Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до Віньковецької селищної ради, Віньковецької районної державної адміністрації. Позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 2,66 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Віньковецької РДА № 47-р від 27.03.1997 року на ім'я [PERSON], яка розташована на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, Позивач повідомляє, що після смерті [INFO] року її матері - [PERSON], відкрилася спадщина. Вона прийняла спадщину після смерті мами відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР як особа, яка проживала разом із спадкодавцем і вступила в фактичне управління та керування спадковим майном. Однак, отримати свідоцтво на право спадщини за законом на земельний сертифікат вона не має можливості, у зв'язку з тим, що матір за життя не оформила права на сертифікат, який видано Віньковецькою РДА 02.04.1997 року, тобто після її смерті. З цієї підстави нотаріус 19.07.2018 року відмовила їй у видачі свідоцтва про спадщину. Посилаючись на приписи статей 328, 549,554,1218, 1225 ЦК України, вона просить її вимоги задовольнити. У судове засідання учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Представник позивача надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, справу слухати без участі сторони позивача. Представником відповідача Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області було надіслано до суду заяву, в якій він просить розглянути справу без представника Віньковецької селищної ради, позовні вимоги визнає. Представником відповідача Віньковецької районної державної адміністрації у Хмельницькій області було надіслано до суду заяву, в якій він просить розглянути справу без представника Віньковецької РДА, позовні вимоги визнає Представник третьої оосби - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області був належно паовідомлений про день, час та місце судового розгляду. У судове засідання не зявився. Справа розглянута без його участі. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України , суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [INFO] року померла матір позивачки [PERSON] (свідоцтво про смерть, видане Віньковецьким відділом РАГСу серії [NUMBER] від 27.05.1996 року, актовий запис № 50; свідоцтво про народження позивачки серії [NUMBER] від 06.06.1950 року, актовий запис №44 ). [PERSON] проживала разом із донькою до дня її смерті, що підтверджується довідкою Віньковецької селищної ради № 278 від 26.01.2018р., та фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджено актом депутата цієї селищної ради від 16.05.2017 року, а тому, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом в силу ст. 529 ЦК УРСР. Окрім неї інших спадкоємців не виявлено. Із довідки виданої Віньковецькою селищною радою № 278 від 26.01.2018 року вбачається, що спадкодавець до дня смерті проживала в [ADDRESS] разом із [PERSON]. За життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) розміром 2,66 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності селянської спілки «Заслав'я», посвідчену сертифікатом серії [NUMBER], який видавався Віньковецькою РДА 27.03.1997 року У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено повідомленням нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії 19.07.2018 року ї № 36/01-16, оскільки сертифікат видано після смерті [PERSON]. ЇЇ права на земельну частку (пай) підтверджені довідкою виданою ГУ Держгеокадастру (відділ у Віньковецькому районі Хмельницької області 28.03.2018 р. № 31-22-0.20-340/104-18 та державним актом на право колективної власності на землю, згідно якого [PERSON] мала право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності СС «Заслав'я» розміром 2,66 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Віньковецької селищної ради Віньковецького районуХмельницької області. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Згідно ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (най). Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На підставі викладеного, позивач довела підстави та предмет позову, тому за нею, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР слід визнати право на земельну частку (пай). Вимога про визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай), що належав [PERSON] позивачем не ставиться, а суд в силу ст. 13 ЦПК України обмежений у самостійному вирішенні цього питання.

Outcome: approved