Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Заявник [PERSON] 27.09.2021 звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт його проживання однією сім`єю з нині померлою [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначив, що з 1985 року його батько, після смерті матері, почав проживати з [PERSON] .. Вони всі проживали по [ADDRESS] . Після смерті батька, він продовжував проживати з мачухою - [PERSON] , вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, а в подальшому, коли остання стала особою похилого віку та потребувала стороннього догляду, заявник здійснював такий догляд аж до її смерті, оскільки інших родичів у неї не було. Заповіт, на випадок своєї смерті [PERSON] не складала. Після смерті [PERSON] , заявник з метою оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно - земельну ділянку площею 3,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, звернувся до держнотконтори, однак йому роз`яснено, що він може бути віднесений до четвертої черги спадкоємців, лише при наявності рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з відповідною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - адвокат Таран Р.Ф., заяву про встановлення факту підтримав повністю та просив її задовольнити з підстав вказаних у ній. Також вказав, що заявник з 10-річного віку залишився без матері і з 1985 року його батько став проживати із [PERSON] , яка фактично замінила йому матір. Після смерті у 2005 році батька, заявник залишився проживати разом із [PERSON] , вони вели спільне господарство, він здійснював догляд за [PERSON] коли та захворіла та не могла самостійно пересуватися. Після смерті [PERSON] похованням займався заявник, бо у [PERSON] немає інших родичів. Представник заінтересованої особи - Диканська селищна рада Полтавського району Полтавської області, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, заперечення проти задоволення заяви відсутні. Диканська Державна нотаріальна контора, як заінтересована особа надала до суду заяву про розгляд заяви у відсутність її представника, при розгляді такої посилається на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника заявника - адвоката Тарана Р.Ф., покази свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Водяна Балка Полтавського району Полтавської області померла [PERSON] , що підтверджується належно завіреною копією відповідного свідоцтва про смерть (а.с 5). За життя нині померла [PERSON] , на підставі Державного акта на земельну ділянку серії ПЛ № 082412, виданого Диканською РДА Полтавської області володіла земельною ділянкою площею 3,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області. Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66062185 від 18.08.2021, після смерті [PERSON] , у Диканській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу (а.с. 10). Як вбачається з довідки №235 від 18.08.2021, виданої Центром надання адміністративних послуг Диканської селищної ради, нині померла [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована по [ADDRESS] , разом з нею за вказаною адресою зареєстрований (син) - [PERSON] - заявник по справі. В той же час, згідно з довідки № 236 від 18.08.2021, виданої вказаним вище центром, видно, що за життя нині померла [PERSON] проживала спільно однією сім`єю та вела спільне господарство двору з (сином) [PERSON] з 1985 року та по день її смерті ( а.с. 12). Вказане свідчить, що заявник [PERSON] та нині померла [PERSON] дійсно мали спільний побут та ведення спільного господарства, а їх зв`язки між собою були як між матір`ю та сином, що вбачається з відповідних відміток у зазначених вище довідках, де заявник вказується як син померлої. Хоча, відповідно до належно завіреної копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] були [PERSON] (помер [INFO] ) та [PERSON] ( померла [INFO] ). Вказані обставини підтвердили, допитані в судовому засіданні свідки. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що знає [PERSON] та заявника, як сусідів десь з 1980-х років. Після смерті дружини [PERSON] став проживати із [PERSON] , як чоловік та дружина, також із ними проживав і син [PERSON] . [PERSON] була для [PERSON] , як мати. Знає, що у [PERSON] була сестра і брат, які померли, власних дітей у неї не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що [PERSON] є її сусідом, знає цю родину вже 46 років. Проживали вони сім`єю в с.В.Балка - [PERSON] , [PERSON] та син [PERSON] , вели спільне господарство, [PERSON] була для [PERSON] як мати. [PERSON] здійснював догляд за нині померлою [PERSON] до її смерті, здійснював поховання. Власних дітей у [PERSON] не було, також не бачила щоб до неї приходили якісь інші родичі. З дослідженої в судовому засіданні, належно завіреної копії спадкової справи № 47/2021, заведеної 18.08.2021 Диканською державною нотаріальною вбачається, що в такій наявна заява про прийняття спадщини [PERSON] .. Інші особи на день подання до суду копії такої, з відповідними заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини, не звертались. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - ч. 2 ст. 3 СК України. Досліджені в судовому засіданні докази дають підстави суду стверджувати, що дійсно в період з 1985 року по 19.07.2021 заявник проживав однією сім`єю з [PERSON] , як мачуха та пасинок, були пов`язані спільним побутом та мали між собою взаємні права та обов`язки. Проте, щодо періоду спільного проживання, суд зазначає наступне. З 01.01.2004 набув чинності Цивільний Кодекс України, який передбачив четверту чергу спадкоємців за законом. Прикінцевими положеннями Сімейного кодексу України визначено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. Таким чином, норми СК України розповсюджуються на правовідносини, які виникли чи існували з січня 2004 року. Згідно з вимогами статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, факт проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю набув юридичного значення після набрання чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року. До цієї дати чинне законодавство не передбачало юридичних наслідків для осіб, які проживали разом однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому факт такого спільного проживання має бути встановлений з 01.01.2004, тобто з дня набрання чинності Сімейним та Цивільним Кодексами України. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви.

Outcome: partial