Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що жовтня 2011 року вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON], шлюб з яким був зареєстрований 01.11.2014 року. Вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося та з грудня 2015 року вони фактично припинили шлюбні стосунки та стали проживати окремо. Зазначила, що їх сімя розпалася остаточно та відновленню не підлягає. За таких обставин просила розірвати укладений між нею відповідачем шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у справі. зазначила, що з часу народження дитини між нею та чоловіком значно погіршилися стосунки: між ними часто стали виникати конфлікти , сварки. Через постійні конфлікти та сварки, вона пішла з дому та стала проживати у своєї матері разом з дитиною. Вважає, що збереження шлюбу та відновлення стосунків не можливі, вона не бачить спільного майбутнього з чоловіком, не бажає проживати та перебувати з ним у шлюбі. Протягом наданого судом часу на примирення стосунки між ними не налагодилися, вона категорично заперечує проти збереження шлюбу з відповідачем. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Зазначив, що дійсно з листопада 2014 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Визнав, що з 2012 року між ним та дружиною часто стали виникати конфлікти, причиною яких були ревнощі. Зазначив, що він проходить службу та через знайомих дізнався, що на даний час дружина проживає разом з іншим хлопцем. З грудня 2015 року вони перестали проживати разом. Протягом наданого судом часу на примирення відновлення сімї не відбулося, позивач категорично не бажає відновлювати стосунки та зберегти їх шлюб. За таких обставин не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2014 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено відповідний актовий запис №2305. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Через часті конфлікти з грудня 2015 року вони фактично припинили шлюбні стосунки та стали проживати окремо. Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя. Протягом наданого строку на примирення сторони стосунків не налагодили, сімю не відновили. Позивач наполягає на розгляді справи та розірванні укладеного з відповідачем шлюбу, зазначила про небажання перебувати у шлюбі з відповідачем. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію позивача стосовно не бажання перебувати у шлюбі, виходячи із засад добровільності як укладення так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved