Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувсь до суду з даною заявою мотивуючи її тим, що він постійно проживає та прописаний в селі Горенка Києво-Святошинського району Київської області з 06.09.1985. Йому було видано Київською ОДА посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 [NUMBER] від 28.05.1995. На час отримання посвідчення він не звернув уваги на те, що його прізвище було написано [PERSON] коли у паспорті прізвище пишеться [PERSON]. У липні місяці 2017 року він звернувся до УПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області з метою подання документів на оформлення пенсії, проте його документи не прийняли через те, що посвідчення видано на прізвище [PERSON]. Він звернувся з заявою до Київської ОДА з проханням підтвердити факт отримання ним посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, та отримав відповідь, згідно якої повідомлено, що при видачі посвідчення було допущено технічну помилку, що могла виникнути у зв'язку із некоректним українським записом прізвищ під впливом їх російської мови або під графічним впливом відповідних записів російською мовою. Тому заявник просив встановити юридичний факт належності йому посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 серія [NUMBER] від 28.05.1995. Заявник направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити. Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області, в судове засідання не з'явилось, про день, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до паспорту громадянина України,виданого Центральним СВМГУ МВС України в Київській області 30.07.1996 [NUMBER], прізвище заявника зазначено як «[PERSON]». Відповідно до трудової книжки заявника, його прізвище, ім'я та по батьковізазначено на російській мові як «[PERSON]». 28.05.1995 року заявнику Київською облдержадміністрацією було виданопосвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зонипосиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), серії [NUMBER]. Проте, приоформленні посвідченні у написанні прізвища ([PERSON]) було допущено технічну помилку,що могла виникнути у зв'язку з некоректним українським записом прізвищ під впливом їхросійської мови або під графічним впливом відповідних записів російською мовою. Те що прізвище заявника «[PERSON]» підтверджується такими письмовими доказами як, копія паспорту, копія трудової книжки. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії. Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своєпідтвердження юридичний факт який просив встановити заявник.

Outcome: approved