Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах, що призначена для ведення товарного сілськогогосподарського виробництва та розташована на території Петршівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач повідомляє, що з 1980 по 1997 роки працювала у КСП ім. Петровського («Дружба народів»). Будучи членом КСП «Дружба народів», позивачка внесена до списку громадян-членів за № 690. Проте, сертифікату на право на земельну частку (пай) не отримала і, відповідно, у книзі реєстрації сертифікатів не зареєстрована. На її звернення, заступником начальника відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі їй відмовлено у видачі сертифікату у звязку з тим, що порядок видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) земельним законодавством не врегульований і рекомендовано звернутись до суду. У звязку із неможливістю реалізувати свої права власника, вона 06.03.2017 року звернулася до суду і просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Петрашівської сільської ради в бувшому КСП «Дружба народів» с. Петрашівка Віньковецького району Хмельницької області. Посилається на ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», за яким документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Представник позивача надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, справу слухати без його участі. Відповідачем було надіслано до суду заяву, в якій він просить розглянути справу без представника Петрашівської сільської ради, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи, Віньковецької районної державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, був належно повідомлений про день, час та місце судового розгляду. Представник третьої особи, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, був належно повідомлений про день, час та місце судового розгляду. Ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. \~Відповідно до\~п. 1 ч. 2\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] з 1980 року по 1997 рік працювала у колгоспі ім. Петровського КСП «Дружба народів» (архівна довідка Трудового архіву Віньковецького району № 55 від 31.01.2017 року). Також її імя є в списку громадян членів КСП, що є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 005 КСП «Дружба народів» за № 690. Сертифікат нею не отримано і механізму для його отримання тепер не врегульовано чинним законодавством. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~\~Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 1 і 2\~Указу Президента України № 720 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані\~\~\~\~у\~\~\~\~колективну\~\~\~\~власність\~\~ колективним сільськогосподарським підприємствам,сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським\~\~акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та\~\~інших\~\~державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель\~\~\~\~радгоспів\~\~\~\~та\~\~\~\~інших\~\~\~\~ державних сільськогосподарських підприємств здійснювалося після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель\~\~передбачало\~\~визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства,\~\~сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського\~\~акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного\~\~ підприємства,\~\~ кооперативу,\~\~товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. п. 23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~потрібно мати на увазі, що згідно зі\~ст. 25 ЗК України\~при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Стаття 267 ч.3 ЦК України в даних правовідносинах не застосовується, за відсутності заяви зі сторони відповідача, який позов [PERSON] визнає.

Outcome: approved