Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Заявник 28.07.2015 р. звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло, видане 14.03.1997 р. Відділом приватизації державного житла Залізничного району м.Києва за розпорядженням № 15297 на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є дочкою [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Під час оформлення спадщини, з'ясувалося, що у свідоцтві про право власності на житло допущена помилка, а саме, зазначена [PERSON], тоді як в свідоцтві про смерть вказана [PERSON]. У зв'язку з цим, держаним нотаріусом Дев»ятої Київської державної нотаріальної контори Кароєвою-Яремчук Т.М. заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав з підстав наведених в заяві. Заінтересована особа Головне управління юстиції у м. Києві в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно з правилами ч. 3 ст. 15 ЦПК України розгляд цивільних справ здійснюється в порядку позовного, наказного та окремого провадження. За змістом ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлено, зокрема, факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка на день смерті проживала та була зареєстрована за задресою: [ADDRESS]. Заявник [PERSON] 20.01.2015 р. звернулась до Дев»ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що 16.07.2015 р. державним нотаріусом Дев»ятої Київської державної нотаріальної контори Кароєвою-Яремчук Т.М. винесено постанову, якою заявнику [PERSON] відмовлено в одержанні свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON]. Свою відмову нотаріус мотивувала, зокрема, тим, що у правовстановлюючому документі на дану квартиру та свідоцтві про смерть виявлено розбіжності. Встановлено, що згідно свідоцтва право приватної власності на житло від 14.03.1997 року, виданого Відділом приватизації державного житла Залізничного района м.Києва на підставі розпорядження від 14.03.1997 р. № 15297, квартира, яка знаходиться за адресою: вул. Ушинського, 7, кв.41 належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Згідно наявної в матеріалах справи копії паспорту [NUMBER], виданого 20.10.1998 Залізничним РУГУ МВС України в м.Києві правильне написання прізвища спадкодавця - [PERSON], російською мовою - [PERSON]. Відповідно до довідки ф.3, виданої Центром обслуговування споживачів № 1 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» 19.01.2015 р., [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В посвідці про народження № 644910, зазначено про народження [PERSON] [INFO] Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] батьками є [PERSON], мати російською мовою зазначена - [PERSON]. Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/71-d-2 від 23.01.2015 р. українські записи по батькові [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON]) і [PERSON] (свідоцтво про право власності на житло, запис [PERSON]) та російський запис Андриановна (свідоцтво про народження [PERSON], запис російською мовою мать [PERSON]) у документах є ідентичними. Таким чином, з наведений вище письмових доказів слідує, що при оформленні свідоцтва про право власності на житло - квартиру за адресою: [ADDRESS] - допущено помилку в написанні по батькові власника та замість вірного «[PERSON]» зазначено невірне «[PERSON]». З урахування обставин наведених вище, зважаючи на те, що встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло померлій [PERSON] не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, суд знаходить вимоги заявника обґрунтованими та приходить до висновку про задоволення заяви. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved