Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

До суду звернулася позивач, яка з урахуванням уточнення позовних вимог просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1200 гривень. В обґрунтування позову вказує, що 13.05.2013 уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач коштів на утримання дітей не надає добровільно не надає, постійного заробітку не має, він є працездатним, інвалідом не є, інших дітей не має, тому позивач просить стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у розмірі 1200 гривень, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у розмірі 1200 гривень та просить їх задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи з такого. Судом встановлено, що 17.05.2013 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.4/. Від даного шлюбу сторони мають двох не повнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей /а.с.5,6/. Відповідач не заперечував обставин, викладених у позовній заяві. Відповідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно статті 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, установлений в розмірі: з 1 січня 2017 року 1355 гривень, з 1 травня 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Відповідач є працездатного віку, зобовязаний утримувати дітей на рівні, достатньому для їх соціального розвитку, обовязок утримувати дітей мають нести як батько, так і мати, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги й стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1200 гривень щомісячно на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved