Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Заявник [PERSON] 27.04.2018 звернулася до суду з указаною заявою посилаючись на те, що 23.02.2008 померла її мати, [PERSON], якій за життя на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 016631 від 17.08.2001 належала земельна ділянка площею 2,9388 га, кадастровий номер 1221880500:02:001:0379, розташована на території Валівської (Софіївської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Заявник, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері звернулася до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, однак їй відмовлено у видачі такого, у звязку з відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник стверджує, що вона фактично без реєстрації постійно проживала разом з матірʼю за адресою: с. Софіївка (Валове) Криворізького району Дніпропетровської області, вул. Рудишина, 43, оскільки мати хворіла та потребував постійного догляду, інших родичів у матері не залишилося. За таких обставин заявник позбавлена можливості оформити право на спадщину за законом після смерті матері та просила суд встановити факт, що вона постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON], померлою 23.02.2008, на час відкриття спадщини, за адресою: с. Софіївка (Валове) Криворізького району Дніпропетровської області, вул. Рудишина, 43. Заявник правом на участь у судовому засіданні не скористався, від його представника за довіреністю [PERSON] надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без участі заявника та його представників, вимоги за заявою підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Софіївської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява Софіївського сільського голови від 14.05.2018 № 246/2-13/15, в якій він не заперечував проти розгляду справи без представника сільської ради. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Встановивши відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи по суті, враховуючи визнання відповідачем заявлених заявником вимог, дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити заяву з огляду на наступні для того законні підстави. Судом встановлено, що 23.02.2008 померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 202330 (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, зокрема на земельну ділянку площею 2,9388 га, кадастровий номер 1221880500:02:001:0379, що розташована на території Валівської (Софіївської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та яка належала останній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 016631, виданого 17.08.2004 на підставі розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 29.03.2004 № 290-р (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті з життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заявник [PERSON] є донькою [PERSON], померлої 23.02.2008, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника від 06.09.1967 серії І-АГ № 195460 (а.с.7) та її ж свідоцтвом про укладення шлюбу від 14.09.1985 серії ІІІ-КИ № 267993 (а.с.8) Як слідує з матеріалів спадкової справи, що заведена після смерті [PERSON], вона за життя заповітів не складала, отже спадкування після її смерті здійснюється за законом. До нотаріальної контори звернулася лише заявник із заявою про намір прийняти спадщину, свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалося. Інших спадкоємців судом не встановлено. Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 13.11.2017 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, [PERSON], померлої 23.02.2008, у звязку з тим, що спадкоємець пропустив 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та у спадкоємця відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.12). За змістом норм статей 1268 - 1269 Цивільного кодексу України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012, № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Саме у звязку з тим, що [PERSON] на момент відкриття спадщини не була зареєстрована разом із спадкодавцем, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, також передбачено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що на день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] (Софіївка), вул. Рудишина, 43, та на момент смерті з нею постійно проживала без реєстрації її донька, [PERSON], що підтверджується довідкою Софіївської сільської ради Криворізького району від 25.01.2018 № 91 (а.с.9). [PERSON] на момент смерті, 23.02.2008, хворіла, інших родичів окрім заявника, не мала (а.с.10) Оскільки від встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, залежить виникнення у [PERSON] права на прийняття спадщини, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved