Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] з позовом про стягнення аліментів, яка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10 вересня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем, [PERSON]. Від шлюбу у сторін є одна спільна неповнолітня дитина, [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року сторони однією сім'єю не проживають. Дитина проживає разом з позивачем. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON],до судового засідання не прибула, проте подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON], у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив що позовні вимоги визнає у повному обсязі. В судове засідання сторони не прибули, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки вони повідомлені про час та місце розгляду справи позивач та відповідач подали клопотання про розгляд справи за їх відсутністю. У зв'язку з чим, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 10 вересня 2013 року Виконавчим комітетом Приморської сільської ради Скадовського району Херсонської області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 3. Згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], від шлюбу у сторін є одна спільна неповнолітня дитина, [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом з позивачем, однак відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом не встановлено обставин, за якими відповідач [PERSON] міг би бути звільнений від обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] не надав заперечень проти визначеного позивачем способу виконання обов'язку утримувати неповнолітню дитину та проти визначеного позивачем розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підставі викладеного суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 лютого 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved