Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], Наконечнянської сільської ради Яворівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області про визнання недійсним рішення сільської ради, визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку, вилучення земельної ділянки та повернення її в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Львівській області. В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що ухвалою Яворівського районного суду від 05.04.2016 у справі №460/515/16-к встановлено, що у березні місяці 2008 року сільський голова Наконечнянської сільської ради [PERSON] та спеціаліст другої категорії (землевпорядник) [PERSON], виконуючи свої службові обов'язки та будучи службовими особами органу місцевого самоврядування, здійснювали розгляд виготовленої технічної документації з відведення у власність земельної ділянки площею 0,2000 га в с. Наконечне Перше Яворівського району Львівської області [PERSON] для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. При цьому, [PERSON] та [PERSON] несумлінно ставлячись до своїх службових обов'язків, без неналежного розгляду вищевказаної технічної документації, зокрема, без встановлення фактичного місця розташування ділянки, її цільового призначення та не переконавшись у тому, що земельна ділянка дійсно знаходяться в межах села Наконечне Перше Яворівського району Львівської області, маючи реальну можливість встановити такі дані - [PERSON] завірила особистим підписом акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки площею 0,2000 га, що відводилась у власність [PERSON], а також виготовила та надала на підпис сільському голові викопіювання з індексної карти (картографічного матеріалу), згідно яких земельна ділянка, що відводиться, розташована в межах с. Наконечне Перше, а [PERSON] завірив особистим підписом та скріпив гербовою печаткою Наконечнянської сільської ради акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки площею 0,2000 га, що відводилась у власність [PERSON]; кадастровий план земельної ділянки, а також викопіювання з індексної карти (картографічного матеріалу), згідно яких земельна ділянка що відводиться розташована в межах с. Наконечне Перше Львівської області. В той же час, вищеописана земельна ділянка знаходилась за межами населеного пункту с. Наконечне Перше на території Наконечнянської сільської ради та належить до сільськогосподарських земель запасу і, згідно ст. 38 Земельного кодексу України, не відноситься до земель житлової та громадської забудови, а тому не могла відводитись для обслуговування житлового будинку та господарських споруд і використовуватись для таких цілей. Внаслідок цього із земель державної власності було неправомірно вилучено земельну ділянку загальною площею 0,2000 га та вартістю 220000 гривень, чим завдано охоронюваним законом державним інтересам шкоди на вказану суму, що є тяжкими наслідками. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 05.04.2016 [PERSON] та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367 КК України, в зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Просить суд постановити рішення, яким визнати недійсним та скасувати рішення Наконечнянської сільської ради № 285 від 03.04.2008 «Про передачу земельної ділянки у власність для обслуговування житлового будинку та господарських споруд в селі Наконечне Перше [PERSON]», визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,2000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд серії [NUMBER] від 02.02.2009 (кадастровий номер [NUMBER]), виданий [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію, а також вилучити вищевказану земельну ділянку в [PERSON] та повернути її в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Львівській області; стягнути з відповідачів на користь прокуратури Львівської області судові витрати. Справа надійшла в провадження судді Яворівського районного суду Львівської області Варениці В.С. 23.05.2016. Ухвалою від 24.05.2016 року у справі відкрито провадження. У зв'язку із закінченням повноважень судді Варениці В.С., справу передано для повторного автоматизованого розподілу. У відповідності до вимог ст.11-1 ЦПК України, автоматизованою системою документообігу суду 12.10.2016 було визначено суддю Теслю Б.І. для розгляду вказаної справи. Ухвалою від 12.10.2016 суддею Теслею Б.І. справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд. 15.05.2017 було проведено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку зі звільненням судді Теслі Б.І. з посади, відповідно до розпорядження керівника апарату від 15.05.2017 № 199. Для розгляду справи визначено суддю [PERSON] 18.05.2017 суддею Гоцком В.І. прийнято справу до провадження та призначено судовий розгляд. У зв'язку із звільненням судді [PERSON], справу передано для повторного автоматизованого розподілу. Автоматизованою системою документообігу суду 21.12.2017 було визначено суддю Карпин І.М. для розгляду вказаної справи. Ухвалою від 22.12.2017 суддею Карпин І.М. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в спрощеному проваджені. Прокурор в судове засідання не з'явився, на адресу суду скерував заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Позивач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача Наконечнянської сільської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду скерував заяву про слухання справи у його відсутності, проти позовних вимог заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру в Яворівському районі Львівській області теж в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Як вбачається, з позовної заяви, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], саме на цю адресу були скеровані судові повістки. Суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ст. 280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечив представник позивача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 1, 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших особі або державних чи суспільних інтересах. