Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки і піклування, звернулася до суду із позовом, у якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати з відповідача аліменти на користь третьої особи на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , однак ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до наказу управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 12.09.2018 року № 167 малолітній [PERSON] , 28.08.2014 року перебуває на обліку у відділі, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 10 грудня 2018 року № 823 малолітній [PERSON] був влаштований у Дитячий дошкільний будинок № 1 Львівської міської ради на повне державне утримання. Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки і піклування, вже зверталася з позовом до суду в інтересах малолітнього [PERSON] про позбавлення його батьків батьківських прав та стягнення аліментів. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04.11.2019 року такий позов був задоволений частково, матір малолітнього - [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнуто із неї на користь Дитячого дошкільного будинку № 1 Львівської міської ради аліменти на малолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 травня 2019 року і до повноліття дитини. [PERSON] ж попереджено про необхідність змінити своє ставлення до виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Покладено на орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради контроль за виконанням [PERSON] своїх батьківських обов`язків протягом 6 місяців з дня вступу рішення в законну силу. Однак, після винесення даного рішення відповідач на шлях виправлення не став, провідав малолітнього сина лише один раз, а саме 24.11.2019 року. У 2020 році відповідач жодного разу не відвідував сина, не цікавився його життям, розвитком та станом його здоров`я, що свідчить про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В зв`язку з наведеним просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, додатково повідомив, що позивач відвідав сина ще 05 лютого 2020 р. і надалі до нього не з`являється, його життям не цікавиться, просить позов задовольнити. Представник третьої особи - Дитячого дошкільного будинку № 1 Львівської міської ради у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні доводам, наведеним у позові, додатково пояснила, що малолітній [PERSON] з 03 січня 2019 року постійно виховується та навчається в їх закладі. Батько до дитини приходить рідко, після ухвалення рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04.11.2019 року сина відвідав лише 2 рази, а саме 24.11.2019 року та 05.02.2020 р. Малолітній [PERSON] має розлади психологічного характеру та розлади експресивної мови, однак батько після попередження його судом так на шлях виправлення і не став, не дбає про дитину, не забезпечує її фізичний та духовний розвиток, а тому просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений судом про час, дату та місце розгляду справи, подав нотаріально засвідчену заяву, у якій позовні вимоги в частині позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] визнав повністю. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із частиною 7 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, який міститься у постанові від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц. Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04.11.2019 року, встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . З вказаного рішення суду вбачається, що батьки неналежно виконували свої батьківські обов`язки щодо малолітнього сина, не піклувались про його фізичний та духовний розвиток, а тому матір малолітнього - [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнуто із неї на користь Дитячого дошкільного будинку № 1 Львівської міської ради аліменти на малолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 травня 2019 року і до повноліття дитини. Батько [PERSON] у суді засвідчив своє бажання виправитись і належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, а тому рішенням суду його попереджено про необхідність змінити своє ставлення до виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Покладено на орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради контроль за виконанням [PERSON] своїх батьківських обов`язків протягом 6 місяців з дня вступу рішення в законну силу. Також судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , виставлено діагноз: розлади психологічного характеру. Розлади експресивної мови F88, F80,1 та, що сім`я [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] з 17.01.2018 року перебуває на обліку сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах у відділі соціальної роботи Залізничного району /а.с.7, 9/. Згідно із довідкою ЛКП «Богданівка» № 550 від 04 квітня 2019 року та довідки про склад сім`ї Управління «Служба у справах дітей» м. Львів від 23.01.2020 р. малолітній [PERSON] з 07 жовтня 2014 року зареєстрований разом з батьком [PERSON] , бабцею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання від 27.05.2019 року, складеного спеціалістом відділу Служби у справах дітей Залізничного району м. Львова управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та фахівцем соціальної роботи Залізничного відділу соціальної роботи Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді встановлено, що в помешканні за адресою: [ADDRESS] створено задовільні умови, кватира потребує ремонту, заміни меблів. Дитина перебуває у притулку /а.с. 10/. Відповідно до листа адміністрації Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №5 Львівської міської Львівської області від 20.01.2020 р. №15 /а.с.11/ та журналу відвідувань /а.с. 47-48/ з моменту ухвалення рішення Залізничним районним судом м. Львова від 04.11.2019 року батько [PERSON] провідував малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у закладі лише двічі - 24.11.2019 року та 05.02.2020 р. Надалі його життям та станом його здоров`я не цікавився, у притулок не з`являвся. Листом від 23.01.2020 №260001 вих. 4350 відповідача запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини, однак батько не з`явився та не повідомив про причини відсутності /а.с.17/. Відповідно до розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 14 лютого 2020 року № 260001. вих.10846, з метою захисту прав та законних інтересів дітей орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с. 4/. Таким чином, дослідивши докази по справі в їх сукупності, врахувавши характер поведінки відповідача [PERSON] , який, будучи попередженим рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04.11.2019 року про необхідність змінити своє ставлення до виховання малолітнього сина, своєї поведінки не змінив, не провідує сина, не забрав його з Дитячого дошкільного будинку до свого місця проживання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, самоусунувся від його матеріального забезпечення, а також те, що позов він визнав, суд приходить до висновку, що змінити поведінку відповідача відносно сина у кращу сторону неможливо, а тому позов слід задоволити, а відповідача слід позбавити батьківських прав. Відповідно до частини 2, 3 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно із частиною 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, яка інших осіб на своєму утриманні немає, враховуючи, що дитина перебуває на виховані у Дитячому дошкільному будинку № 1, приходить до висновку, що стягнення аліментів з відповідача на користь третьої особи на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно буде відповідати вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дитини, а також, буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку малолітнього [PERSON] . Відповідно до положень статті 141 ЦПК України суд вважає за необхідним стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. на користь держави.

Outcome: approved