Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

До Червонозаводського районного суду м. Харкова 21.02.2018 надійшла позовна заява [PERSON] до ТзОВ «ТК «ТРАНСАВТО», третя особа [PERSON], в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду від пошкодження належного автомобіля «Фольксваген Пасат В6» реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 227 331, 58 грн.; стягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди в сумі 10 000, 00 грн. та вирішити питання щодо судових витрат. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 02.07.2016 року біля 14:00 її син [PERSON], керуючи належним їй автомобілем «Фольксваген Пасат В6» реєстраційний номер [NUMBER], допустив зіткнення з належним відповідачу автомобілем «Рено Логан» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який не переконався у безпеці своїх дій і намагався здійснити обгін. З постанови Дергачівського районного суду Харківської області по справі про адміністративне правопорушення № 619/3582/16-п від 10.07.2017, що залишена без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 08.08.2017 року, якою встановлено порушенням водієм [PERSON] вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному звязку із виникненням ДТП, а в діях водія [PERSON] таких порушень не вбачається. Далі позивач [PERSON] посилається на висновок експертного авто товарознавчого дослідження №7509 від 19.08.2017 року, де визначено величину матеріального збитку від пошкодження належного позивачу автомобіля «Фольксваген Пасат В6» реєстраційний номер [NUMBER] 276 831, 58 грн. Так як цивільно-правова відповідальність водія «Рено Логан» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована у СК «Країна», якою на цей час позивачу виплачено страхове відшкодування у сумі 49 500, 00 грн. Звідси, частка матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з ТОВ «СК «ТРАНСАВТО» складає 227 331, 58. З урахуванням отриманої [PERSON] душевної травми від пошкодження майже нового імпортного автомобіля та завданих мені незручностей із-за неможливості використання індивідуального транспортного засобу на протязі півтора року, негативних змін у звичному для неї способі існування, просить стягувати з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн. Також позивач зазначає, що намагаючись досягти врегулювання спору у досудовому порядку, зверталася до відповідача з претензією, яка залишилися без реагування з боку останнього. Позивач просить також вирішити питання про судові витрати, які усього складають 11 975, 07 грн, з яких 2 373, 31 грн судовий збір; 249, 98 та 265, 98 грн направлення телеграм відповідачу і третій особі про час і місце огляду автомобіля «Фольксваген Пасат В6» реєстраційний номер [NUMBER]; 1 585, 80 грн висновок автотоварознавця; 7 500, 00 грн - професійна правнича допомога. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2018, розгляд вказаної справи визначено судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М. Ухвалою суду від 20.03.2018 року було відкрито провадження у справі. Відповідач по справі свого відзиву на позовну заяву до суду не подав. Третя особа своїх пояснень щодо позову до суду не подав. Ухвалою суду від 21.05.2018 року було вирішено питання про розгляд справи за правилами заочного провадження. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як встановлено постановою Дергачівського районного суду Харківської області № 619/3582/16-п від 10.07.2017 року, яку залишено без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 08.08.2017 року, 02.07.2016 року приблизно о 14:00 год [PERSON] керував автомобілем «Фольксваген Пасат В6» реєстраційний номер [NUMBER] по автодорозі Київ-Харків-Довжанський у районі 493 км + 700 м при зміні напрямку руху не впевнився у безпеці руху і допустив зіткнення з автомобілем «Рено Логан» реєстраційний номер [NUMBER], за кермом якого був [PERSON]. Відповідно до висновку транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи № 2068/5836 від 27.04.2017 року, проведеної Харківським НДІСЕ імені заслуженого професора [PERSON] [PERSON] порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України, що перебуває у причинному звязку із виникненням ДТП. У діях [PERSON] порушень, які б мали причинно-наслідковий зв'язок із виникненням ДТП, не виявлено (а.с. 8). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справі, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 7509 від 19.08.2017 року Харківського НДІСЕ імені заслуженого професора [PERSON] обрахована величина матеріального збитку стосовно автомобіля «Фольксваген Пасат В6» реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП 276 831, 58 грн (а.с. 11-26). Як убачається з виписки з рахунку [PERSON] від 15.02.2018 року, що надана ПрАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», 06.02.2018 року було здійснено безготівкове зарахування з коментарем до платежу «Str. vidsh. po st/a 42/40548/D/3.2.29 vid 01.02.18 r» у сумі 49 500, 00 грн. До того ж позовній заяві позивач підтверджує факт виплачення їй страхового відшкодування у зазначеній вище сумі. [PERSON] є працівником ТОВ «ТК «ТРАНСАВТО», що встановлено постановою Дергачівського районного суду Харківської області № 619/3582/16-п від 10.07.2017 року. Автомобіль «Рено Логан» реєстраційний номер [NUMBER] перебуває на балансі, тобто є приватною власністю ТОВ «ТК «ТРАНСАВТО»», що підтверджується інформацією згідно бази даних НАІС ГСЦ МВС України щодо реєстрації автомобіля від 24.05.2018 № 31/20-2294, а також встановлено постановою Дергачівського районного суду Харківської області № 619/3582/16-п від 10.07.2017 року. До того ж з матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] дійсно намагалася вирішити спір у досудовому порядку, оскільки зверталася з претензією до відповідача (а.с. 30-31), є докази того, що відповідачу і третій особі було відправлено телеграми з повідомленням про те, де і коли буде здійснено огляд пошкодженого у ДТП автомобіля «Фольксваген Пасат В6» реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 35). Таким чином, суд приходить до висновку, що вина [PERSON] у скоєнні ДТП, яка сталася 02.07.2016 року та який на момент скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «ТК «ТРАНСАВТО», є доведеною та встановленою судом. За таких обставин вимога позивача про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню, з ТОВ «ТК «ТРАНСАВТО»» слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальних збитків - 227 331, 58 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно зі ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є безпідставними, оскільки позивач не довела завдання їй моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що виразилася у душевних стражданнях, хоча відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому у задоволенні частини позову про стягнення моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди слід відмовити, у зв`язку з їх безпідставністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, то згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Позивач надав суду розрахунок судових витрат, який включає калькуляцію вартості послуг про надання професійної правничої допомоги (а.с.39), квитанцію про оплату цих послуг № 000113 від 19.02.2018 року (а.с.37), квитанцію про оплату послуг із проведення експертного авто товарознавчого дослідження (а.с.36), платіжне доручення щодо оплати судового збору (а.с.1-2), квитанцію про оплату телеграм відповідачу та третій особі (а.с.35). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, то згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином стягненню з відповідача ТОВ «ТК «ТРАНСАВТО»» підлягають 11 469, 71 грн судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial