Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона народилася 1 грудня 1952 року в м. Лозова Харківської області. 20 квітня 1972 року одружилася з [PERSON], обравши при одруженні його прізвище „Петренко. 20 липня 1998 року її чоловік [PERSON] помер. 13 липня 2012 року вона одружилася із [PERSON], обравши при одруженні прізвище „Яремич. 8 травня 2018 року її чоловік [PERSON] склав заповіт, в якому зазначив, що все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті та на що він за законом матиме право, заповідає своїй дружині [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Стрижавської сільської ради Ставищенського району Київської області [PERSON], за реєстровим № 18. Даний заповіт не змінено і не скасовано. 4 липня 2017 року її чоловік, [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняла вона, подавши 4 вересня 2018 року заяву про прийняття спадщини. 9 січня 2019 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно через невірне написання у вказаному заповіті її прізвища. Позивач просить суд положення заповіту, складеного 8 травня 2018 року [PERSON] і посвідченого секретарем виконкому Стрижавської сільської ради Ставищенського району Київської області [PERSON] за реєстром № 18, „все моє майно, де б воно не було і з чого не складалося, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті та на що я за законом матиму право, заповідаю дружині [PERSON], [INFO] розуміти так „все моє майно, де б воно не було і з чого не складалося, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті та на що я за законом матиму право, заповідаю дружині [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не прибула, до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у її відсутність (а.с. 49). Представник відповідача в судове засідання не прибув, Стрижавська сільська рада до суду подала лист, відповідно до якого позовні вимоги визнає, справу просить розглядати без участі їх представника (а.с. 48). Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили (а.с. 54-55). Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмову заяву відповідача про визнання позову (а.с. 48), перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до\~копій свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 528798 (а.с. 8), свідоцтва про шлюб серії ІВЛ № 365306 (а.с. 9), свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 351454 (а.с. 10) позивач до реєстрації шлюбу із [PERSON] мала прізвище „Петренко. 13 липня 2012 року [PERSON] одружилася із [PERSON], взявши при одруження прізвище „Яремич, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11). 8 травня 2018 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Стрижавської сільської ради Ставищенського району Київської області [PERSON], за реєстровим № 18, яким все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті та на що він за законом матиме право, заповів своїй дружині [PERSON], [INFO] (а.с. 12), який є чинним, відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 18). 4 липня 2018 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 436888 (а.с. 13). З копії спадкової справи (а.с. 17-20), довідки виконкому Стрижавської сільської ради від 17 січня 2019 року № 13 (а.с. 15) судом встановлено, що спадкоємицею за заповітом, після смерті [PERSON], яка подала заяву до Ставищенської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини є позивач. Осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині померлий не мав. 9 січня 2019 року державний нотаріус [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки [PERSON] не є особою, вказаною в заповіті (а.с. 14). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями, у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що оскільки при складанні вищевказаного заповіту волею спадкодавця було надати позивачу право власності в порядку спадкування за заповітом на все майно, де б воно не було і з чого не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті та на що він за законом матиме право, - вказаний заповіт підлягає тлумаченню навіть при відсутності спору, оскільки воля спадкодавця заповісти майно позивачу підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами справи. Оскільки позивач в заяві вказала, що понесені судові витрати бере на себе (а.с. 21), Стрижавська сільська рада до предявлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved