Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління з питань праці та соціального захисту населення Чорнобаївської районної державної адміністрації звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення коштів тимчасової державної допомоги дітям. В обґрунтування позову зазначалося, що згідно з рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на двох неповнолітніх дочок у твердій грошовій сумі у розмірі 50,00 гривень на кожну дитину. У зв'язку з тим, що вказаний розмір аліментів є меншим від мінімального розміру аліментів на одну дитину колишня дружина відповідача - [PERSON] отримує тимчасову державну допомогу дітям та за період з 1 серпня 2014 до 31 червня 2017 року отримала 27144,40 гривень. Разом з тим встановлено, що відповідач за цей же період отримав заробітної плати та плати за послуги надання майна у лізинг у розмірі 110007,09 гривень, що свідчить про його достатнє матеріальне становище та спроможність відшкодувати сплачену допомогу як це передбачено нормами чинного законодавства. Однак, Управління з питань праці та соціального захисту населення Чорнобаївської РДА в порушення інтересів держави протягом тривалого часу самостійно не вжило заходів щодо стягнення з відповідача суми сплаченої тимчасової допомоги у розмірі 27144,40 гривень та не подало відповідної позовної заяви до суду, у зв'язку з чим прокурором подано даний позов. У судовому засіданні прокурор підтримала позов та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому. Наполягала на законності та обґрунтованості позовних вимог і стверджувала, що вказані кошти підлягають стягненню з відповідача. Додатково пояснила, що рішення про стягнення аліментів було прийнято судом у 2008 році, а у 2011 році відповідач звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, який було задоволено. Представник Управління з питань праці та соціального захисту населення Чорнобаївської РДА щодо вирішення справи покладалася на розсуд суду. Пояснила, що при прийнятті рішень про виплату державної допомоги дітям Управління з питань праці та соціального захисту населення Чорнобаївської РДА керувалося вимогами чинного законодавства. Додатково повідомила, що відповідач виконує рішення суду та сплачує аліменти, колишня дружина відповідача - [PERSON] на сьогоднішній день продовжує отримувати державну допомогу дітям. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили. Відповідач пояснив, що сплачує аліменти вчасно відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили. У 2011 році вимушений був звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів оскільки приймав участь в утриманні дитини від першого шлюбу, а також сина тодішньої співмешканки, мав додаткові затрати на лікування. Про отримання колишньою дружиною державної допомоги дітям йому відомо не було. Наголошував на тому, що окрім аліментів додатково приймає участь в утриманні дітей. Представник відповідача стверджував, що його довіритель вчасно і у повному обсязі сплачує стягнуті з нього аліменти. При цьому наголошував, що колишня дружина до суду з позовом про збільшення розміру аліментів не зверталася, хоча має таке право. На думку представника відповідача його довіритель не вчинив жодного порушення норм чинного законодавства, а тому не має нести відповідальність у вигляді стягнення вказаної суми. Суд, заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встанови наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 січня 2008 року у справі № 2-95/08 з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочок [PERSON] і [PERSON] у розмірі ? його заробітку і всіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 66). Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 8 квітня 2011 року у справі № 2-263/11 позивачу визначено аліменти у розмірі 50,00 гривень щомісячно на утримання кожної дитини (а.с. 5). Згідно з довідками державної виконавчої служби від 6 листопада 2014 року № 578, від 5 травня 2015 року № 273, від 3 листопада 2015 року № 563, від 4 травня 2016 року № 203, від 7 листопада 2016 року № 541, від 3 травня 2017 року № 235, відповідач за період з листопада 2013 року по квітень 2017 року включно сплачував стягнуті з нього аліменти у повному обсязі (а.с. 29-35). Колишня дружина відповідача - [PERSON] періодично зверталася до Управління з питань праці та соціального захисту населення Чорнобаївської РДА із заявами від 12 травня 2014 року, 25 листопада 2014 року, 28 травня 2015 року, 10 листопада 2015 року, 20 травня 2016 року, 15 листопада 2016 року, 16 травня 2017 року про призначення тимчасової державної допомоги дітям (а.с. 15-28). Відповідно до рішень Управління з питань праці та соціального захисту населення від 22 травня 2014 року, від 27 листопада 2014 року, від 3 червня 2015 року, від 13 листопада 2015 року, від 24 травня 2016 року, від 17 листопада 2016 року, від 19 травня 2017 року призначалася допомога колишній дружині відповідача - [PERSON] на утримання дочок (а.с. 8-14). За період з 1 серпня 2014 року по 31 червня 2017 року виплачена тимчасова державна допомога дітям у загальному розмірі 27144,40 гривень, що підтверджується довідкою Управління з питань праці та соціального захисту населення Чорнобаївської РДА від 20 червня 2017 року (а.с. 36-37). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України (у редакції, діючій на період з 1 серпня 2014 року по 31 червня 2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 184 СК України (у редакції, діючій на період з 1 серпня 2014 року по 31 червня 2017 року) встановлено, що якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підпунктом 2 п. 8 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189) якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менший від мінімального розміру аліментів на одну дитину, що передбачений частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України, тимчасова допомога призначається в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і сумою, що становить 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 12 вказаного Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Згідно з ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач за період з ІІІ кварталу 2014 року по ІV квартал 2016 року включно отримав доходи у вигляді заробітної плати та від надання майна у лізинг у розмірі 111224,13 гривень, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів (а.с. 38-40). Крім того, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 16 червня 2017 року № 89841583 відповідач є власником земельної ділянки (паю) площею 2,43 га, яка перебуває в оренді у СТОВ «Дніпро» за плату у розмірі 7372,03 гривень (а.с. 6-7). З огляду на викладене суд погоджується з доводами прокурора щодо спроможності відповідача відшкодувати виплачену тимчасову допомогу на дітей. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Натомість відповідачем та його представником не доведено, що підстави для стягнення виплаченої тимчасової допомоги відсутні. Доводи представника відповідача про те, що його довіритель не завдавав шкоди державі, а тому не повинен повертати виплачені кошти сприймаються судом критично, оскільки стягнення цих коштів не є відповідальністю за завдану шкоду, а розцінюється судом як своєрідна компенсація витрачених бюджетних коштів, стягнення якої прямо передбачено діючим законодавством. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин з відповідача підлягає до стягнення 1600,00 (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved