Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Заявник 08.12.2017 року звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просила визнати [PERSON], [INFO], уродженцю і жительку м. Одеси недієздатною, встановити над нею опіку, призначити заявницю [PERSON] її опікуном. В обґрунтування поданої заяви відзначено, що заявниця з народження доглядає за своєю дочкою, [PERSON], [INFO]. Від народження її донька страждає на дитячий церебральний параліч, у звязку з чим її у 2008 році визнано інвалідом 1 групи з дитинства. Внаслідок розладу [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у звязку з чим заявниця здійснює за нею постійний догляд та піклування. На підставі таких обставин заявниця просить визнати її доньку недієздатною та призначити її опікуном, згідно ст. 58, 60 ЦК України. Ухвалою суду від 26.02.2018 року була призначена судово-психіатрична експертиза по справі для зясування психічного стану [PERSON]. Провадження у справі було зупинено. Ухвалою суду від 07.06.2018 року провадження у справі було відновлено. Суд враховуючи наявність у справі висновку експертної установи, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь і справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Цивільне законодавство, визначаючи фізичну особу як учасника цивільних правовідносин, виходить з наявності у фізичної особи цивільної правоздатності та дієздатності (ст. ст. 24, 25, 30 ЦК України). Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і не може обмежуватись. Обсяг цивільної дієздатності регламентується законодавством відповідно до віку фізичної особи, який є юридичним фактом цивільного права. Обсяг дієздатності може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, передбачених законом. Цивільна дієздатність фізичної особи це її здатність своїми діями набувати для себе цивільні права і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною лише на підставі рішення суду, у порядку, встановленому ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] від народження страждає на дитячий церебральний параліч, у звязку з чим її у 2008 році визнано інвалідом 1 групи з дитинства. Внаслідок розладу [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у звязку з чим заявниця здійснює за нею постійний догляд та піклування.. В рамках даної цивільної справи була проведена судово-психіатрична експертиза та відповідно до висновку судово-психіатричних експертів, [PERSON], страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді «Помірної розумової відсталості на резидуально органічній основі зі значними порушеннями поведінки та емоцій, що потребують догляду та лікування» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F71.18 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок чого вона абсолютно не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку експертної комісії [PERSON] потребує встановлення над нею опіки. Суд дослідивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], унаслідок стійкого психічного розладу не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з чим на підставі ст. 39 ЦК України підлягає визнанню недієздатним. Таким чином, вимоги заявника в цій частині підлягають задоволенню. Ст. 41 ЦК України встановлено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Вказані положення передбачені ст.. 58 ЦК України. Ст. 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 63 ЦК України фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Таким чином, суд приходить до висновку, що в частині встановлення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON], вимоги також підлягають задоволенню.

Outcome: approved