Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.09.2017 року було задоволено позов [PERSON] Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом майна\~ [PERSON], який помер 11.01.2004 року. Знято арешт та заборону на відчуження з квартири [ADDRESS], накладені: - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 46798825, виданий 16.03.2015; - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 51895296, виданий 11.08.2016 головним державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати в сумі, на дату ухвалення рішення. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в якому просить вказати суму судових витрат, що підлягають стягненню в розмірі 1920 гривень, з яких: 1600 грн. сплачений судовий збір, 320 грн. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову. [PERSON] у судове засідання не зявилась, її представник [PERSON] подала до суду заяву з проханням судове слухання провести за їх відсутністю та задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення. [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи сповіщалась. У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи заявника, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1 ст. 220 ЦПК України). Відповідно до п.20 постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Так, при постановлені рішення 12.09.2017 року, судом було вирішено питання про судові витрати, а саме прийнято рішення про їх стягнення з відповідача на користь позивача, проте не було зазначено точної суми, що підлягає такому стягненню. Відповідно до квитанції № 118-25251N/1 від 23.03.2017 року при подачі позовної заяви позивачем [PERSON] було сплачено 1600 гривень судового збору (960 грн.+640 грн.). В подальшому, при подачі заяви про забезпечення позову 26.04.2017 року, [PERSON] було сплачено 320 гривень судового збору (квитанція № 32-2525Q/1 від 26.04.2017 року). Беручи до уваги викладене, суд вважає обґрунтованою заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved