overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Заступник керівник Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Виноградівської районної лікарні звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування. Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.03.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні Виноградівської районної лікарні, де було затрачено на його лікування 2519,37 грн. Кошти, затрачені лікувальним закладом на стаціонарне лікування потерпілих від злочину, підлягають поверненню, в розмірі фактичних витрат. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач подав заяву про визнання позову. Просить справу розглянути у його відсутності. З урахуванням того, що відповідачем позов не осопрюється та визнається, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України визнання відповідачем позову прийнято судом. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину. В судовому засіданні встановлено, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.03.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні Виноградівської районної лікарні, де було затрачено на його лікування 2519,37 грн. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими, в судовому засіданні повністю доведеним, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 гривень на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Заступник Київської місцевої прокуратури № 3 звернуся до суду з позовом про зобов'язання відповідача повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0,1 га по [ADDRESS] (частину ділянки з кодом [NUMBER]), яка використовується під розміщення фундаменту, привівши земельну ділянку в придатний для використання стан, шляхом знесення фундаменту. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач самовільно зайняв та використовує зазначену земельну ділянку, не маючи на жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку. У судовому засіданні прокурор та представник КМР позов підтримали і просили про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем реєстрації та адресою фактичного проживання, вказаною в позові, що підтверджується наявними в матеріалах справи зворотними поштовими повідомленнями. Суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин. Прокурор і представник КМР не заперечували проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності представника позивача і відповідача. Вислухавши пояснення прокурора та представника КМР, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до акта обстеження земельної ділянки № 17-0243-03 від 22.02.2017 року, складеного Департаментом земельних ресурсів КМДА, відповідач самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,1 га по [ADDRESS] та розмістив на ній фундамент. Відповідно до ч. 1 ст. 116, 125, 212 ЗК України, 1. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. 1. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. 2. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. 3. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Заступник Коломийського міжрайонного прокурора звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі: Коломийської районної державної адміністрації до [PERSON] про стягнення коштів, затрачених на лікування потерпілого від злочину [PERSON] сумі 903 гривень 36 копійок, посилаючись на те, що відповідачі у добровільному порядку витрачені кошти на лікування потерпілого від злочину не відшкодували. В судовому засіданні прокурор позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2014 року відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та затверджено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченими. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого шкоди, затраченого на лікування потерпілого не заявлявся. Відповідно до довідки Коломийської центральної районної лікарні № 6 від 29 січня 2015 року (а.с. 3), потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 05 по 13 листопада 2014 року та вартість його лікування становить 903 гривень 36 копійок. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадків завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. У зв'язку із тим, що відповідач у добровільному порядку витрачені кошти на лікування потерпілого від злочину не відшкодував, їх слід стягнути в примусовому порядку. На підставі ст.ст. 1166, 1206 Цивільного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Заступник начальника ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Роєнко Р.В. звернувся до суду із заявою про затвердження мирової угоди між сторонами виконавчого провадження. Подання обґрунтоване наступним. У ВДВС Оболонського районного управління юстиції перебуває на виконанні виконавче провадження ВП № 43378868 з виконання виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з ЗАТ «ДАК «Українські поліметали» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у розмірі 268085,76 грн. 21 жовтня 2015 року на адресу державного виконавця надійшла заява про укладення мирової угоди. За таких обставин, заступник начальника ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві направив суду для подальшого розгляду заяву про затвердження мирової угоди між сторонами виконавчого провадження. Стягувач та представник боржника у своїх заявах просили затвердити мирову угоду, підтвердили свою згоду з умовами мирової угоди. За правилами ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. Суд, перевіривши умови мирової угоди, яка укладена 21 жовтня 2015 року між ЗАТ «ДАК «Українські поліметали» та [PERSON], вважає за можливе затвердити зазначену мирову угоду, оскільки така не суперечить закону та не порушує права чи свободи інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Заступник начальника відділу ДВС [PERSON] звернувся до суду із поданням, затвердженим начальником відділу ДВС [PERSON], про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Полонська гірнича компанія» [PERSON] до виконання покладених на нього зобовязань по сплаті боргу в сумі 332176,52 грн. на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир-Белаз-Сервіс», без вилучення паспортного документа. В обґрунтування подання державний виконавець зазначав, що 15.04.2016 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Житомир-Белаз-Сервіс» зазначеної вище заборгованості, про що боржника було повідомлено, проте останній вимог виконавчого документу станом на 19.19.2017 року не виконав, майно, на яке можливо звернути стягнення відсутнє та за боржником не зареєстровано, кошти на арештованих рахунках ТОВ відсутні, а керівництво за місцем реєстрації юридичної особи також відсутнє, що, на думку автора подання, підтверджує факт ухилення від виконання судового рішення, а тому є підстави обмежити [PERSON] у праві виїзду за межі України. При розгляді справи державний виконавець подання підтримала та просила його задовольнити із зазначених вище підстав. Заслухавши пояснення представника ДВС, дослідивши письмові матеріали, суд зазначає про таке. Встановлено, що на примусовому виконанні у відділі ДВС перебуває судовий наказ № 924/1850/15 від 28.03.2016 року, виданий Господарським судом Хмельницької області, про стягнення з ТОВ «Полонська гірнича компанія» на користь ТОВ «Житомир-Белаз-Сервіс» боргу в сумі 332176,52 грн. 15.04.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно положень статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1). Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право,\~у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду, зокрема, керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням (пункт 19 частини 3 цієї статті). Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. Отже, визначальним критерієм встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є доведеність факту ухилення боржника від виконання зобовязання. Як вбачається із матеріалів подання та доводів державного виконавця, суду не надано будь-яких доказів, що керівник ТОВ «Полонська гірнича компанія» [PERSON] в який-небудь спосіб ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішенням суду, а відтак, підстави для обмеження його права на виїзд за межі України відсутні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Заступник начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Манасерян А.А. звернулася до суду з поданням, погодженим з начальником Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про примусове проникнення до житлового приміщення, що належить боржнику, мотивуючи його тим, що Оболонським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві здійснюється виконавче провадження №52974755 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року у справі №2/756/1468/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та процентів за договором позики. Як стверджувала суб'єкт подання, боржник не вчиняє жодних дій, спрямованих на добровільне виконання рішення суду. У поданні зазначено, що 10 лютого 2017 року, 25 липня 2017 року та 08 листопада 2017 року заступником начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Манасерян А.А. було здійснено виходи за адресою: [ADDRESS], для проведення опису та арешту майна, що належить на праві власності боржнику, однак до квартири потрапити не вдалось. З цих підстав,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Заступником керівника Ніжинської місцевої прокуратури було подано заяву, про визнання спадщини [PERSON] відумерлою. В заяві зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Оскільки заповіту [PERSON] не залишила, спадщину ніхто не прийняв, спадкоємці відсутні. Просить визнати спадщину, померлої [INFO] [PERSON] , відумерлою. В судове засідання представник заявника не з`явився, надавши заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи Вертіївської сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність та не заперечив задоволення заяви. Дослідивши письмові докази, що маються в матеріалах справи, врахувавши думку сторін, суд прийшов до наступних висновків. Згідно ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою; заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини; спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Свідоцтвом про смерть підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.21). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до якої входить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом, відповіддю КП «Ніжинське МБТІ» від 02 жовтня 2019 року, договором купівлі-продажу будинку від 11 вересня 1989 року(а.с.9-11). Як вбачається з відповіді Державного нотаріального архіву в Чернігівській області, спадкова справа після померлої [PERSON] , не заводилася. За приписом статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або не прийняли спадщину, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до Закону. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. За вказаних обставин, враховуючи, що з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] минуло більше 13 років, спадщину ніхто із спадкоємців не прийняв, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення заяви і визнання зазначеної спадщини відумерлою та передачу прав на неї територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Заступник прокурора Вінницької області звернувся в суд з позовною заявою в інтересах держави в особі Державного агентства рибного господарства України, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області і просив стягнути з відповідача на користь держави 23256 грн., заподіяних збитків. На обґрунтування позову повідомив, що 06.06.2014 року [PERSON], на водоймі с.Лукашівка Тростянецького району Вінницької області грубо порушив правила рибальства, а саме: у нерестовий період здійснив незаконний вилов риби - сазан в кількості 76 екземплярів, загальною вагою 15 кг, з використанням забороненого сітного знаряддя лову - «зябрової сітки», чим скоїв правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП. Відповідно до розрахунку матеріальних збитків, проведеного згідно Постанови КМУ від 21.11.2011 року №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування або знищення цінних видів водних біоресурсів», розмір збитків, заподіяних вчиненням правопорушення, становить 23256 грн.. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 10, 60, 130, 174, 213, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Заступник прокурора Деснянського району м. Києва звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (далі по тексту КМКЛШМД) до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, посилаючись на те, що [PERSON] 12 серпня 2014 року о 22 год. 10 хв., керуючи технічно справним мопедом марки «Honda Giorno», д.н.з. [NUMBER], рухаючись в м. Києві по пр. Лісовому зі сторони вул. Жукова в напрямку вул. Мілютенка в першій смузі для руху, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, що знаходиться перед перехрестям пр. Лісового та вул. Мілютенка, перед яким в другій смузі для руху транспортних засобів зупинився попутний автомобіль, щоб надати перевагу для руху пішоходам, продовжуючи рух, виїхав на нерегульований пішохідний перехід не надав перевагу для руху пішоходу [PERSON], де вчинив наїзд на останню. Своїми діями [PERSON] порушив п. п. 4.16«а», 18.4 Правил дорожнього руху. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2014 року кримінальне провадження №12014100030008826 відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 291 КК України закрито та останнього звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням з потерпілою відповідно до ст. 46 КК України, ст. 285 КПК України. У зв'язку з перебуванням потерпілої [PERSON] на стаціонарному лікуванні з 12.08.2014 р. по 02.09.2014 р. у відділенні політравм та відділенні інтенсивної терапії загального профілю (проведено 21 ліжко-день), вартість лікування складає 4627 (чотири тисячі шістсот двадцять сім) грн. 03 коп., яку просять стягнути з відповідача на користь КМКЛШМД. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву за викладеними в ній обставинами підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд визнав його неявку без поважних причин та провів заочний розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Вислухавши думку представника позивача та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Заступник прокурора Київської місцевої прокуратури №3 міста Києва звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (далі по тексту КМКЛШМД) до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення , посилаючись на те, що [PERSON] 08.05.2015р. близько 23 год. 50 хв., керуючи технічно-справним автомобілем [NUMBER], рухаючись по пр. Маяковського в другій смузі для руху транспортних засобів зі сторони вул. Каштанова в напрямку вул. Драйзера, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, в порушення вимог п.п. «б» п.2.3, п. 18.4, п.4.16 «а» Правил дорожнього руху України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, у зв'язку з чим не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, що знаходився поблизу будинку №8, перед яким в третій смузі для руху транспортних засобів зупинився попутний транспортний засіб, щоб надати перевагу для руху пішоходам, продовжуючи рух, виїхав на нерегульований пішохідний перехід та в порушення вимог не надав перевагу для руху пішоходу [PERSON], де вчинив наїзд на останнього. Своїми діями [PERSON] порушив п. п. 2.3 «б», 18.4, 4.16 «а» Правил дорожнього руху. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.07.2015 року кримінальне провадження № 12015100030005815 відносно [PERSON] за ч.1 ст. 286 КК України закрито та останнього звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням з потерпілим відповідно до ст. 46 КК України, ст. 285 КПК України. У зв'язку з перебуванням потерпілого [PERSON] на стаціонарному лікуванні з 09.05.2015р. по 12.05.2015р. у відділенні політравми, вартість лікування складає 1 447,92 грн., яку просять стягнути з відповідача на користь КМКЛШМД. В судовому засіданні прокурор Київської місцевої прокуратури №3 міста Києва позовну заяву за викладеними в ній обставинами підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги. Представник Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) позовні вимоги підтримав та просив суд про їх задоволення. Представник Київської міської клінічної лікарні Швидкої медичної допомоги в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, в наданій суду заяві просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд визнав його неявку без поважних причин та провів заочний розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Вислухавши думку представника позивача та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved