Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулись позивачі, які в обґрунтування вимог зазначили, [INFO] померла їх мати [PERSON] , після смерті якої залишилася неприйнятою спадщина: земельна частка (пай) у землях колишнього КСП ім. Леніна, село Тарасівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0056653, яку спадкодавець отримала у 1996 році як член КСП ім. Леніна. Заповітом від 28.11.2001 року, посвідченим у Тарасівській сільській раді, земельний пай [PERSON] заповідала позивачам - [PERSON] та [PERSON] у рівних долях. [INFO] помер чоловік [PERSON] , батько позивачів, [PERSON] , жодних дій для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] не здійснив. [INFO] померла сестра позивачів [PERSON]. Спадкоємців першої черги за законом троє, діти спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Троїцького районного суду від 16.02.2007 року вирішено спір між спадкоємцями про право на спадкове майно - грошовий вклад у Ощадбанкові та виділену з земельного паю земельну ділянку. За [PERSON] та [PERSON] визнане право спільної часткової власності з розмірами часток по 1/2 кожній на виділену з земельного паю земельну ділянку. Спір про право власності на земельний пай не розглядався судом внаслідок відсутності оригіналу сертифіката ЛГ № 0056653 на земельну частку (пай). При виготовленні державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146682 у 2004 році відповідно чинного на той час законодавства оригінал сертифіката ЛГ № 0056653 на земельну частку (пай) було вилучено, що позбавило нас можливості прийняти земельний пай у спадщину. В зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів вони не мають можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. Крім того, у них виник спір щодо розподілу спадкового майна. На підставі викладеного, просять поділити спадкове майно та визнати за ними право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивачі не з`явились, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. На задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності; позовні вимоги визнає у повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №8 від 10.05.2006 року (а.с. 18). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яку остання заповідала [PERSON] та [PERSON] у рівних долях, що підтверджується копією заповіту (а.с.21). Рішенням Троїцького районного суду від 16.02.2007 року вирішено спір між спадкоємцями про право на спадкове майно - грошовий вклад у Ощадбанкові та виділену з земельного паю земельну ділянку. За [PERSON] та [PERSON] визнане право спільної часткової власності з розмірами часток по 1/2 кожній на виділену з земельного паю земельну ділянку (а.с.27). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та її померлою матір`ю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8); копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18.07.1975 року (а.с.9) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.08.2015 року (а.с.10). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та її померлою матір`ю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 липня 2004 року (а.с. 13) та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 12.07.1969 року (а.с.14). Факт родинних відносин між відповідачем [PERSON] та його померлою матір`ю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.06.1951 року (а.с. 17). [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 листопада 2006 року (а.с.19). Жодних дій для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , він не вчинив. [INFO] померла сестра позивачів [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 січня 2014 року (а.с. 20). Після смерті [PERSON] залишилася неприйнятою спадщина: земельна частка (пай) у землях колишнього КСП ім. Леніна, село Тарасівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0056653, яку спадкодавець отримала у 1996 році як член КСП ім. Леніна (а.с.22). Позивачі зазначають, що при виготовленні державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146682 у 2004 році відповідно чинного на той час законодавства оригінал сертифіката ЛГ № 0056653 на земельну частку (пай) було вилучено, що позбавило позивачів можливості прийняти земельний пай у спадщину. У 2017-2018 роках органи місцевого самоврядування Троїцького району Луганської області почали повертати власникам або їх спадкоємцям оригінали та копії земельних сертифікатів. Позивачі отримали копію сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0056653. В зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів позивачі не мають можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. Крім того у них виник спір щодо розподілу спадкового майна. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений Тарасівською сільською радою Троїцького району Луганської області, відповідно до якого право на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом серії ЛГ № 0056653, виданим 18 грудня 1996 року Троїцькою райдержадміністрацією і зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від №424, що знаходиться у власності КСП ім.Леніна, заповідала в рівних долях [PERSON] та [PERSON] , а тому спірне майно необхідно розділити у відповідності до заповіту. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», Законом України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На підставі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 1278 ЦК України встановлює презумпцію рівності часток спадкоємців, яка може бути спростована лише заповітом. Вона не дозволяє спадкоємцям поділити спадщину на свій розсуд, одержавши при поділі частку меншу від встановленої законом або заповітом, а вимагає проведення поділу у суворій відповідності із спадковими частками. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку сторони не мають можливості, їх права підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved