Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.09.2009 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну дитини - дочку [PERSON] , яка зареєстрована та проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, 16.04.2019 року рішенням суду шлюб між сторонами розірвано. Станом на 01.08.2020 року існує заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 4295,29 грн. Крім того, всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі відповідача, разом з тим, на теперішній час позивач не має можливості самостійно вирішити питання щодо зняття дитини з зареєстрованого місця проживання та зареєструвати за фактичним місцем проживання, питання щодо виїзду за кордон з метою лікування, навчання, на короткочасний відпочинок без згоди відповідача стосунки з яким не підтримуються, а тому вважає за необхідне визначити місце її проживання з нею. Ухвалою суду від 17.09.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує просить задовольнити. В підготовче судове засідання від представника відповідача надійшла заява про визнання позову, справу просить розглядати у його відсутність та відсутність позивача. В підготовче судове засідання від представника третьої особи надійшла заява про проведення засідання без її участі. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову в судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив. За свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 26 вересня 2009 року виконкомом Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, 26.09.2009 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 08. Прізвище після шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] . За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 12 березня 2012 року виконкомом Раденської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, [INFO] народилася [PERSON] , в свідоцтві про народження батьком зазначено [PERSON] , а матір`ю зазначена [PERSON] . Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 16.04.2019 року шлюб мiж [PERSON] та [PERSON] розiрвано. Рішення набрало законної сили 17.05.2019 р. За довідкою Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області від 04.08.2020 року № 342 [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та до її складу сім`ї входить донька - [PERSON] , [INFO] . За довідкою Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) станом на 01.08.2020 року існує заборгованість по сплаті аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 4295,29 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Враховуючи, що визначення місця проживання дитини з позивачем відповідає інтересам дитини, яка проживає з матір`ю, а також враховуючи визнання позову відповідачем, що не порушує права інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved