Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до відповідача [PERSON], згідно якого росить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на наступне: 04 жовтня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 45. В період шлюбу в них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. На протязі останніх семи років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалися відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На час звернення до суду сторони мешкають окремо один від одного. Діти перебувають на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Спору про розподіл майна у сторін не існує. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згоден на стягнення з нього аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 04 жовтня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 45, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей, в яких сторони записані їх батьками. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало те, що на протязі останніх семи років сімейне життя між позивачкою та відповідачем поступово погіршувалися відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення. На час звернення до суду сторони мешкають окремо один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, збереження шлюбу на думку суду буде суперечити інтересам сторін та їх дітей. В зв»язку з чим суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Після розірвання шлюбу відповідно до прохання позивачки суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати пов»язані з реєстрацію розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану повинні бути покладені на відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 320 грн. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що діти сторін проживають з позивачкою, та знаходяться повністю на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. З пояснень позивача встановлено, що відповідач працює, та має стабільну заробітну плату. А тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі ? всіх видів його заробітку (прибутку) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред»явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 26.07.2017 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. так як з позивачкою залишається проживати неповнолітня дитина. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved