Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про скасування дисциплінарного стягнення до відповідача КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» згідно якого з урахуванням збільшення позовних вимог просить: визнати недійсним наказ директора КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» № 28-к від 04.04.2017 року про винесення їй суворої догани з занесенням до особової справи, визнати незаконним та скасувати наказ директора КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» № 28-к від 04.04.2017 року, як такий, що винесений із порушенням строку застосування дисциплінарного стягнення, скасувати наказ № 40-к від 03.05.2017 року «Про внесення змін до наказу № 28-к від 04.04.2017 року, який вносить зміни до незаконного наказу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: вона працює на посаді соціального працівника КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» на протязі останніх 9-ти років по теперішній час. Наказом директора КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» № 28-к від 04.04.2017 року до неї застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. Вважає даний наказ незаконним і таким, що винесений з особистих мотивів т.в.о. директора, представників трудового колективу та профспілкового комітету, які підтримують особисту думку т.в.о. директора закладу та такий, що підлягає скасуванню, як незаконний за наведеними обставинами. Нормами КЗпП України ст. 147 не передбачений такий вид дисциплінарного стягнення як сувора догана. Вона не відноситься до окремих категорій працівників, до яких можуть бути застосовані інші види стягнення Зазначений вище наказ складено на підставі рішення комісії з питань проведення службових розслідувань КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради», діяльність якої не регламентована чинним законодавством і її висновки, як незаконні не можуть бути покладені за основу прийняття рішення про накладення дисциплінарних стягнень. Її було притягнено до адміністративної відповідальності за те, що по підопічному [PERSON], не відображено в книзі наказів «Про списків склад підопічних» відсутність останнього з 21.07.2016 року по 15.02.2017 року, що призвело до невірного забезпечення тривалий час соціальною допомогою дитини - інваліда. По підопічному [PERSON],. не було проведено необхідних заходів по розшуку підопічного по якому згідно довідки Верхньодніпровського ВП в Дніпропетровській області від 03.04.2017 року встановлено факт смерті 14.03.2016 року. В наслідок чого не було своєчасно проведено зняття із спискового складу та з реєстрації. Проте на момент відсутності підопічного [PERSON], на 21.07.2016 року вона перебувала на лікарняному та проходила стаціонарне лікування у відділенні нейрохірургії КЗ «Обласна клінічна лікарня ім.. Мечникова» в період з 15.07.2016 року по 29.07.2016 року, тому вона фактично була позбавлена можливості внесення відповідних даних до книги наказів «Про списків склад підопічних», крім того ведення книги наказів «Про списків склад підопічних» не передбачено посадовою інструкцією соціального працівника. Щодо підопічного [PERSON], у довідці Верхньодніпровського ВП зазначено лише факт реєстрації виявлення трупу останнього, який мав місце 13.03.2016 року і нею ніби-то не було проведено необхідних заходів про результати проведення розшуку підопічного, а згідно посадової інструкції соціального працівника комунального закладу, процедура щодо проведення розшуку не передбачена, і вона не зобов'язана була займатись розшуком підопічних. Більше того про смерть [PERSON],. стало відомо лише 03.04.2017 року, а 04.04.2017 року її вже повідомили про дисциплінарне стягнення, хоч на довідці є резолюція керівника з проханням пояснити, а не з вимогою зняти підопічного з обліку. Крім того відповідно до ст. 148 КЗпП України пройшли всі передбачені строки притягнення її до дисциплінарної відповідальності, а саме з 21.07.2016 року по 15.02.2017 року пройшло більше шести місяців, а з моменту коли адміністрації закладу стало відомо про пропуск з 17.02.2017 року по 04.04.2017 року пройшло більше одного місяця згідно доповідної записки [PERSON], від 17.02.2017 року По підопічному [PERSON], з моменту його смерті тобто з 14.03.2016 року по 04.04.2017 року пройшло більше шести місяців. 03.05.2017 року « Про внесення змін до наказу № 28-к від 04.04.2017 року « «Про винесення догани соціальному працівнику [PERSON].» пункт перший викладений в такій редакції: винести догану [PERSON],. соціальному працівнику КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 ДОР», таким чином керівництво намагається привести у відповідність діючому законодавству свої незаконні дії, та змушує редагувати його незаконні дії в рамках чинного законодавства, тому вважає. що даний наказ також підлягає скасуванню, як похідний та незаконний, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також позивач в судовому засіданні пояснила, що до її обов'язків як соціального працівника відноситься контроль надходження коштів на підопічних, видача довідок про зняття та поставлення на облік підопічних. Контроль за перебуванням підопічних у закладі та їх відсутністю здійснюють вихователі та няні. Про відсутність чи прибуття підопічних вона доповідає керівнику, або заступнику керівника, який вирішує зняти підопічного з обліку чи ні, та ставить відповідну резолюцію, на підставі якої вже виноситься наказ. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що до позивачки було застосоване м'яке стягнення, виходячи із вчиненого нею проступку. Щодо строку застосування стягнення, то воно застосоване в відповідні строки в зв'язку з тим, що позивач перебувала у черговій відпустці, а також на лікарняних і адміністрація закладу не могла вчасно застосувати до неї стягнення. Стягнення у вигляді суворої догани застосоване до позивачки в зв'язку з незнанням закону, але в травні 2017 року були внесені зміни до наказу № 28- к від 04.04.2017 року, яким цей недолік усунено. Крім того заява про збільшення позовних вимог подана представником позивача без додання довіреності та підписана не позивачем , а представником позивача та подана з порушенням вимог, передбачених ст.. 27, 31. 118,119 ЦПК України, тому вимоги за нею також не підлягають задоволенню. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні пояснила. що вона з 02.02.2017 року здійснювала обов'язки тимчасово відсутнього соціального працівника. В цей час до закладу приїхала бабуся підопічного [PERSON], та виявилось, що довідки про взяття його на облік та зняття обліку подані з порушенням. При цьому коли ці довідки потрібно було подавати позивач була на робочому місці. В зв'язкуз цим були зняті грошові суми з рахунку підопічного, які він в цей період не повинен був отримувати, якби позивач своєчасно надала довідку про його вибуття. Хто зняв та користувався даними коштами їй невідомо і невідомо як тепер повертати дані кошти. По підопічному [PERSON] повинні були кожні два місяці надаватись запити про його розшук. Представник відповідача [PERSON],. в судовому засіданні пояснив, що дійсно був виданий наказ про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності з помилкою. Коли була виявлена дана помилка, то був виданий наказ про внесення змін до даного наказу, який був направлений позивачці рекомендованим листом. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні позивач працює на посаді соціального працівника КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» на протязі останніх 9-ти років по теперішній час. Наказом директора КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» № 28-к від 04.04.2017 року до неї застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. Як зазначено в наказі позивачку притягнено до дисциплінарної відповідальності на підставі рішення комісії з питань проведення службових розслідувань КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» від 04.04.2017 року. Згідно протоколу № 1 комісії з питань проведення розслідувань КЗ«Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» встановлено, що паспортист [PERSON], яка тимчасово виконувала обов'язки соціального працівника на період відсутності [PERSON], з 01.02.2017 року по 03.04.2017 року доповіла, що згідно довідки Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП в Дніпропетровській області від 03.04.2017 року № 471-83 було виявлено порушення п. 3.5. та п. 3.6 посадової інструкції соціального працівника в період роботи [PERSON], а саме: -по підопічному [PERSON] не відображено в книзі наказів «Про списків склад підопічних» відсутність підопічного з 21.07.2016 року по 15.02.2017 року, що призвело до тривалого часу невірного забезпечення соціальною допомогою дитини-інваліда - по підопічному [PERSON], не проведено необхідних заходів про результати проведення розшуку підопічного, по якому згідно довідки Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП в Дніпропетровській області від 03.04.2017 року № 471-83 встановлено факт смерті [PERSON], 14.03.2014 року. Внаслідок чого останнього не було своєчасно знято зі спискового складу та з реєстрації. Відповідно до п. 3.5. та 3.6 наданої суду посадової інструкції соціального працівника. в якій відсутні як дата її затвердження , так і підпис керівника про затвердження зазначається, що соціальний працівник: п. 3.5 контролює надходження пенсійних коштів (75%) на рахунок будинку -інтернату з Пенсійного фонду та управління праці та соціального захисту населення; п.3.6. надає довідки про рух підопічних до пенсійного Фонду та до головного управління праці та соціального захисту населення. Так як в наказі про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності відсутня описова частина, а саме не вказано за які саме проступки позивач притягнена до дисциплінарної відповідальності, а зазначено лише посилання на рішення комісії з питань проведення службових розслідувань КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» від 04.04.2017 року, суд приходить до висновку, що позивач була притягнено до дисциплінарної відповідальності, за проступки, які не входять згідно зазначеної інструкції до її посадових обов'язків, так як в розділі 2 наданої суду посадової інструкції не зазначено, що до обов'язків соціального працівника входить ведення книги наказів «Про списковий склад підопічних» та вчинення необхідних заходів по рузшуку підопічних. А в п. 3.5. та 3.6 зазначеної інструкції передбачено зовсім інші обов'язки соціального працівника, ніж ті за які позивачка притягнена до дисциплінарної відповідальності. Іншої посадової інструкції соціального працівника відповідачем не надано, тому суд виходить з того, що повноваження позивачки визначені саме наданою нею посадовою інструкцією, яка належним чином не затверджена, що взагалі ставить під сумнів її чинність. Крім того як вбачається з наданих позивачкою медичних документів протягом періоду з 15.07.2016 року по 29.07.2016 року позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні. Відсутність підопічного КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» визначаться періодом з 21.07.2016 року по 15.02.2017 року. Тобто така відсутність розпочалась з часу коли позивач перебувала на стаціонарному лікуванні, і в даному випадку до дисциплінарної відповідальності повинен бути притягнений працівник, який виконував обов'язки позивачки на період її лікування. А так як порушення мало триваючий характер і в подальшому позивач не виконала обов'язків, які входять до її повноважень, що передбачені саме посадовою інструкцією, тобто не надала відповідних відомостей Пенсійному фонду, або управління праці та соціального захисту, то до дисциплінарної відповідальності повинні бути притягненні і працівники, які виконували її обов'язкина початку періоду відсутності підопічного, а не лише позивачка. Щодо підопічного [PERSON], то як зазначалось вище до посадових обов'язків позивачки не входили повноження щодо здійснення заходів його розшуку, а також не надано суду доказів того, що наказом чи іншим розпорядженням по КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» на позивачку були покладені дані повноваження. Відповідно до наданої суду копії наказу № 49 від 25.01.2017 року встановлено, що позивача призначено відповідальною особою за надання звіту до департаменту соціального захисту населення (форма9); надання звіту до управління Пенсійного Фонду у Верхньодніпровському районі, управління праці та соціального захисту населення у верхньодніпровському районі про рух підопічних. ведення звірки нарахування соціальної допомоги та пенсії підопічним. З аналізу даного наказу вбачається, що на позивачку покладаються обов'язки щодо надання звітів до управління Пенсійного Фонду, управління праці та соціального захисту населення у Верхньодніпровському районі та ведення звірки нарахування соціальної допомоги та пенсій підопічним, тобто зовсім не ті повноваження, за які позивачку притягнено до дисциплінарної відповідальності, виходячи з наказу № 28-к від 04.04.2017 року та які зазначені в рішенні комісії з питань службових розслідувань КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» , зазначені в протоколі № 1 від 04.04.2017 року. Таким чином. судом встановлено, що позивачку наказом № 28-к від 04.04.2017 року по КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» було притягнено до дисциплінарної відповідальності за вчинення проступків. які не входили до її повноважень. Крім того, в судовому засіданні представники позивача [PERSON],. та [PERSON],. посилались на те, що позивачка не виконала своїх повноважень та не надала звітів до управління Пенсійного про відсутність підопічних, що призвело до безпідставної виплати їм коштів, в той же час згідно зазначених вище документів позивачку притягнено до дисциплінарної відповідальності за зовсім інші проступки ніж зазначено представниками позивача.. Відповідно до ст.. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосований лише один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Відповідно до наказу № 28-к від 04.04.2017 року до позивачки зазстосований вид стягнення у вигляді суворої догани з занесенням до особової справи, тобто такий вид стягнення який не передбачений чинним законодавством про працю, а саме ст. 147 КЗпП України, на яку є посилання в самому наказі, як на підставі притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що даний наказ по своїй суті є незаконним та підлягає скасуванню Тому позовні вимоги в цій ч астині підлягають задоовленню. Внесення змін до наказу № 28-к від 04.04.2017 року, наказом № 03.05.2017 року № 40-к, згідно якого вказано, що позивачки застосовується дисциплінарне стягнення у вигляді догани, суд також вважає за можливе скасувати. Так як даний наказ є похідним від наказу № 28-к від 04.04.2017 року. Винесений вже після того як було відкрите провадження по справі і відповідач ознайомився зі змістом позовної заяви. відповідно винесення такого наказу суд розцінює як намагання відповідача привести його у відповідність з чинним законодавством, вже після виникнення спору. Крім того даний наказ не містить жодної мотивації потреби його винесення. Крім того, виходячи наведеної вище мотивації суду за якою позивачка була притягнена до дисциплінарної відповідальності не за той проступок, який нею був в дійсності вчинений, суд вважає за можливе скасувати даний наказ як похідний від наказу 28-к від 04.04.2017 року та задовольнити вимоги позивачки в цій частині. Що стосується строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1, 2 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не можу бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Застосування до позивачки дисциплінарного стягнення 04.04.2017 відповідач обґрунтовує тим, що позивач з 31.01.2017 року по 27.02.2017 року перебувала у щорічній відпустці, а з 17.01.2017 року по 26.01.2017 року, з 22.02.2017 року по 03.03.2017 року, з 13.03.2017 по 22.03.2017 року та з 23.03.2017 року по 04.04.2017 року перебувала на лікарняному і на роботу не з'являлась. З аналізу ст.. 148 КзПП України вбачається, що дана норма приписує застосування дисциплінарного стягнення безпосередньо за виявленням порушень трудової дисципліни. Але цей припис законодавець залишив у вигляді загального положення обмежуючи строк застосування стягнення одним місяцем з дня виявлення проступку. При цьому слід звернути увагу на те, що дисциплінарне стягнення зазстосовується у зазначені вище строки з дня виявлення проступку. а не з факту самого порушення. Як вбачається з протоколу № 1 комісії з питань проведення службових розслідувань КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2 Дніпропетровської обласної ради» від 04.04.2017 року, проступки за які позивач притягалась до дисциплінарної відповідальності мали триваючий характер: по підопічному [PERSON] з 21.07.2016 року по 15.02.2017 року, по підопічному [PERSON]. з 14.03.2016 року по 03.04.2017 року. З аналізу даного протоколу суд вбачає, що факт вчинення проступку по підопічному [PERSON] був виявлений 15.02.2017 року. Як вбачається з наданих суду документів позивачка в період з 04.03. 2017 року по 12.03.2017 року не перебувала ні у відпустці, ні на лікарняному і в цей період до неї могло бути застосоване стягнення з дійсний вчинений проступок ( а саме не надання відомостей до Пенсійного Фонду щодо відсутності підопічного [PERSON].) так як про факт вчинення даного порушення вже був виявлений, тому застосування до позивачки дисциплінарного стягнення по даному підопічному 04.04.2017 року суд розцінює як таке, що винесене з пропущенням місячного строку його застосування. По підопічному [PERSON], факт проступку виявлений 04.04.2017 року,так як на довідці вііддлення поліції проставлена саме дана дата вхідної кореспонденції. тобто в день коли позивачка була притягнена до дисциплінарної відповідальності. Тому в даному випадку строк притягнення до дисциплінарної відповідальності пропущений не був, але виходячи з того, що позивачка була притягненна до дисциплінарної відповідальності не за порушення, яке вчинила в дійсності та до неї застосоване стягнення, не передбачене чинним законодавством про працю, про що викладено вище, то наказ про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності на думку суду підлягає скасуванню але не за строком його застосування, а на підставі наведених вище доводів. Також суд, вважає такими що не підлягають задоволенню вимоги про визнання наказу недійсним, так як чинним законодавством про працю не передбачено поняття недійсності наказів, якими оформляються трудові відносини. Безпідставними також суд вважає посилання представника відповідача на те, що заява про збільшення позовних вимог не відповідає вимогам ст.. 27. 31. 118, 119 ЦПК України. Так як довіреність, яка підтверджує повноваження представника позивача є в матеріалах справи. Даною довіреністю передбачені повноваження представника позивача підписання позовної заяви. Повноваження щодо збільшення позовних вимог можуть бути заявлені протягом всього часу розгляду справи, що передбачено ст.. 31. КЗпП України і передбачають не лише збільшення або зменшення суми заявлених вимог а їх кількість. Необхідність такого збільшення викликана тим, що лише під час розгляду даної цивільної справи 17.05.2017 року позивачу та її представнику стало відомо про винесення наказу від 03.05.2017 року № 40-к про внесення змін до наказу № 28-к від 04.04.2017 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового підлягають відшкодуванню частково, так як позовні вимоги позивачки задоволені частково. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору - 500 грн.. .

Outcome: partial