Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Заявник [PERSON] 24 березня 2015 року звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що 22 жовтня 2015 року у м.Ялті помер її чоловік [PERSON]. Факт смерті підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії 35 №005432 , видане 23 жовтня 2015 року Ялтинським відділенням Державної бюджетної установи охорони Республіки Крим «Кримське бюро судово-медичної експертизи», також видано свідоцтво про смерть 23 жовтня 2015 року Ялтинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Їй необхідно отримати свідоцтво про смерть чоловіка на підставі закону України. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO] , померлого 22 жовтня 2015 року. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав вимоги заявника, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Залізничний відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції у судове засіданні не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлено, що 22 жовтня 2015 року у м.Ялті помер [PERSON] [INFO]. Ця подія відбулася в м.Ялті, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом. На підтвердження цього факту заявник надав суду копію такого документу, як медичне свідоцтво про смерть, серія 35 №005432 , видане 23 жовтня 2015 року Ялтинським відділенням Державної бюджетної установи охорони Республіки Крим «Кримське бюро судово-медичної експертизи». Також надана довідка про смерть [PERSON] №1660 від 23 жовтня 2015 року Ялтинським міським відділом запису актів громадянського стану департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, причина смерті: кардіоміопатія, неуточнена. Крім того, окупованою владою надано Свідоцтво про смерть [PERSON], померлого 22.10.2015 року. Та обставина, що свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про смерть [PERSON]. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно дост.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. В силу вимог ч.ч. 1-3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту смерті особи в певний час на тимчасово неконтрольованій території України, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті [PERSON], [INFO] , уродженця [INFO], що мало місце 22 жовтня 2015 року у м. Ялта АР Крим Україна.

Outcome: approved