overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. На обгрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] у позовній заяві посилається на те, що вона проживала цивільним шлюбом із [PERSON], від якого мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання сина не надає, хоча працює і має можливість сплачувати аліменти. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася. Надала суду заяву з проханням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився. Надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до приписів ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши правові позиції сторін, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. В судовому засіданні встановлено, що сторони в даній справі проживали у незареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося. Відповідач добровільної допомоги на утримання сина не надає, хоча є здоровою молодою працездатною особою, працює, а отже, має можливість сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, на переконання суду, позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 80, 81, 180-183 Сімейного кодексу України в повному обсязі. Згідно ст. 430 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вимоги ст.141 ч.6 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. На обгрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] у позовній заяві посилається на те, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. В шлюбі мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання сина не надає, хоча працює і має можливість сплачувати аліменти. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася. Надала суду заяву з проханням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився. Надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до приписів ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши правові позиції сторін, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони в даній справі проживали у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2014 року розірвано. В шлюбі мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Відповідач аліменти нікому не платить, є здоровою молодою працездатною особою, а отже, має можливість сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, на переконання суду, позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 80, 81, 180-183 Сімейного кодексу України в повному обсязі. Згідно ст. 430 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вимоги ст.141 ч.6 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Позовні вимоги просила задовольнити на підставі ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Ткаленко М.Д., позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, про що надав суду письмову заяву про визнання позову. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 174 ч.4 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд, заслухавши сторони та з'ясувавши їх правові позиції, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. В судовому засіданні встановлено, що сторони в даній справі перебувають у зареєстрованому 29.12.2007 році відділом ЗАГСу Царичанського району Дніпропетровської області шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач аліменти нікому не платить, є здоровою молодою працездатною особою, працює, а отже, має можливість сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, на переконання суду, позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 80, 81, 180-183 Сімейного кодексу України в повному обсязі. Згідно ст. 367 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вимоги ст.88 ч.3 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Позовні вимоги просила задовольнити на підставі ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України. В судовому засіданні позивач підтримала завлені позовні вимоги і наполягала на їх задоволені. Відповідач до суду не з`явився. Надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Заперечень проти стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки не має. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 174 ч.4 ЦПК України). Суд,роз'яснивши позивачу наслідки відповідних процесуальних дій, з'ясувавши правові позиції сторін, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. Позовні вимоги обґрунтовує тим, щошлюб між сторонами укладено 17.02.2012 року, але з лютого 2014 рроку подружжя разом не проживають. Мають спільну з відповідачем доньку [PERSON],[INFO] всі батьківські обов`язки з себе зняв та не бажає добровільно надавати допомогу на утримання доньки. Дитина проживає з матір'ю. Відповідач має можливість сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не нижче 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. За таких обставин, на переконання суду, позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 80, 81, 180-183 Сімейного кодексу України в повному обсязі. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вимоги ст. 88 ч.3 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. На обгрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] у позовній заяві посилається на те, що на протязі 2017 року вона проживала цивільним шлюбом із [PERSON], від якого мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання доньки не надає, хоча працює і має можливість сплачувати аліменти. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву з проханням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився. Надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до приписів ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши правові позиції сторін, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. В судовому засіданні встановлено, що сторони в даній справі проживали на протязі 2017 року у незареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільної допомоги на утримання доньки не надає, аліменти нікому не платить, є здоровою молодою працездатною особою, працює, а отже, має можливість сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, на переконання суду, позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 80, 81, 180-183 Сімейного кодексу України в повному обсязі. Згідно ст. 430 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вимоги ст.141 ч.6 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що житловий будинок № 1, який знаходиться по вул. Колгоспній в с. Морозовичі, Іваничівського району належав її матері [PERSON]. 