Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

До суду надійшла заява завідуючого 11-м відділенням КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] без її згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 25.09.1996 року була визнана судом недієздатною, 30.01.2016 року поступила на лікування до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни». Рішеннями Роменського міськрайонного суду від 09.08.2016 року та від 10.02.2017 року було продовжено госпіталізацію [PERSON] до шести місяців. З метою визначення психічного стану [PERSON] була оглянута комісією лікарів психіатрів. Комісією винесено рішення про необхідність продовження лікування пацієнтки в психіатричному стаціонарі. Комісія прийшла до висновку, що на теперішній час [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу внаслідок якого не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Тому просив ухвалити рішення про продовження госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в психіатричному стаціонарі КЗ «Перша ОСЛ м.Ромни» на строк до шести місяців. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Згідно довідки КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» № 01-55/3602 від 24.07.2017 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає їй знаходитися в судовому засіданні (а.с.12). Особа, що надає правову допомогу у судовому засіданні не заперечували проти заяви. Прокурор не заперечував проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. ст. 14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Роменського районного суду Сумської області від 25 вересня 1996 року [PERSON] визнана недієздатною (а.с.5). Рішеннями Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09.08.2016 року та 10.02.2017 року [PERSON] продовжувалися примусові заходи медичного характеру на строк до шести місяців. З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 28.07.2017 року вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді вродженої недоумкуватості - Д-з: «Ромірна розумова відсталість із значним порушенням поведінки, які вимагають догляду або лікувальних заходів». По своєму психічному стану не може задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. По своєму стану потребує продовження примусової госпіталізації, лікування можливе лише в умовах психіатричного закладу (а.с.3). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/3716 від 28.07.2017 року [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 1993 року. Багато разів, тривалий час знаходиться на стаціонарному лікуванні в психіатричній лікарні. Являється інвалідом ІІ групи безтерміново. Остання госпіталізація з 30.01.2016 року по теперішній час (а.с.13). Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без її згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Outcome: approved