Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини та своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем у справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08.11.2013 року, в шлюбі [INFO] народилась дочка - [PERSON]. Подружжя проживає разом, однак відповідач не надає матеріальної допомоги дружині на утримання дочки, свій заробіток використовує на власний розсуд, не придбав жодних дитячих речей. Крім того, позивач зазначає, що вона має від попереднього шлюбу двох дітей, від виховання яких чоловік відмовляється. Посилаючись на викладене та норми чинного законодавства, [PERSON] просить суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на її утримання в розмірі ? частини заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судовому засіданні позові підтримала, просить суд заяву задовольнити. При цьому [PERSON] зазначила, що відповідач не створив їй з дитиною належних умов для проживання, у зв'язку з тим, що позивач кортить дитину груддю їй необхідне достатнє харчування. чоловік купує продукти, однак вони не забезпечують збалансоване харчування позивача. [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, зазначивши, що дитина з матір'ю проживає у його квартирі, він несе всі витрати по утриманню житла та оплачує отримані мешканцями квартири житлово - комунальні послуги, придбав все необхідне для дитини - коляску, ліжко, постіль, ванночку, дитячий одяг тощо. Крім того, відповідач зазначив, що його дружина є працездатною, однак тривалий час не працює, веде асоціальний спосіб життя, марнотратно витрачає кошти, купуючи собі дорогу білизну, дорогі кондитерські вироби, нераціонально витрачає електроенергію, з неповагою ставиться по нього, постійно провокує конфлікти, брутально ставиться до його матері та родичів, висловлює бажання смерті матері відповідача, є ледащою. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін у справі та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебувають зареєстрованому шлюбі з 08.11.2013 року (а.с. 6). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON] [INFO] (а.с. 7). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач несе витрати по утриманню дитини та дружини, які полягають в утриманні помешкання, де проживає сім'я, придбанні продуктів харчування для дитини та дружини. Зазначену обставину визнає сама позивач, зазначаючи в своїх письмових поясненнях на заперечення про те, що «… інколи він надає кошти…», «… за його рахунок ми придбали дитяче ліжко, але найдешевше, яке можна було знайти - 600 грн., матрац, також найдешевший, та дитячий візочок, також, звичайно, за заощадливою ціною…» (а.с. 29) та купує продукти харчування, однак «.. цього недостатньо для балансованого харчування мене, а отже, й дитини.». (а.с. 27). Аналіз зазначеного надає підстави для висновку про те, що [PERSON] утримує дружину та дитину, однак у спосіб та у обсягах, що не задовольняють потреби та бажання дружини. Оскільки законом встановлений обов'язок батька утримувати дитину до досягнення повноліття, а сторони не можуть досягнути згоди щодо обсягу та якості такого утримання, суд вважає правильним позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити. Таке рішення суду у повній мірі захищатиме інтереси малолітньої дитини сторін у справі та вирішіть спір між ними щодо способу та обсягу матеріального утримання дитини. Щодо утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині виходячи з наступного. Відповідно ч. 2,4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В ході розгляду справи встановлено, що подружжя з дитиною проживає разом, чоловік несе витрати по утриманню квартири та оплаті спожитих сім'єю житлово - комунальних послуг, купує дитячі речі та продукти харчування. За таких умов стягнення аліментів на утримання дружини суперечитиме вимогам ст. 84 СК України, оскільки подружжя проживає разом. Відмовляючи в задоволенні позову в цій частині суд також враховує ту обставину, що в ході розгляду справи встановлено, що чоловік купує продукти харчування для дружини, однак вони не задовольняють останню за їх кількістю і якістю. На підставі викладеного та

Outcome: partial