Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] (далі - будинок [ADDRESS] ). Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , у якому на даний час зареєстровані та фактично проживають позивач зі своєю дочкою [PERSON] . Також, у цьому будинку зареєстроване місце проживання її колишнього чоловіка [PERSON] , який з 2015 року у ньому не проживає і жодних його речей в будинку немає. Факт реєстрації відповідача порушує право [PERSON] на вчинення правочинів, перешкоджає в оформленні субсидії, їй нараховуються надмірні платежі за надані комунальні послуги. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, давала суду пояснення, близькі за змістом до обгрунтувань позову. Крім того з її пояснень слідує, що у 2015 році відповідач самостійно зібрав свої речі і пішов проживати в іншу сім`ю, а через два роки вони розірвали шлюб. З того часу в будинку [ADDRESS] [PERSON] не проживає, однак добровільно знятися з обліку відмовляється. Відповідач [PERSON] викликався до суду для розгляду справи, в тому числі й через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, однак в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, дійшов таких висновків. Копією витягу про реєстрацію права власності від 30 червня 2003 року № 885993, сформованого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації, підтверджено, що на підставі договору дарування від 13 червня 2003 року будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] . З копії рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 16 травня 2017 року вбачається, що сторони розірвали шлюб. Із довідки Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області від 13 липня 2021 року № 422 судом встановлено, що до складу сім`ї (зареєстрованих) на [ADDRESS] входять [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За змістом довідки Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області від 13 липня 2021 року № 421 зареєстроване місце проживання [PERSON] на [ADDRESS] , однак фактично за цією адресою він не проживає з 2015 року, особистих речей в даному будинку немає. Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] стверджується, що [PERSON] у будинку [ADDRESS] тривалий час, декілька років, не проживає, його місцеперебування невідоме. При цьому свідок [PERSON] зазначила, що про обставини здійснення перешкод відповідачу [PERSON] позивачем [PERSON] у користуванні будинком [ADDRESS] їй не відомо. Свідок [PERSON] буває у цьому будинку і особистих речей відповідача у ньому не бачила. Отже, судом встановлено, що [PERSON] понад рік не проживає у будинку [ADDRESS] без поважних причин. Таку обставину однозначно підтвердили у своїх показаннях вищевказані свідки. Доказів, що свідчать про поважність причини відсутності відповідача за місцем реєстрації проживання, судом не здобуто. Згідно із ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) власникові належать право володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За змістом ч. 2 ст.405 ЦК член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На думку суду, є підстави застосувати по аналогії закону вказану норму і до особи, яка є колишнім членом сім`ї власника житла. Оскільки позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] не проживає у ньому більше року без поважних причин і під час розгляду справи не встановлено обставин вчинення позивачем перешкод відповідачу в користуванні цим жилим приміщенням, як і не встановлено підстав для збереження за відповідачем жилого приміщення на більш тривалий строк, тому є підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved