Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

До суду звернулась позивачка з зазначеним позовом до відповідача, згідно якого просила суд поділити майно, визнавши право приватної власності на нього за відповідачем та стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію належної частки у спільному майні у розмірі 2/3 частини спільної сумісної власності на суму 5 515,00 грн. виходячи із загальної суми спільної сумісної власності 8 272,50 грн., а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір за подання позовної заяви. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з [PERSON] вона перебуває у шлюбі з 27.07.2013 року, у якому мають доньку [PERSON] [INFO]. Донька проживає з позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною і отримує 860,00 грн. допомоги на дитину. Відповідач не виконує свій батьківський обов'язок та з 19.11.2015 року пішов із сім'ї, коштів не надає, не цікавиться життям і здоров'ям дочки. Між позивачем і відповідачем виник спір щодо поділу майна. [PERSON] чинить перешкоди у користуванні спільним майном. Підставою для збільшення розміру частки позивачки є приховування відповідачем спільно нажитих у шлюбі речей, проживання разом з нею дитини-немовля та відсутністю аліментів на дитину. Майном подружжя є: шафа-купе вартістю 3330,00 грн., комп'ютерний стіл «Флеш» вартістю 2057,00 грн., лінолеум вартістю 1385,50 грн., шпалери вартістю 1500,00 грн. Вказані речі знаходяться в квартирі [ADDRESS], за місцем проживання відповідача. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, при цьому зазначила що без аліментів вже 4 місяці, відповідач дитиною не цікавиться, матеріально не підтримує. До звернення її до суду з позовом про стягнення аліментів відповідач надавав кошти на дитину, але не регулярно та в недостатньому розмірі. Виконавчий лист до виконавчої служби про стягнення аліментів поданий нею 3 тижні тому. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, просили суд стягнути з відповідача на користь позивачки компенсацію належної їй частки у спільному майні у розмірі ? частки спільної сумісної власності, що складає 4 136,25 грн., розстрочивши сплату платежу на 4 місяці, починаючи з 01.07.2016 року по 02.10.2016 року по 1 034, 00 грн. щомісячно. При цьому відповідач зазначив, що ним сплачено в добровільному порядку на утримання доньки за період з 22.11.2015 року по 22.02.2016 року - 5 196,00 грн., а у період з 22.02.2016 року по 22.03.2016 року - 1 850,00 грн. Позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою, не дає її відвідувати. Вказаний факт зафіксований працівниками поліції. Всю суму компенсації він не може сплатити одним платежем у зв'язку із важким матеріальним становищем, закінченням контракту служби в лавах Збройних сил України. Суд, заслухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. 27.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1643. (а.с. 6) Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. (а.с. 7) За час перебування у шлюбі сторони придбали: відповідно до договору № 8-04 подружжям було придбано шкаф-купе 02-0149 за 3 300 грн.(а.с.8); відповідно до видаткової накладної від 14.05.2014 року позивачкою було придбано комп'ютерний стіл «Флеш» вартістю 2057,00 грн. (а.с.9); відповідно до товарного чека від 28.06.2014 року було придбано лінолеум вартістю 1385,50 грн. (а.с.10), шпалери на суму 1500,00 грн. Документальних доказів купівлі шпалер на суму 1500,00 грн. позивачем не надано, однак відповідач визнав наявність вказаного майна та його вартість. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Отже, судом встановлено, що сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя належать: шафа-купе вартістю 3330,00 грн., комп'ютерний стіл «Флеш» вартістю 2057,00 грн., лінолеум вартістю 1385,50 грн., шпалери вартістю 1500,00 грн., а всього майна на суму 8 272,50 грн. При розгляді справи не встановлено підстави для збільшення частки позивачки, оскільки як встановлено судом, відповідач надавав позивачці кошти на утримання дитини, приймав заходи для спілкування з дитиною, яка зареєстрована за місцем проживання відповідача, але проживає з позивачкою. Відповідач несе витрати за житлово-комунальні послуги нараховані у зв'язку з реєстрацією доньки. Враховуючи, що майно знаходиться за місцем проживання відповідача, який не заперечував проти визнання за ним права власності на майно та сплати позивачці компенсації за ? частку майна, суд вважає можливим в порядку розподілу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на шафу-купе вартістю 3330,00 грн., комп'ютерний стіл «Флеш» вартістю 2057,00 грн., лінолеум вартістю 1385,50 грн., шпалери вартістю 1500,00 грн., та стягнення з нього на користь [PERSON] грошової компенсацію у розмірі ? частини вартості спільного сумісного майна подружжя в сумі 4136,25 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial