Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

До суду звернулося Управління соціального захисту населення Збаразької районної державної адміністрації Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям в розмірі 12029,62 грн.. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі заяви відповідачки від 24.02.2015 року та відповідних документів, поданих до управління, їй, починаючи з 01.02.2015 року, було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям. Однак, під час проведення ревізії в Управлінні соціального захисту населення Збаразької РДА, було виявлено факт подачі позивачкою невірної інформації про здійснення членом сімї заявника - [PERSON] догляду за особою, яка досягла 80-річного віку, так як останній, на час подачі відповідачкою декларації про доходи та майновий стан, перебував за кордоном та не здійснював догляд за даною особою протягом трьох місяців перед датою звернення відповідачки із заявою про призначення вищевказаної допомоги, що в свою чергу призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у виді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям за період з 01.02.2015 року по 31.07.2015 року, яку і слід стягнути з відповідачки. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, що були викладені у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що її дії щодо отримання нею державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям цілком законні, в зв`язку з чим відсутні підстави для повернення отриманих нею коштів. При цьому вона також ствердила, що інформація в поданій нею декларації про доходи та майновий стан є вірною, і такою що відповідає дійсності, оскільки нею декларацію було подано 24.02.2015 року, а її чоловік [PERSON] повернувся із-за кордону 20.11.2014 року, тобто більше трьох місяців до дати подання нею декларації. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 24 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Збаразької районної державної адміністрації Тернопільської області із заявою для отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. До заяви відповідачка [PERSON] також подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, де в розділі ІІ зазначила, що джерелом доходу члена сім`ї чоловіка [PERSON] є допомога за перестарілою особою. На підставі зазначених документів Управлінням соціального захисту населення Збаразької РДА відповідачці [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям починаючи з 01.02.2014 року. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією заяви [PERSON] про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг від 24.02.2014 року (а.с.9), копією декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги поданої [PERSON] 24.02.2014 року (а.с.11-12), копією розпорядження по Управлінню соціального захисту населення Збаразької РДА про отримання [PERSON] державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в період з 01.02.2015 року по 31.07.2015 року (а.с.7) та не заперечується відповідачкою. 20 жовтня 2016 року управлінням західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області проведено ревізію щодо законності призначення, нарахування та виплат усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів в Управлінні праці та соціального захисту населення Збаразької районної Державної адміністрації Тернопільської області за період з 01.06.2014 року по 31.06.2016 року. За результатами ревізії позивачем було направлено [PERSON] повідомлення про припинення надання вищевказаної державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям від 08.11.2016р. №01-41/1801, яким [PERSON] зобовязано повернути переплачену суму допомоги в розмірі 12029,62 грн.. Підставою припинення виплати даної допомоги позивач зазначає те, що відповідачкою у поданій декларації було надано недостовірну інформацію про здійснення членом сімї відповідачки - [PERSON] догляду за перестарілою, так як останній, на час подачі відповідачкою декларації про доходи та майновий стан, перебував за кордоном та не здійснював догляд протягом трьох місяців перед датою звернення відповідачки із заявою про призначення вищевказаної допомоги. Дані обставини стверджуються витягом з акту ревізії №04-22/273 від 20.10.2016 року проведеної управлінням західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області (а.с.4-6), копією розпорядження про переплату державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї [PERSON] (а.с.7), копією повідомлення про припинення надання вищевказаної державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям від 08.11.2016р. №01-41/1801 (а.с.8). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» від 01.06.2000 № 1768-III спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім'ям. Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - Закон № 1768-ІІІ) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сімї; малозабезпечена сім'я - сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сімї. Статтею 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» визначено, що особою, яка звертається за допомогою, надається декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сімї. Також, для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сімї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві також дається згода сімї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів. Соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про призначення соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сімї. Згідно ч.1, ч.4 статті 7 Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата у випадках, коли зокрема з`ясовано, що малозабезпечена сімя має додаткові джерела для існування. Якщо сімєю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визнання її розміру, виплати призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям» від 24.02.2003 року № 250 ( надалі Порядок), який визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям». Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сімї. Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи праці та соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сімї. Окрім цього, згідно п. 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сімї подає органу праці та соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сімї; довідку про склад сімї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сімї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю). Відповідно до п.10 зазначеного Порядку соціальна допомога не призначається у разі, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги). Пунктом 28 Порядку також передбачено, що якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сімї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сімї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. З аналізу вище наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстав, передбачених ч.1 ст.7 Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям», можливе за наявності таких обов'язкових умов: -малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування; -відсутні обставини, передбачені ч.2 ст.7 Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» та дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі за наявності обставин та умов, передбачених частинами 1 та 2 ст.7 Законe України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям»; -наявність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. За таких обставин, слід дійти висновку, що в розумінні ч.1 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сімї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли зясовано, що малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування, можливі тоді, коли дійсно встановлено, що такі мають місце, а також коли відсутні відомості про те, що в малозабезпеченій багатодітній сімї є інвалід або виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах І-ІУ рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), або наявні обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті. А також встановлення факту зловживання такої особи щодо приховування та подання нею недостовірних даних, пов'язаних із її доходами та майновим станом при призначенні соціальної допомоги малозабезпеченій сімї. Повернення (стягнення) наданої соціальної допомоги за таких умов може застосовуватися, коли місцева державна адміністрація на підставі рішень районних, районних у містах державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах рад за результатами обстеження матеріально-побутових умов сімї та зібраної інформації про сім'ю, її власність, доходи, майно прийме рішення про відмову в наданні соціальної допомоги. У судовому засіданні жодних відомостей, які б підтверджували той факт, що вказаний у декларації вид та розмір доходу сімї відповідачки не відповідав дійсності, як і те, що відомості про такий дохід були неправдивими, позивачем суду не повідомлено. Щодо відомостей про виїзд чоловіка відповідачки [PERSON] за межі України в період отримання відповідачкою допомоги малозабезпеченій сімї, суд вважає, що такі відомості жодним чином не впливають на право відповідачки [PERSON] на отримання такого виду соціальної допомоги, оскільки жодних належних й допустимих доказів отримання чоловіком відповідачки додаткових прибутків у вказані періоди, а ніж ті, що зазначені у поданій Декларації, позивачем суду не надано, а відтак вказане не свідчить, що малозабезпечена сімя [PERSON] мала додаткові джерела для існування, чи відпали підстави для отримання [PERSON] відповідних виплат. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що на час подачі відповідачкою [PERSON] вищевказаної Декларації, а саме станом на 24 лютого 2015 року, член її сім`ї - чоловік [PERSON] дійсно отримував допомогу по догляду за особою, яка досягла 80-річного віку, та перебував на території України більше трьох місяців до дати подачі декларації, оскільки повернувся із-за кордону 20.11.2014 року, що не заперечила в судовому засіданні і представник позивача та підтверджується зібраними по справи доказами. Таким чином, судом встановлено, що при поданні декларації, яка слугувала підставою для призначення відповідачці державної соціальної допомоги за період, що передував зверненню, відповідачкою не вчинено навмисних дій по приховуванні суми доходу отриманого її чоловіком, а також по навмисному поданню позивачу з цього приводу недостовірних відомостей, а відтак, передбачених п.28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» підстав для припинення відповідачці виплати згаданого виду допомоги у позивача не було, внаслідок чого й вимога про повернення таких коштів відповідачкою є необґрунтована. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наявність умислу на подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей та факт усвідомлення відповідачем протиправного характеру діяння та передбачення його шкідливих наслідків, як обов'язкову умову для припинення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, сторона позивача у судовому засіданні не довела. Також, позивачем не доведено у судовому засіданні жодними належними й допустимим доказами наявність інших або додаткових джерел для існування сімї відповідачки, аніж ті, що зазначені у її декларації та не доведено наявності обставин, передбачених ч.1, ч.2 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям». Отже, позивачем у судовому засіданні не доведено й наявності причин для припинення виплати та повернення виплаченої відповідачці згаданого виду соціальної допомоги з підстав, передбачених ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», в зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed