Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов [PERSON] до Луганської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не склав. На момент смерті батька вона не проживала разом з батьком, оскільки з початком антитерористичної операції вона змушена була покинути своє постійне місце проживання. У вересні 2018 року вона звернулась до державного нотаріуса Третьої харківської державної нотаріальної контори про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] Постановою від 12.09.2018 державним нотаріусом Третьої харківської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку із пропуском встановленого строку для прийняття спадщини. Вона пропустила встановлений законом строк подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки з початком антитерористичної операції вона змушена була покинути своє постійне місце проживання в м. Луганську. Крім того, вона була позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті батька на території України. На підставі викладеного, просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини у три місяці з дати набрання рішенням суду законної сили. Позивач в судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Луганська міська рада в судове засідання свого представника не направили, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Причина неявки суду не відома. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.08.2018 ( а.с. 6). Факт родинних відносин між позивачем та її померлим батьком [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.03.1963 (а.с. 7). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00020920622 від 05.09.2018, позивач 03.01.1987 уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить зміна її прізвища (а.с. 8). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Позивач посилається на те, що своєчасно спадщину не прийняла через те, що з початком антитерористичної операції вона змушена була покинути своє постійне місце проживання в м. Луганську. Крім того, вона була позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті батька на території України. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ч.6 п.24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав доведеності поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1220, 1268,1269,1270, 1272 ЦК України, Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» ,

Outcome: approved