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Частинами 3, 4 ст. 56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Перевіривши законність звернення прокурора із даним позовом, виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що за рішенням Наконечнянської сільської ради № 285 від 03.04.2008 [PERSON] безкоштовно у власність було передано земельну ділянку площею 0,2000 га в с. Наконечне Перше Яворівського району Львівської області для обслуговування житлового будинку та господарських споруд (а.с. 11). Так, державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд від 02.02.2009 (кадастровий номер [NUMBER]), був незаконно виданий [PERSON] на підставі рішення Наконечнянської сільської ради від 03.04.2008 № 285 (а.с. 13), оскільки орган місцевого самоврядування, зокрема: Наконечнянська сільська рада Яворівського району Львівської області, при розгляді питання про відведення земельної ділянки за межами села Наконечне Перше Яворівського району Львівської області, вийшла за межі наданих повноважень, передбачених ст.122 Земельного кодексу України. Факт знаходження земельної ділянки, яку відведено у власність [PERSON], за межами населеного пункту окрім іншого, підтверджується листом Державної інспекції сільського господарства в Львівській області №3589/3-10-8 від 30.12.2015 (а.с. 35) та довідкою, складеною державним інспектором сільського господарства Державної інспекції сільського господарства в Львівській області Собіль С.Л. за результатами проведення перевірки щодо законності надання земельних ділянок у власність громадянам на території Наконечнянської сільської ради Яворівського району (а.с. 36-38). Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 05.04.2016 [PERSON] та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367 КК України, в зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Судом встановлено, що в березні місяці 2008 року сілький голова Наконечнянської сільської ради [PERSON] та спеціаліст другої категорії (землевпорядник) [PERSON], виконуючи свої службові обов'язки та будучи службовими особами органу місцевого самоврядування, здійснювали розгляд виготовленої технічної документації з відведення у власність земельної ділянки площею 0,2000 га в с.Наконечне Перше Яворівського району Львівської області [PERSON]. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. При цьому [PERSON] та [PERSON] несумлінно ставлячись до своїх службових обов'язків, без належного розгляду технічної документації, зокрема, без встановлення фактичного місця розташування ділянки, її цільового призначення та не переконавшись у тому, що земельна ділянка дійсно знаходиться в межах села Наконечне Перше Яворівського району Львівської області, маючи реальну можливість встановити такі дані, перебуваючи в приміщенні Наконечнянської сільської ради , що в с.Наконечне Перше Яворівського району Львівської області, у березні місяці 2008 року - [PERSON] завірила особистим підписом акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки, площею 0,2000 га, що відводилась у власність [PERSON], а також виготовила та надала на підпис сільському голові викопіювання з індексної карти (картографічного матеріалу), згідно яких земельна ділянка, що відводиться, розташована в межах с.Наконечне Перше, а [PERSON] завірив особистим підписом та скріпив гербовою печаткою Наконечнянської сільської ради акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки площею 0,2000 га, що відводилась у власність [PERSON]; кадастровий план земельної ділянки, а також викопіювання з індексної карти (картографічного матеріалу), згідно яких земельна ділянка, що відводиться, розташована в межах с.Наконечне Перше Яворівського району Львівської області. В той же час, дана земельна ділянка знаходилася за межами населеного пункту Наконечне Перше на території Наконечнянської сільської ради та належить до сільськогосподарських земель запасу, згідно з ст.38 Земельного кодексу України, не відносяться до земель житлової та громадської забудови, а тому не могла відводитися для обслуговування житлового будинку та господарських споруд і використовуватись для таких цілей. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, зокрема, забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету. Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно з п. 12 Перехідних положень ЗК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин,) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Громадяни та юридичні особи, відповідно до ч. 1, 2, 5 ст.116 Земельного кодексу України набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим кодексом; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування. Право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 ЦК України та статті 152 ЗК України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку. Таким чином, оцінивши докази по справі в їх сукупності, проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши недійсним рішення Наконечнянської сільської ради № 285 від 03.04.2008 «Про передачу земельної ділянки у власність для обслуговування житлового будинку та господарських споруд в селі Наконечне Перше [PERSON]», визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,2000 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель серії [NUMBER] від 02.02.2009 (кадастровий номер [NUMBER]), виданий [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію, а також вилучити вищевказану земельну ділянку в [PERSON] та повернути її в розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Львівській області. Відповідно до ст. 141 ЦК України стягнути з відповідачів [PERSON] та Наконечнянської сільської ради судовий збір в користь прокуратури Львівської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved