Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

До суду надійшла вищезазначена заява, в якій зазначено, що [INFO] помер заявника батько - [PERSON], [INFO], який проживав за адресою [ADDRESS]. Місто Луганськ знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території Луганської області та там не діють державні органи України. Батько на день смерті проживав за вказаною адресою та не виїхав на підконтрольну Українській владі територію. 11.08.2016 року заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького МУЮ з метою реєстрації смерті батька. Однак йому було відмовлено в реєстрації, на підставі того, що він не надав оригінали лікарської довідки про смерть завіреної Українськими печатками та паспорту. Крім того мені пояснили що, рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для реєстрації смерті. У заявника є в наявності лікарське свідоцтво про смерті № 65/ор від [INFO], але у зв'язку з тим, що на теперішній час проводиться антитерористична операція, та місто знаходиться в окупації на довідці стоїть печатка ЛНР, тому він не має можливості надати запитувані відділом РАЦС Сєвєродонецького МУЮ, документи, та не має можливості зареєструвати смерть його батька та отримати свідоцтво про смерть Українського зразка. Факт смерті окрім лікарського свідоцтва також документи на ритуальні послуги та фотокартки з місця захоронення. Заявник в судове засідання не з'явився, в заяві вказав про розгляд справи без її участі. Представник Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби головного територіального управління юстиції у Луганської області у судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями п.2 ч.1ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень частини 2 статті 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України передбачає Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, а саме заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, без визначення місця мешкання заявника. Судом встановлено, що заявник є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Зі змісту лікарського свідоцтва про смерть № 65/ор від [INFO], вбачається, що причиною смерті [PERSON] є інфаркт головного мозку. Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров'я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.) ; забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. З інформації Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби головного територіального управління юстиції у Луганської області, вбачається, що заявнику було порекомендовано звернутися до суду для встановлення факту смерті, оскільки відповідно до наказу від 05.11.2014 року №1847/5 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5» тимчасово призупинено реєстрація актів цивільного стану на території м. Луганськ та Окремих районів Луганської області. Проведення зазначених дій здійснюється будь - яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть, яке видане на вищевказаної території є недійсним, та позбавляє права подати документи для оформлення спадщини. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Однак м. Луганськ, згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому у зв'язку із тим, що смерть [PERSON], [INFO] настала в м. Луганськ, на території якої, нині, жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується із тим, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України, не є можливим. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть, як доказ суд не приймає, але враховує при прийнятті рішення його зміст, письмові пояснення заявника, фотознімки з місця поховання [PERSON], де на табличці датується дата смерті [PERSON], саме [INFO], які підтверджують факт смерті останнього, а також інформацією з ритуальних послуг про захоронення [PERSON], [INFO]. Оскільки реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON], [INFO] є неможлива, то суд вважає за необхідне встановити такий факт, задовольнивши вимоги заявника, які є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved