Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] помер від хвороби її брат [PERSON] та, в зв`язку з тяжким матеріальним станом, заявниця тіло покійного на судово-медичну експертизу не доставила, тому поховала його без медичної довідки 12.04.2013 на сільському кладовищі с. Межирічка Радомишльського району Житомирської області. Через відсутність свідоцтва про смерть [PERSON] заявниця позбавлена можливості прийняти спадщину після його смерті та отримати свідоцтво про право на спадщину, тому вона звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час. Ухвалою від 09.12.2019 заяву [PERSON] було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків (а.с.14), 23.12.2019 надійшла заява [PERSON] про долучення документів до матеріалів справи на виконання ухвали суду про залишення без руху (а.с.16-18). Ухвалою від 26.12.2019 відкрито провадження в справі та призначено її до судового розгляду на 25.02.2020 (а.с.20). Заявник [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні заявлених нею вимог, просила суд встановити факт смерті [PERSON] , так як це потрібно для спадкування земельного паю, який належав останньому. Заінтересована особа - Вишевицька ОТГ Радомишльського району Житомирської області в особі Межиріцького старостинського округу в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином (а.с.26). Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги не підлягають до задоволення за таких обставин. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, встановлення факту смерті особи в певний час, день, місяць та рік проводиться тільки у разі неможливості реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факт смерті особи в певний час встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням у ці органи або відсутністю документів, які стверджують подію смерті. При зверненні до суду заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Доказами, цього можуть бути: медичне свідоцтво, акт органів міліції, акт органів пожежного і водного нагляду та інші докази. Як вбачається з матеріалів справи, заявник народилася [INFO] , та є рідною сестрою [PERSON] , який народився [INFO] (а.с.7) Заявником на підтвердження смерті брата в якості доказів надано довідку виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 22.10.2013 за № 271 про те, що [PERSON] , 1967 року народження, похований на сільському кладовищі в с. Межирічка 12.04.2013, та довідку виконкому Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 19.12.2019 за № 420 про те, що [PERSON] , 1965 року народження, дійсно являється рідною сестрою померлому [PERSON] , 1967 року народження (а.с.9,19). Із змісту повідомлення Радомишльського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Житомирській області від 03.12.2019 вбачається, що заявниці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] по причині відсутності в архіві відділу запису про смерть відносно зазначеної особи, а також повідомлені підстави для державної реєстрації смерті та роз`яснено встановлений чинним законодавством порядок проведення державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.10). Станом на день смерті [PERSON] був чинним Порядок, затверджений Наказом МВС України, МОЗ України, Генеральної прокуратури України 28.11.2012 № 1095/955/119 взаємодії між органами внутрішніх справ, закладами охорони здоров`я та прокуратури України при встановленні факту смерті людини, з метою запобігання випадкам приховування насильницької смерті громадян, для забезпечення ефективної взаємодії між органами внутрішніх справ, закладами охорони здоров`я та прокуратури України при перевірці фактів смерті людини, пунктом 3 якого визначено порядок дій працівників закладів охорони здоров`я: у разі смерті людини за місцем її проживання без ознак насильницької смерті або підозри на таку на місце події обов`язково виїжджає лікар, а у випадках, передбачених наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, фельдшер закладу охорони здоров`я, який констатує факт смерті, проводить зовнішній огляд трупа, за результатами якого інформує орган внутрішніх справ і адміністрацію цього закладу охорони здоров`я про можливість встановлення причини смерті без патологоанатомічного розтину та видачі лікарського свідоцтва про смерть (фельдшерської довідки про смерть). У таких випадках працівником органу внутрішніх справ складається висновок щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання за формою згідно з додатком до цього Порядку (далі - Висновок); а пунктом 5 визначено порядок дії працівників органів внутрішніх справ, а саме: 1) працівники органів внутрішніх справ реєструють повідомлення про факт смерті людини, у тому числі ті, що надійшли від закладів охорони здоров`я; 2) при надходженні повідомлень про факт смерті людини за місцем її проживання без ознак насильницької смерті або підозри на таку відповідно до підпункту 4 пункту 3 цього Порядку працівники органів внутрішніх справ негайно виїжджають на місце події разом з лікарем, у випадках, передбачених наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, - з фельдшером, а за необхідності - з іншими спеціалістами; 3) за результатами зовнішнього огляду трупа та після з`ясування обставин смерті людини, при відсутності ознак насильницької смерті чи підозри на таку працівником органу внутрішніх справ складається Висновок, до якого додаються фотознімки трупа та місця його виявлення. Отже, особи, які виявили ознаки смерті іншої людини, мають повідомити заклад охорони здоров`я та правоохоронні органи, однак, як вбачається із пояснень заявниці [PERSON] , остання працівникам закладів охорони здоров`я та працівникам правоохоронних органів про смерть брата [PERSON] не повідомляла, пояснюючи це тяжким матеріальним становищем. Згідно положень ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу», за зверненням виконавця волевиявлення померлого або особи, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, на території кладовища безоплатно виділяється місце для поховання померлого відповідно до затвердженої проектної документації. Після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Положенням ст. 27 цього закону передбачено, що кожне поховання та перепоховання померлих реєструється спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) у книзі реєстрації поховань померлих, форма якої встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі ліквідації кладовища книга реєстрації поховань померлих передається на зберігання до архіву органу місцевого самоврядування. Як роз`яснено у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Однак, [PERSON] не надала суду жодного доказу щодо обставин смерті її брата [PERSON] , [INFO] , який похований згідно довідки Межиріцької сільської ради 12.04.2013 у віці 46 років, заявницею не зазначено та не надано суду жодних доказів, що підтверджують факт смерті [PERSON] у певний час, у певному місці і за певних обставин (довідка про захоронення, дозвіл на поховання; витяг з книги реєстрації поховання померлих, документи слідчих органів, медичних установ, сільської ради, документи на підтвердження понесених витрати по похованню з відповідних ритуальних служб, фотокартки, тощо), не вказано час смерті, не зазначено при яких обставинах настала смерть останнього і чому факт смерті не було зареєстровано. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для встановлення факту смерті та задоволення заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed