Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з 09.08.2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у них 11.12.2014 року народилась дочка [PERSON]. В останній час їх стосунки з чоловіком почали складатися не кращим чином, він не турбується про добробут сімї, в сімї створилися ненормальні стосунки, відсутня взаємоповага один до одного. Близько 6 місяців вони проживають окремо: вона з дочкою у своїх батьків, відповідач у своїх. У звязку з викладеними обставинами нею було подано позов до Уманського міськрайонного суду про розірвання шлюбу. Допомоги їй по вихованню та утриманню їх дочки [PERSON] не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач припинив надання матеріальної допомоги сімї на утримання їх дитини у будь-якому вигляді. Просила: стягувати з [PERSON], [INFO], на її [PERSON] користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів [PERSON], але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 09 серпня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 423. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим (повторно) 02 березня 2017 року Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, серії І-СР № 140236. [PERSON] народилась 11 грудня 2014 року. Її батьками являються: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 202310, виданим 16 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Відповідно до довідки № 3082 від 18.09.2018 року, виданої КП «Уманське РЕУ №3», [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає в [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Разом проживає та зареєстрована дочка [PERSON], [INFO]. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 ЦПК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони на даний час спільно не проживають, дочка сторін проживає з позивачем, яка, фактично, несе витрати на її утримання. Враховуючи те, що позивач несе витрати як на своє утримання, так і на утримання дитини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, так як відповідач також повинен нести періодичні витрати на утримання дочки, для забезпечення належного розвитку та умов її проживання. Згідно із ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Частина 4 ст.206 ЦПК України\~\~визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.\~ За результатами вивченням позовної заяви та доказів, які були надані позивачем, суд не встановив підстав для відмови у прийнятті визнання позову\~відповідачем. З урахуванням викладеного, позов підлягає до задоволення. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, тому судовий збір у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved