Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

До суду надійшла заява т.в.о. завідуючого 2-м відділенням КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] без її згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 11.12.1987 року була визнана судом недієздатною, 13.01.2017 року поступила на лікування до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни». Рішенням Роменського міськрайонного суду від 24.02.2017 року було продовжено госпіталізацію [PERSON] до шести місяців. З метою визначення психічного стану [PERSON] була оглянута комісією лікарів психіатрів. Комісія прийшла до висновку, що на теперішній час [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити та вчиняє дії, що несуть загрозу собі та оточуючим, не здатна задовольняти основні життєві потреби на мінімальному рівні. Тому просив ухвалити рішення про продовження госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON] в психіатричному стаціонарі КЗ «Перша ОСЛ м.Ромни» на строк до шести місяців. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни» [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Згідно довідки КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» № 01-55/3568 від 21.07.2017 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає їй знаходитися в судовому засіданні (а.с.6). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Роменської міської ради [PERSON] та особа, яка надає правову допомогу не заперечували проти задоволення заяви. Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. ст. 14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Охтирського районного суду Сумської області від 11 грудня 1987 року [PERSON] визнано недієздатною (а.с. 7). Опікуном над недієздатною [PERSON] призначено [PERSON] (а.с.8). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 лютого 2017 року [PERSON] продовжувалися примусові заходи медичного характеру на строк до шести місяців. З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 21.07.2017 року вбачається, що [PERSON] страждає на: «Деменцію внаслідок епілепсії», потребує спеціалізованого медичного нагляду. На момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді: «Деменції внаслідок епілепсії», внаслідок чого виявляє та вчиняє дії, що несуть реальну загрозу собі та оточуючим, невзмозі задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта. Потребує продовження госпіталізації в психіатричному закладі без усвідомленої згоди пацієнтки. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/3568 від 21.07.2017 року [PERSON] хворіє психічним захворюванням з дитинства, являється інвалідом ІІ групи з дитинства. З приводу захворювання багаторазово і тривалий час знаходиться на лікуванні в психіатричних закладах. Остання госпіталізація з 13.01.2017 року по теперішній час (а.с.6). Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без її згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як вона виявляє реальні наміри та вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Outcome: approved