Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилася неприйнятою спадщина - земельна частка (пай) у землях колишнього КСП ім. Леніна, село Тарасівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Заповітом від 05.01.2004, посвідченим у Тарасівській сільській раді, запис у реєстрі № 2, усе своє майно [PERSON] заповіла їй. При виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку у 2004 році оригінал сертифікату на земельну частку (пай) було вилучено, що позбавляє її можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 13.11.2007 за нею визнано право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,75 га ріллі, виділеної з земельного паю. Без оригіналу сертифікату вона не може оформити спадщину. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач - Тарасівська сільська рада Троїцького району Луганської області, в судове засідання свого представника не направили, надали заяву, в якій просять розглянути справу у відсутність представника та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №368 від 27.11.2006 року (а.с. 4). Факт родинних відносин між позивачем та її померлою Матір'ю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.09.1961 (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.05.1981, позивач уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить зміна її прізвища (а.с.13). Після смерті [PERSON] залишилася неприйнятою спадщина - земельна частка (пай) у землях колишнього КСП ім. Леніна, село Тарасівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 5). Заповітом від 05.01.2004, посвідченим у Тарасівській сільській раді Троїцького району Луганської області, запис у реєстрі № 2, [PERSON], заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 13.11.2007, за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 6,75 га, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, відмови від прийняття спадщини не вчиняла, а також те, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved