Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частину всіх видів заробітку( прибутку) відповідача посилаючись на наступне: з 15.06.2012 року вона почала проживати однією сім»єю з відповідачем без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання у них народився син Богдан , [INFO]. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, пояснивши, що він згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі вказаному позивачкою. Він має ще одну дитину від першого шлюбу, на утримання якої також сплачує аліменти. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 15.06.2012 року, що сторонами не заперечується. В період спільного проживання у сторін народивсь син Богдан, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини. На даний час сторони посварились та проживають окремо. Судом встановлено, що відповідач частково надає матеріальну допомогу на утримання дитини в грошовому виразі, але така допомога має не регулярний характер, що викликало у позивачки потребу звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд, виходить з того, що сторони не надали суду докази на підтвердження свого матеріального становища, але і не надали доказів та заперечень того, що вони не мають постійного прибутку. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що він працює та отримує заробітну плату. За таких обставин, а також враховуючи той факт, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина саме в такому розмірі, незважаючи на те, що сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 всіх видів його заробітну (прибутку) але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред»явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 24.12.2015 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 551 грн. 20 коп. На основі ст. 180, 182, 183 СК України.

Outcome: approved