Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

До суду звернулася позивач з позовом про розірвання шлюбу, яка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 липня 2004 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Полоз) уклала шлюб з [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області було зроблено відповідний, актовий запис № 1119. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у сторін різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що ми стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини між сторонами припинилися з травня 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Позивач до судового засідання не зявилася, проте подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Останній також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Судом встановлено, що 23 липня 2004 року між сторнами було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області було зроблено відповідний актовий запис № 1119. (а.с.4). Згідно ксерокопії паспорта серії АВ600902, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: вул.. 50-річчя Перемоги[ADDRESS] з 16 липня 1999 року, 23.07.2004 року зареєстровано шлюб з [PERSON]. (а.с.5). Із копії свідоцтва про народження І-ЖД № 230620, вбачається, що 30.11.2004 року у сторін по справі народилася донька : [PERSON]. (а.с.7). Відповідно до довідки МКП «ЖЕК № 5», за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] онучка, [PERSON] син, [PERSON] невістка. (а.с.8). Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved