Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначила, що вона є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 16.04.2016, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], за реєстровим №177. Відповідачу на праві власності належить 2/3 частини вказаної квартири на підставі договору дарування від 09.03.2010, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], за реєстровим №509. Тривалий час вона не має можливості проживати у вказаній квартирі разом зі своєю сімєю, оскільки відповідач постійно створює їй перешкоди у цьому шляхом зміни замків, відмовляється від укладення угоди про порядок користування. У квітні 2014 відповідач зачинила квартиру та виїхала до Російської Федерації на проживання, комунальні платежі не сплачує, звязку з нею не підтримує, встановити її місце проживання не видається можливим. З квітня 2014 року позивач не має змоги потрапити до квартири та користуватись належним їй майном. Просила суд усунути [PERSON] перешкоди у користуванні 1/3 часткою квартири [ADDRESS] та вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. Позивач та її представник у судове засідання не прибули, попередньо надавши до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі, просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявилась по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомляла. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в\~судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності та взаємозвязку приходить до наступного. Право на судовий захист та його спосіб передбачено ст.16 ЦК України, і зокрема ст.391 цього ж Кодексу, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 16.04.2016, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], за реєстровим №177. Відповідачу [PERSON] на праві власності належить 2/3 частини квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 09.03.2010, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], за реєстровим №509. На даний час вона має намір проживати у вказаній квартирі зі своєю сімєю, проте відповідач створює їй перешкоди. Так, у квітні 2014 відповідач зачинила квартиру та виїхала до Російської Федерації на проживання, комунальні платежі не сплачує, звязку з позивачем не підтримує. З цього часу позивач не має змоги потрапити до квартири та користуватись належним їй майном. Факт не проживання [PERSON] з квітня 2014 року по теперішній час у спірній квартирі підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» №251 від 16.02.2017 Положеннями ч.1 та ч.3 ст. 47 Конституції України, визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1, 2 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст.150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Зважаючи на те, що [PERSON] є власником спірної квартири, беручи до уваги право позивача на володіння і користування належним майном та з огляду на те, що відповідач створює їй перешкоди у користуванні власність, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення вимог позивача про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселити [PERSON] до квартири [ADDRESS]. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved