overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернувся позивач, свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі який було розірвано рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 08.11.2012 року. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач не має належних коштів для утримання дитини та забезпечення себе, а відповідач не надає їй належної допомоги. В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов в повному обсязі, просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], жителя смт. Драбів, Черкаської області аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив суду, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, але в даний час не може сплачувати суму зазначену позивачкою, оскільки не має роботи, та перебуває на обліку в Драбівському районному центрі зайнятості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони від спільного подружнього життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина є здоровою, але позивачка не має належних коштів для повноцінного забезпечення дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим відповідач [PERSON] надав суду докази, що він не має роботи, перебуває на обліку в Драбівському районному центрі зайнятості звідки направлявся для участі у громадських роботах та роботах тимчасового характеру. Через обмеження встановлені по умовам умовно-дострокового звільнення відповідач не має можливості для виїзду на роботи до іншого регіону. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою ч. 3 ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

до суду з зазначеним позовом звернувся позивач, свої вимоги мотивує тим, що з відповідачкою по справі [PERSON] він пребував в шлюбі з 31 липня 2001 року до 14 листопада 2011 року. [INFO] відповідачка народила дочку - [PERSON], а 18 січня 2002 року зареєструвала її у відділі реєстрації актів цивільного стану Соколівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області актовий запис № 01. Позивач не є кровним батьком дитини, проте на той час на прохання відповідачки він дав згоду записати його батьком дитини. Так як на даний час шлюб між ними розірвано, позивач не бажае нести відповідальність за чужу дитину. Просить суд виключити з актового запису про народження дитини відомості про нього, як про батька неповнолітньої [PERSON] та стягнути з відповідачки судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримав в повному обсязі, та пояснив, що на час укладення шлюбу він не знав про вагітність відповідачки, проте після народження дитини він дав згоду на те, щоб його записали батьком дитини. Відповідач по справі [PERSON] проти заявленого позову заперечила, та пояснила, що відповідач дійсно не є кровним батьком дитини, про це позивач [PERSON] знав та на його прохання вона записала його батьком дитини. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є сестрою відповідачки по справі, позивач є бувшим чоловіком її сестри, та він знав, що на час одруження, що її сестра вагітна на 4 місяці, та що батьком дитини є не він. Заслухавши пояснення сторін, свідка , суд вважає заявлений позов не мотивованим та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Частина 5 ст. 136 СК України зазначає, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Як вбачається з позовної заяви, додаткових пояснень позивача та показів даних позивачем в судовому засіданні, позивач [PERSON] на момент реєстрації дитини [PERSON] знав, що він не є батьком дитини, проте добровільно дав згоду на реєстрацію. Таким чином позивач не має права оспорювати батьківство. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягають до задоволення вимоги про відшкодування судових витрат. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернувся позивач. Свої вимоги мотивує тим, що йому як працівнику КСП «Пилипче» було надано право на земельну частку ( пай ) загальною площею 4,10 га, з якої виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку [NUMBER] площею 3, 89 га (рілля), та ділянку площею 0,21 га (рілля ). У зв'язку з сімейними обставинами позивач тривалий час не мав можливості оформити своє право власності на вказаний земельний пай. В даний час позивач [PERSON] не може оформити своє право через відсутність сертифікату, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) загальної площею 4,10 га, та оформлення приватизації земельної ділянки [NUMBER] площею 3,89 га (рілля) , та земельної ділянки площею 0,21 га (рілля) розташованих на території Пилипчанської сільської ради Баришівського району Київської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутність заявлений позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовільнити. Представники відповідачів Пилипчанської сільської ради Баришівського району Київської області та Баришівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явились, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявлений позов визнають в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в період 1996 - 2004 років позивач [PERSON] працював трактористом - машиністом в КСП «Пилипче», що в с. Пилипче, Баришівського району, Київської області, що підтверджується копією трудової книжки(а.с,5). Відповідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720 / 95 , при розпаюванні землі сільськогосподарського підприємства для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивачу як працівнику було надано право на земельну частку ( пай ) загальною площею 4,10 га, з якої виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку [NUMBER] площею 3, 89 га (рілля), та ділянку площею 0,21 га (рілля), що підтверджується довідкою № 62 від 20.02.2018 року Пилипчанської сільської ради,(а.с.6) та викопіюванням(а.с.7). Позивач не мав можливості своєчасно отримати відповідний сертифікат, та коли в 2018 році позивач звернувся до Баришівської районної державної адміністрації за отриманням необхідного розпорядження, йому було відмовлено через відсутність необхідних документів(а.с.8). Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач не може належним чином оформити своє право, та іншим способом захистити права позивача неможливо, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернувся позивач. Свої вимоги мотивує тим, що у відповідності до записів по господарської книги Подільської сільської ради Баришівського району Київської області, він є власником житлового будинку [ADDRESS]. У вищевказаному житловому будинку є зареєстрованими, позивач, та: - [PERSON], [INFO] дружина ,позивача, - [PERSON], [INFO], онука позивача. Відповідачка [PERSON] зареєстрована у будинку [ADDRESS], але вже більше як 5 років, там не проживає, речей особистих не зберігає. Разом з тим відповідач не знялася з реєстрації, не бере участі в утриманні житла, не несе будь-яких витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Просить позбавити [PERSON], [INFO], права на користування жилим приміщенням житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні, заявлений позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання двічі не з'явлилась про час та місце судових засідань її належним чином повідомлено. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справі, суд вважає, заявлений позов обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що у відповідності до записів по господарської книги Подільської сільської ради Баришівського району Київської області, він є власником житлового будинку [ADDRESS]. У вищевказаному житловому будинку є зареєстрованими, позивач, та - [PERSON], [INFO], дружина позивача, - [PERSON], [INFO], онука позивача. Даний факт підтверджено в судовому засіданні наданими суду письмовими доказами. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 12.04.1985 року суди розглядають позови про визнання наймача (власника) таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Реєстрація відповідачки [PERSON], [INFO], в житловому будинку позивача перешкоджає позивачу в здійсненні права власності , зокрема є причиною додаткових витрат по оплаті комунальних послуг, а також унеможливлюють, отримання субсидії по їх сплаті. Встановлене судом підтверджується : - Копія свідоцтва на забудову індивідуальної садиби (а.с.5); - Копією копія Рішення про дозвіл перебудови житлового будинку(а.с.6); - Довідка про склад сім'ї форми № 3 від 13.07.2018 року за №115 (а.с.8); - Актом обстеження фактичного проживання осіб . Іншими матеріалами справи Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернулась заявник, свої вимоги мотивує тим, що з грудня 1995 року вона не знає місця перебування свого батька [PERSON], [INFO], уродженця м. Сімферополь. Ще з 1992 року батько виїхав на заробітки до Російської Федерації. Деякий час вони регулярно спілкувались. Останній раз заявник з батьком спілкувалась наприкінці 1995 року, з того часу не вона, не її родичі будь яких відомостей про батька не мають. Так як в даний час заявниця збирається виїхати на проживання до ФРН, та не може належно оформити документи, просить визнати [PERSON], [INFO], уродженця м. Сімферополь, який мешкав в [ADDRESS], безвісно відсутнім із 01 -го січня 1996 року Представник зацікавленої особи Баришівського РС Управління державної міграційної служби України в Київській області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без представника зацікавленої особи. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є братом заявниці, батько виїхав на заробітки до РФ ще в дев'яностих роках минулого століття, покинувши їх самих. Деякий час батько писав листи, телефонував, а потім перестав виходити на зв'язок. Сестри оголошували розшук батька, шукали через родичів, міліцію, але так нічого не знайшли. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він мешкає по сусідству з заявницею, її батька він добре знав, вони спілкувались, але в дев'яностих роках той поїхав на заробітки до РФ та більше він його не бачив. Аналогічні покази дала суду свідок [PERSON]. Допитавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що батько заявниці, покинувши дітей, після смерті дружини в 1992 році, виїхав з місця проживання на заробітки до РФ. На час звернення до суду, заявниця вже більше двадцяти років не має жодних відомостей про батька. Пошуки [PERSON] результатів не дали. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 26.03.2004 року [PERSON] було визнано таким, що втратив право проживання в будинку по [ADDRESS], та вже на той час в рішенні суду було зазначено, що останній не проживав в будинку з 1999 року. Оскільки матеріали справи свідчать що останні відомості про [PERSON] були в грудні 1995 року то початком його безвісної відсутності необхідно вважати 1 січня 1996 року. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідне для оформлення заявниці [PERSON] документів необхідних для виїзду до ФРН. Встановлене судом підтверджується: - Довідкою №80 від 13.01.2015 року - Рішеннями Баришівського районного суду Київської області від 26.03.2004 року Іншими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернулась позивачка, свої вимоги мотивує тим, що від спільного проживання з [PERSON] вона народила дитину: [PERSON], [INFO]. Позивачка проживає разом з дитиною окремо, а відповідач не надає їй допомоги в утриманні дитини, тому вона змушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь для утримання нашої спільної дитини [PERSON] аліменти у розмірі 1\\4 всіх видів заробітку, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Сторони від спільного проживання мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується тим, що 09.11.2009 року виконкомом Семенівської сільської ради Баришівського району на підставі спільної заяви батьків, було видано свідоцтво про народження на [PERSON], де його матір'ю була записана [PERSON], а батьком відповідач [PERSON]. Про видачу зазначеного свідоцтва про народження в Книзі реєстрації народжень Семепівської сільської ради Баришівського району 09.11.2009 року було зроблено актовий запис № 16. Відповідач не надає позивачці допомоги на утримання дитини. Доказів які б спростовували це твердження відповідач суду не надав. Дитина є здоровою, але позивачка не має належних коштів для повноцінного забезпечення дитини. Відповідач [PERSON] на обліку в лікарні з будь-якими хронічними захворюваннями не перебуває, інших неповнолітніх дітей не має, його батьки у нього на утриманні не перебувають. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При вирішенні питання про розмір стягнень суд враховує, майновий стан сторін, стан здоров'я як дитини так і відповідача. Встановлене судом підтверджується: - Копією свідоцтва народження дитини; - Довідками; Іншими матеріалами справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою ч. 3 ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернулась позивачка, свої вимоги мотивує тим, що вона від спільного проживання з відповідачем по справі [PERSON], має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка проживає разом з дитиною окремо, а відповідач не надає їй допомоги в утриманні дитини, тому вона змушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивні вимоги позивачка підтримала в судовому засіданні та просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] та мешканця м Києва, [ADDRESS], інд. номер [NUMBER] аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Весь цей час відповідач не надавав позивачці допомоги на утримання дитини. Доказів які б спростовували це твердження відповідач суду не надав. Дитина є здоровою, але позивачка не має належних коштів для повноцінного забезпечення дитини. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачу було розяснено судом її право на зміну позовних вимог та стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, проте позивач [PERSON] наполягала на стягненні аліментів в частині від заробітку, яку вона зазначила в своєму позові. При вирішенні питання про розмір стягнень суд враховує, майновий стан сторін, стан здоровя як дитини так і відповідача. Встановлене судом підтверджується: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Копією свідоцтва народження дитини; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Довідками; Іншими матеріалами справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою ч. 3 ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернулась позивачка, свої вимоги мотивує тим, що вона від спільного проживання з відповідачем по справі [PERSON], мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка проживає разом з дитиною окремо, а відповідач не надає їй допомоги в утриманні дитини, тому вона змушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивні вимоги позивачка підтримала в попередньому судовому засіданні та просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця та мешканця [ADDRESS] інд. номер [NUMBER] аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Оскільки у виниклих правовідносинах між даними сторонами визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи позицію сторін, суд вирішив продовжити слухання справи по суті та вважає за можливе, відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалити судове рішення в попередньому судовому засіданні. Сторони від спыльного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Весь цей час відповідач не надавав позивачці допомоги на утримання дитини. Доказів які б спростовували це твердження відповідач суду не надав. Дитина є здоровою, але позивачка не має належних коштів для повноцінного забезпечення дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При вирішенні питання про розмір стягнень суд враховує, майновий стан сторін, стан здоров'я як дитини так і відповідача. Встановлене судом підтверджується: - Копією свідоцтва народження дитини; - Довідками; Іншими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернулась позивачка, свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем по справі перебуває в шлюбі який було зареєстровано 29 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області (актовий запис № 72). Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка проживає разом з дітьми, а відповідач не надає їй допомоги в утриманні дітей, тому вона змушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивні вимоги позивачка підтримала в судовому засіданні та просить суд стягнути з [PERSON] [INFO], на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Сторони від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Весь цей час відповідач не надає позивачці допомоги на утримання дітей. Доказів які б спростовували це твердження відповідач суду не надав. Діти є здоровими, але позивачка не має належних коштів для їх повноцінного забезпечення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При вирішенні питання про розмір стягнень суд враховує, майновий стан сторін, стан здоров'я як дитини так і відповідача. Встановлене судом підтверджується: - Копіями свідоцтв народження дітей; - Довідками; Іншими матеріалами справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою ч. 3 ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved