Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] року помер її дід [PERSON]. [INFO] року помер її батько [PERSON]. [INFO] року померла її бабуся [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді: земельної ділянки кадастровий номер № [NUMBER], для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER]; житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], до складу житлового будинку входять: А-1 - житловий будинок, Б- літня кухня, В- сарай, ПГ - погріб, Г - убиральня, 1,2- огорожа. Вона спадкоємець першої черги за законом за правом представлення. Відповідач - її мати, спадкоємець четвертої черги як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Крім того, у державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], площа земельної ділянки вказана 1,47 га, у державному земельному кадастрі після уточнення площа земельної ділянки вказана 1,4662 га. При зверненні до нотаріальної контори з'ясувалося, що отримання свідоцтва про спадщину неможливе без уточнення площі земельної ділянки. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №90 від [INFO] року (а.с. 5). Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №18 від 05.03.2009 року (а.с. 6). Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №204 від 11.11.2016 року (а.с. 7). Факт родинних відносин між позивачем та відповідачем підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.1987 року (а.с. 24). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2007 року, позивач уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить зміна її прізвища (а.с. 25). Згідно копії державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,47 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області (а.с. 8). Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок, копії реєстраційного посвідчення на домоволодіння, копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.02.1986 року [PERSON] зареєстровано власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-14, 21, 22). Згідно копії домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS], за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 15-19). Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) [NUMBER] та № [NUMBER], наданих Троїцькою державною нотаріальною конторою Луганської області, спадкові справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, та [PERSON], який помер [INFO] не заводилися. Заповітів вчинено не було. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матерям , батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за правом представлення, а також те, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1266 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved