Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] в інтересах [PERSON] з позовом до Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Представник позивача просить визнати недійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) після смерті спадкодавця [PERSON] та визнати в порядку спадкування за [PERSON] як за спадкоємцем за законом право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,01 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, після смерті матері [PERSON] [PERSON], яка померла 22 липня 1996 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До спадкового майна належить, серед іншого, і право на земельну ділянку розміром 2,01 в умовних кадастрових гектарах за сертифікатом серії ХМ № 0184646 від 20.01.1997 року. Цей сертифікат не увійшов у спадщину, оскільки був виданий після смерті матері. Вказана земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Представник позивача надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, справу слухати без їх участі. Відповідач надіслав заяву, в якій повідомляє суд про можливість розгляду справи за відсутності його представника. Ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Справа розглянута за відсутності сторін та представників у відповідності до п. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 22 липня 1996 року (свідоцтво про смерть серії І-БВ № 019894, видане 24.07.1996 року, актовий запис № 32). За життя вона набула право на земельну частку (пай) як член КСП «Поділля» згідно Державного акту ХМ № 015 на право колективної власності на землю КСП «Поділля» виданого 20.11.1995 року. Права на ділянку закріплені сертифікатом серії ХМ № 0184646, виданим 20.01.1997 року, зареєстрованим за № 461 в книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Поділля», розміром 2.01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, яка розташована на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Вартість ділянки становить 16530,04 грн. (довідка відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі № 31-28-99.4-1702/15-16 від 13.05.2016 р.). [PERSON] є дочкою спадкодавця та спадщину прийняла, як така, що фактично вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (рішення Віньковецього районного суду по справі № 670/388/16-ц від 02.07.2016 року, довідка Нетечинецької сільської ради № 416 від 29.03.2016 р. та №№ 429, 430 від 04.04.2016 року). Для оформлення своїх спадкових прав позивач подала заяву до нотаріальної контори, але одержати свідоцтво про право на спадщину не може. Державний нотаріус Віньковецької державної нотаріальної контори постановою № 424/02-31 від 05.05.2016 року правомірно відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай), оскільки правовстановлюючий документ видано на імя спадкодавця після її смерті. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється після її смерті. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. \~\~При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин\~Земельного кодексу України\~1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~та відповідні норми\~ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Проте, сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ № 01844646 виділено [PERSON] після її смерті 20.01.1997 року, а в силу ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Тобто, вона не набула прав на нього через смерть, але її право ніким не оспорено і правовстановлюючий документ згідно презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) є чинним, тому діє, але після реалізації прав спадкоємця втрачає силу. З аналізу наведених правових норм, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, через смерть спадкодавця, хоча право померлої на земельну частку (пай) закріплено сертифікатом серії ХМ № 0184646, виданим 20.01.1997 року і ніким не оспорено. З огляду на викладене спадкоємець [PERSON] правомірно набула право на земельну частку (пай) після смерті своєї матері [PERSON] і це право за нею визнається судом.

Outcome: approved