Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Заступник керівника [PERSON] Волинської місцевої прокуратури Волинської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Овлочинської сільської ради Турійського району Волинської області із заявою про визнання майна безхазяйним. Заява обґрунтована тим, що 12 вересня 1998 року помер [PERSON], який до дня смерті постійно проживав на території села Овлочин Турійського району Волинської області, та якому згідно розпорядження Турійської районної державної адміністрації Волинської області від 11 лютого 1997 року № 56 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0158488, який у звязку з втратою переоформлено на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 069803. Оскільки спадкоємці [PERSON] відсутні та із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, а тому на підставі ст. 137 Цивільного Кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) просить визнати безхазяйним майном спадщину у вигляді земельної частки (паю) розміром 2.30 умовних кадастрових гектарів, вартістю 51169.48 гривень, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 069803, розташованої на території Овлочинської сільської ради Турійського району Волинської області, після смерті [PERSON] та передати її територіальній громаді Овлочинської сільської ради Турійського району Волинської області. Прокурор Лєбєдєв В.В. в судовому засіданні заяву підтримав повністю з підстав, наведених у ній. Представник заявника - Овлочинської сільської ради Турійського району Волинської області у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. З відповіді Турійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 22 лютого 2017 року № 398/02-16-04.32 вбачається, що [PERSON] помер 12 вересня 1998 року в с. Овлочин, Турійський район, Волинська область, а отже після його смерті відкрилася спадщина (а. с.11). Листом відділу Держгеокадастру у Турійському районі Волинської області від 22 лютого 2017 року № 99-28-99.1-297/2-17 стверджується, що згідно розпорядження Турійської районної державної адміністрації Волинської області від 11 лютого 1997 року № 56 [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0158488 від 29 березня 1997 року вартістю 9399.43 гривень, який у звязку з втратою переоформлено на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 069803 від 22 лютого 2017 року, грошова оцінка якої станом на 22 лютого 2017 року становить 51169.48 гривень (а. с.13). Відповідно до довідки Овлочинської сільської ради Турійського району Волинської області від 16 лютого 2017 року № 42 [PERSON] на момент смерті проживав одиноко (а.с.15). Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Проте, положення ст. 1277 ЦК України застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України - з 1 січня 2004 року (ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ). У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР. Так, у абзаці третьому пункту першого Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 137 ЦК УРСР майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районної, міської Ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу. Як вбачається з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47248947 і № 47248957 від 28 березня 2017 року, виданих приватним нотаріусом Турійського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON], що після смерті [PERSON], який помер 12 вересня 1998 року, спадкова справа не заводилася. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, суд дійшов висновку, що оскільки можливі спадкоємці за заповітом та за законом після смерті [PERSON] відсутні, то слід визнати безхазяйним майном спадщину, що складається з права власності на земельну частку (пай) розміром 2.30 умовних кадастрових гектарів, вартістю 51169, 48 гривень, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №069803, розташованої на території Овлочинської сільської ради Турійського району Волинської області, після смерті [PERSON] та передати її територіальній громаді Овлочинської сільської ради Турійського району Волинської області.

Outcome: approved