Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини в якій позивачка просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, а також додаткових витрат на дитину в розмірі 400 грн. щомісячно, оскільки дитина потребує для розвитку здібностей відвідування кружків та секцій, на які також необхідні кошти, а згоди щодо їх розміру аліментів сторони не досягли. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 січня 1993 року. Від шлюбу подружжя має малолітньою доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.05.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки № 437-15 від 16.09.2015 року [PERSON] зареєстрована разом з матір'ю [PERSON] за адресою: м. Одеса, просп. Добровольського, б. 74, кв.17. Позивачка здійснює догляд за донькою, а відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку на її утримання не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. В силу ч. 1 ст. 180 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з положеннями ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що дитина виховується позивачкою і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, ніяких більше аліментів не сплачує, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.183 СК України та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає за необхідне визначити аліменти у частці від заробітку відповідача, а саме у розмірі 1/3 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить дотримання прав та інтересів неповнолітньої дитини. Згідно з вимогами ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено нормами ст.ст.58,59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з нормами ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виходячи із зазначених норм, враховуючи представлені суду докази тому з відповідача належить стягувати додаткові витрати на утримання дитини, пов'язані з її розвитком, в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved