Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 15 вересня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у відділі РАЦС по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу вони мають спільну дитину доньку [PERSON], 21 серпня 2014 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося: з 2015 року між ними стали постійно виникати конфлікти, внаслідок чого вони фактично припинили шлюбні стосунки. Зазначила, що їх сімя розпалася остаточно та відновленню не підлягає. За таких обставин просила розірвати укладений між нею відповідачем шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у справі. Також зазначила, що сімейне життя з чоловіком не склалося: чоловік належним чином не забезпечує сімю, між ними на побутовому підґрунті постійно виникають сварки та скандали, вони не можуть знайти порозуміння один з одним. Через такі стосунки з квітня 2016 року вона переїхала разом дитиною до своїх батьків і з того часу вони з чоловіком проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вона втратила почуття кохання до чоловіка, не бачить з ним спільного майбутнього та не бажає перебувати з ним у шлюбі. Категорично заперечила проти надання часу на примирення, вважала, що збереження сімї та відновлення стосунків з чоловіком не можливі. Також просила врахувати, що протягом часу на примирення, який надавався судом, поліпшення стосунків не сталося, фактично жодних дій на відновлення сімї відповідачем не вчинено. До того ж зазначила, що вона не бажає відновлювати стосунки з чоловіком. Відповідач позов не визнав, заперечив проти його задоволення. Зазначив, що дійсно перебуває у шлюбі з позивачкою з 2012 року. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Визнав, що з 2015 року стосунки з дружиною стали погіршуватися та між ними стали виникати конфлікти через дорікання дружини про те, що він недостатньо матеріально забезпечує сімю. У квітні 2016 року дружина разом з донькою переїхали у с. Карпівці та з того часу вони фактично припинили шлюбні стосунки (перестали вести спільне господарство, мати спільний бюджет). Він намагався налагодити стосунки з дружиною, примиритися з нею, проте остання не бажає цього робити. Вважав, що оскільки між ним та позивачем офіційно укладений шлюб та він заперечує проти його розірвання, то позов задоволений бути не може. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 15 вересня 2012 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №1519. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Через часті конфлікти з квітня 2016 року вони фактично припинили шлюбні стосунки та стали проживати окремо. Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя. Протягом наданого стооку на примирення сторони стосунків не налагодили, сімю не відновили. Як пояснила позивач в судовому засіданні відновлення сімї з відповідачем не можливі, вона категорично не бажає перебувати з ним у шлюбі, не бачить свого майбутнього з ним та на даний час втратила до нього почуття кохання. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію позивача стосовно не бажання перебувати у шлюбі, виходячи із засад добровільності як укладення так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved