Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. За життя він отримав право на земельну частку (пай) розміром 11,39 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Тимонівське» Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 25 березня 1997 року, який було втрачено. З вказаних вище земель на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] зареєстрованого 05 лютого 2004 року, спадкодавець отримав право власності на земельну ділянку площею 7,59 га, угіддя рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державні акти на право власності на земельні ділянки (сільськогосподарські угіддя): сіножаті - 0,05 умовних кадастрових га та пасовища - 2,91 умовних кадастрових га [PERSON] отримати не встиг, так як [INFO] року помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні йому земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] зареєстрований 05 лютого 2004 року, площею 7,59 га, угіддя - рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області, та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER] виданого 25 березня 1997 року, зареєстрованого за №222 площею 11,39 умовних кадастрових га у землях КСП «Тимонівське» Троїцького району Луганської області. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] та дружина [PERSON], яка від прийняття спадщини відмовилась. [PERSON] фактично проживала разом з матір'ю та батьком, постійно підтримувала родинні стосунки, доглядала за батьком, після його смерті разом з матір'ю здійснила його поховання. Заповітом від 09.04.2004 року спадкодавець [PERSON] земельну ділянку площею 7,59 га, розташовану на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області заповів [PERSON] На підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 27 листопада 2006 року право власності на вищевказаний державний акт на право власності а землю визнано за позивачем, а право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER], площею 11,39 умовних кадастрових га залишилось не переоформленим. У зв'язку із втратою оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] втрачений, позивачу було відмовлено Троїцькою державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи той факт, що у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документа, вона позбавлена можливості нотаріального посвідчення та можливості звернутися у встановленому законом порядку із заявою про виділення їй земельних ділянок в натурі (на місцевості), оскільки вона не є власником зазначеного вище сертифікату, а також здійснення державної реєстрації права власності на відповідне майно. У зв'язку з цим позивач змушена звернутись до суду. Позивач у судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, про що надала відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву, згідно якої також просила справу розглядати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області надійшла заява, згідно якої третя особа просить справу розглядати без участі його представника. Причини неявки представника Троїцької Державної нотаріальна контора Луганської області суду невідомі. Про дату, місце та час судового засідання вона повідомлялась завчасно, належним чином. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14) Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.10.1992 року, внаслідок укладення шлюбу [PERSON] внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на «Адізова» (а.с.15). Відповідно до копії Сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 25 березня 1997 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Тимонівське» розміром 13,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.17). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року (а.с.16) Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON] на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 27 листопада 2006 року, є власником земельної ділянки площею 7,59 га на території Тимонівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.18). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 липня 2018 року, виданої державним нотаріусом Троїцької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо земельної частки (паю), розташованої на території Тимонівської сільської ради, належної її батьку [PERSON], який помер [INFO] року у зв'язку із відсутністю оригінала документа, що підтверджує право власності на земельну частку (пай) (а.с.19-21). Позивачем було розміщене оголошення про втрату сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Троїцькою РДА на ім'я [PERSON] (а.с.28) Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 08 серпня 2018 року, [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрований 14.04.1997 року за №222, площею 11,39 умовних кадастрових гектарів. На підставі вищевказаного сертифікату [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] зареєстрований 05.02.2004 року за №010441800067 площею 7,79 га, угіддя - рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель КСП «Тимонівське» Троїцького району Луганської області. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] на сільськогосподарські угіддя сіножаті - 0,05 ум.кад.га та пасовища - 2,91 ум.кад. га, державі акти на право власності на земельні ділянки не видавались (а.с.22). Згідно довідки №588 від 13.08.2018 року, виданої Тимонівською сільською радою Троїцького району Луганської області, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] з чоловіком [PERSON] (а.с.24). Відповідно до довідки №589 від 13.08.2018 року, виданої Тимонівською сільською радою Троїцького району Луганської області, [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] Разом з ним на день його смерті мешкала та була зареєстрована дружина [PERSON] (а.с.25). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого, оскільки на момент смерті батька проживала разом з ним, а відповідач відмовилась від прийняття спадщини, так як позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved