особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та земель лісового фонду з метою збереження їх кількісного і якісного стану. Відшкодування втрат передбачає компенсацію суспільству негативних наслідків соціально-економічного, екологічного характеру, що наступають внаслідок переведення особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та лісового фонду в інші категорії земель, а також у разі обмеження землекористування чи погіршення якості земель як національного надбання, що перебуває під особливою охороною держави. Відшкодування втрат сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва здійснюється незалежно від того, в якій власності перебувають зазначені угіддя. Важливим є те, що рілля, багаторічні насадження, перелоги, сінокоси, пасовища, лісові землі та землі під чагарниками втрачають свою функцію головного засобу виробництва в сільському й лісовому господарстві та вибувають з господарського обороту, або ж погіршується їхня якість чи встановлюється обмежений режим їхнього використання за цільовим призначенням. Втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва\~\~визначаються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 року №1279\~(далі - Порядок) відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісових угодь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського і лісового господарства, провадиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання. Пункт 4 вказаного Порядку було доповнено абзацом згідно з\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року № 619,\~відповідно до якого територіальні органи Держкомзему в 5-денний строк з моменту затвердження розрахунку розміру втрат, які підлягають відшкодуванню, надсилають копію затвердженого розрахунку до відповідного територіального органу Держземінспекції для здійснення контролю за своєчасним відшкодуванням втрат. Відповідно до ч.1 ст. 209 Земельного кодексу України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, підлягають відшкодуванню і зараховуються до відповідних бюджетів у порядку, визначеному\~Бюджетним кодексом України. Доказів, які б свідчили про відшкодування відповідачем нарахованих втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених зміною цільового призначення із земель сільськогосподарського призначення на землі іншого призначення надано не було, не було їх встановлено і під час розгляду справи судом, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] до місцевого бюджету Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області слід стягнути 36\~379,45 грн. втрат земель сільськогосподарського виробництва, відтак позов слід задовольнити. Окрім цього, відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved