Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, яка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25 червня 2011 року Костянтинівською сільською радою Горностаївського району Херсонської області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 05. Від шлюбу у сторін є одна спільна неповнолітня дитина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, між ними не має порозуміння, сварки почали переростати у бійку, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання їхньої неповнолітньої дитини. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливі. Позивач [PERSON], до судового засідання не прибула, проте подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив що позов визнає на розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не прибули, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки вони повідомлені про час та місце розгляду справи позивач та відповідач подали клопотання про розгляд справи за їх відсутністю. У зв'язку з чим, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 25 червня 2011 року Костянтинівська сільська рада Горностаївського району Херсонської області зареєструвала шлюб позивача з відповідачем, актовий запис № 05. (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Після державної реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - [PERSON]. Разом з цим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу з підстав не надання позивачем доказів щодо підтвердження розміру витрат на правову допомогу, як це передбачено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суду надано лише квитанцію до прибуткового касового ордеру від 18.02.2016 року яку неналежним чином оформлену, у якій визначено розмір послуг виконавця у сумі 200 грн., що не відповідає ст. 1 цього Закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки він документально підтверджений квитанцією від 19.02.2016 року № 18. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial