Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Заявник [PERSON], [PERSON] звернулися до Ужгородського міськрайонного суду 10.02.2016 року із заявою про розірвання шлюбу в порядку ст. 109 Сімейного кодексу України. Заява про розірвання шлюбу вмотивована тим, що 05 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), зареєстрували шлюб, що зареєстрований виконкомом Кам'яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області України, про що в книзі реєстрації шлюбів 2009 року вересня місяця 05 числа зроблено відповідний актовий запис за №98. Від даного шлюбу у подружжя є дитина: син - [PERSON] [INFO] Спільне сімейне життя у сторін не склалося. У сторін протилежні погляди на сімейне життя. Позивач та відповідач намагалися всіма силами зберегти сім'ю, але переконалися, що є зовсім різними людьми і тому в їх інтересах і в інтересах спільної дитини вони вирішили розірвати шлюб. Подружжя досягли письмової угоди, що спільний син [PERSON] після розірвання шлюбу буде проживати разом із матір'ю - [PERSON], а його батько [PERSON], постійно братиме участь у вихованні сина та до досягнення ним повноліття щомісячно буде надавати йому матеріальну допомогу, що підтверджується договором про визначення місця проживання дитини, участь батьків у її вихованні та про сплату аліментів на дитину, який посвідчений 27 січня 2016 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Л.Є., що зареєстрований в реєстрі №71. Майнового спору між сторонами немає. На підставі вищенаведеного заявники просять розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дівоче призвіще [PERSON]), що зареєстрований виконкомом Кам'яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області України, про що в книзі реєстрації шлюбів 2009 року вересня місяця 05 числа зроблено відповідний актовий запис за №98. Визначити місце проживання дитини [PERSON] після розірвання шлюбу батьків - з матір'ю [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст.76 ЦПК України, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст.76 ЦПК України, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Судом встановлено, що заявники перебувають у шлюбі, 05 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), зареєстрували шлюб, що зареєстрований виконкомом Кам'яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області України, про що в книзі реєстрації шлюбів 2009 року вересня місяця 05 числа зроблено відповідний актовий запис за №98, що підтверджується наявним у справі свідоцтвом про шлюб від 05.09.2009 р., серії [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.04.2011 р. у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], [INFO] Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що в подружжя є відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, внаслідок чого це стало суперечити їх інтересам. Шлюбні відносини між ними припинені. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Встановлено також, що перед зверненням до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу заявники відповідно до вимог ст.109 Сімейного кодексу України 27.01.2016 року уклали договір, яким узгодили місце проживання їх малолітнього сина, участь батьків у його вихованні та про сплату аліментів на дитину. Подружжя досягли письмової угоди, що спільний син [PERSON] після розірвання шлюбу буде проживати разом із матір'ю - [PERSON], а його батько [PERSON], постійно братиме участь у вихованні сина та до досягнення ним повноліття щомісячно буде надавати йому матеріальну допомогу, що підтверджується договором про визначення місця проживання дитини, участь батьків у її вихованні та про сплату аліментів на дитину, який посвідчений 27 січня 2016 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Л.Є., що зареєстрований в реєстрі №71. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам неповнолітньої дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, так як така відповідає дійсній волі сторін.

Outcome: approved