19.02.2002 року [PERSON] померла, заповіту не склала, тому спадщина після її смерті відкрилась за законом. Право на спадщину отримали вона та її брат [PERSON]. Вказує, що у 2011 році оформила право власності на 1/2 частину спадкового майна, однак, з часом виявилося, що брат не бажає приймати та оформляти спадщину. У звязку із тим, що у будинку ніхто не проживає і він починає псуватись, вона змушена звертатись до суду з позовом про визнання за нею права власності на іншу половину житлового будинку. На даний час позивач не може отримати в Іваничівській державній нотаріальній конторі свідоцтво на право власності на 1/2 частину спадкового будинку, через відсутність правовстановлюючого документу на неї у спадкодавця. А тому просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку № 1, що знаходяться по вул. Колгоспній в с. Морозовичі, Іваничівського району. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечив щодо визнання за [PERSON] права власності на 1/2 житлового будинку № 1, який знаходиться по вул. Колгоспній в с. Морозовичі, Іваничівського району та вказав, що із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до Іваничівської державної нотаріальної контори не звертався. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та визнання позову у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить чинному законодавству, а тому може бути прийняте судом. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 1, який знаходиться по вул. Колгоспній в с. Морозовичі, Іваничівського району належав [PERSON]. 19.02.2002 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Враховуючи, що за життя [PERSON] заповіту не склала, то спадщина після її смерті відкрилась за законом. Як встановлено в судовому засіданні, позивач оформила спадщину після смерті [PERSON] згідно рішення Іваничівського районного суду № 2-599/11/0303 від 21.09.2011 року. Відповідач не звертався до Іваничівської державної нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини. Даний факт підтверджується заявою [PERSON] про те, що він вчасно не звернувся до Іваничівської державної нотаріальної контори та не заперечує проти прийняття спадщини другою особою [PERSON] Таким чином, позов слід задовольнити і визнати за позивачем право власності на 1/2 житлового будинку № 1, який знаходиться по вул. Колгоспній в с. Морозовичі, Іваничівського району Волинської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] , у якому зазначила, що 07 вересня 2011 р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Зачепилівського нотаріального округу Харківської області Тютькіною А.І. та зареєстрований в реєстрі за №1465. Відповідно до вищевказаного договору позики [PERSON] (позикодавець) передала у власність [PERSON] (позичальникові) грошові кошти у розмірі 100 000, 00 грн строком до 07 вересня 2012 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що станом на 08.10.2020 р. відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконав та не повернув [PERSON] грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. Період прострочення грошового зобов`язання становить 2 953 дні. Позивачем у позовній заяві вказано, що пунктом 5 договору позики передбачено, що у разі не повернення своєчасно позичальником суми позики, останній зобов`язаний буде сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Тому, позивач,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] , у якому зазначила, що 11 червня 2015 р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Зачепилівського нотаріального округу Харківської області Тютькіною А.І. та зареєстрований в реєстрі за №754. Відповідно до вищевказаного договору позики [PERSON] (позикодавець) передала у власність [PERSON] (позичальникові) грошові кошти у розмірі 100 000, 00 грн еквівалентну 4 000 доларів США строком до 11 червня 2016 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що станом на 08.10.2020 р. відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконав та не повернув [PERSON] грошові кошти у розмірі 100 000, 00 грн еквівалентну 4 000 доларів США. Період прострочення грошового зобов`язання становить 1580 днів. Позивачем у позовній заяві вказано, що пунктом 5 договору позики передбачено, що у разі не повернення своєчасно позичальником суми позики, останній зобов`язаний буде сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Тому, позивач,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] , у якому зазначила, що 15 серпня 2013 р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Зачепилівського нотаріального округу Харківської області Тютькіною А.І. та зареєстрований в реєстрі за №1207. Відповідно до вищевказаного договору позики [PERSON] (позикодавець) передала у власність [PERSON] (позичальникові) грошові кошти у розмірі 100 000, 00 грн строком до 15 серпня 2014 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що станом на 08.10.2020 р. відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконала та не повернула [PERSON] грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. Період прострочення грошового зобов`язання становить 2246 днів. Позивачем у позовній заяві вказано, що пунктом 5 договору позики передбачено, що у разі не повернення своєчасно позичальником суми позики, останній зобов`язаний буде сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Тому, позивач,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] , у якому зазначила, що 18 січня 2012 р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Зачепилівського нотаріального округу Харківської області Тютькіною А.І. та зареєстрований в реєстрі за №97. Відповідно до вищевказаного договору позики [PERSON] (позикодавець) передала у власність [PERSON] (позичальникові) грошові кошти у розмірі 100 000, 00 грн строком до 18 січня 2013 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що станом на 08.10.2020 р. відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконала та не повернула [PERSON] грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. Період прострочення грошового зобов`язання становить 2820 днів. Позивачем у позовній заяві вказано, що пунктом 5 договору позики передбачено, що у разі не повернення своєчасно позичальником суми позики, останній зобов`язаний буде сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Тому, позивач,

Outcome: dismissed