Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

до суду звернулася[PERSON] із позовною заявою дотериторіальної громади Лютенської сільської ради про визнання права власностіна спадкове майно. У своїй позовній заяві позивач вказує, що 01 вересня 2003 року померла [PERSON], яка останні дні свого життя проживала разом з нею за адресою: вул. Щорса 21, с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, в звязку з чим відкрилася спадщина на майно, що належало їй за законом. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді домоволодіння, що розташоване на неприватизованій земельній ділянці площею 0,15 га за вищевказаною адресою, яке відносилось до типу колгоспного двору. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла власний будинок позивачу, але вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у нотаріуса, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні. Позивач[PERSON] у судове засідання не зявилася, направив до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача -територіальної громади Лютенської сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно визнає у повному обсязі. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився,\~ направив до суду заяву\~ про розгляд\~ справи\~ без\~ його участі, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади Лютенської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 01 вересня 2003 року. Як зазначено у довідках виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району, домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Щорса, 21, с. Лютенька, Гадяцького району Полтавської області, станом на 01.07.1990 року, згідно погосподарської книги № 9, особовий рахунок № 754, відносилося до типу колгоспного двору, членами якого станом на 01.07.1990 року були: [PERSON] голова двору. Земельна ділянка площею 0,15 га не приватизована та належить до фонду земель сільської ради. Також довідкою виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району встановлено, що померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом 01.09.2003 року за адресою: вул. Щорса, 21, с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, разом із племінницею [PERSON] Любов`ю Никанорівною, інших зареєстрованих осіб не значилось. За життя, а саме 24 жовтня 1990 року, [PERSON] склала заповіт на випадок смерті, а саме належний їй будинок, що знаходиться в с. Лютенька Гадяцького району, заповіла позивачу [PERSON]. Даний заповіт посвідчено у виконавчому комітеті Лютенської сільської ради та зареєстровано в книзі № 99. Як свідчить повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори, після померлої 01.09.2003 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 03.06.2015 року, наданої Першою лохвицькою державною нотаріальною конторою, за параметрами запиту «[PERSON], дата смерті 01.09.2003 рік», інформація у Спадковому реєстрі відсутня. Згідно пояснень Гадяцької державної нотаріальної контори, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, до складу якої входить житловий будинок у с. Лютенька Гадяцького району по вул. Щорса, 21, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У технічному паспорті на житловий будинок за адресою: вул. Щорса, 21, с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, зазначено, що житловий будинок позначений на технічному паспорті літерою А-1,а загальною площею 52,5 кв.м, жилою площею 26,8 кв.м, з господарськими будівлями: сарай літ. Б, огорожа - № 1. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. У відповідності до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Таким чином суд вважає, що є законні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved