Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Заступник керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області Б. Трояновський звернувся в суд в інтересах держави в особі Львівської обласної ради до [PERSON] , третя особа Буське дочірнє підприємство «Галсільліс» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Згідно ухвали суду від 16.02.2021 року підготовче провадження закрито та призначенго справу до судового розгляду. Розгляд справи відбувся 16.03.2021 року. Сторони в судове засідання не з`явилися. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вироком Буського районного суду Львівської області від 21.07.2015, за наслідками розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №12015140170000265 від 23.05.2015, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 197 КК України, та призначено йому покарання. Зазначений вирок 21.08.2015 року набрав законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувався. Встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу №5 від 20.01.2015, працюючи на посаді лісника обходу №13 Буського ДЛГП «Галсільліс» та посадової інструкції лісника №8, будучи особою, якій доручено зберігання та охорона чужого майна, зокрема охорона лісу від незаконних рубок на закріпленому обході №13, та матеріально- відповідальною особою, згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 20.01.2015, яка зобов`язана дбайливо ставитись до переданих йому для зберігання або для інших цілей матеріальних цінностей підприємства і вживати заходи до запобігання шкоди та своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства про всі обставини, які загрожують збереженню ввірених йому матеріальних цінностей, в період з квітня по травень 2015 неналежно виконував свої обов`язки через несумлінне ставлення до них. Так, неналежне виконання своїх обов`язків [PERSON] полягало в тому, що він в період з квітня по травень 2015 не проводив перевірки стану охорони лісу в закріпленому за ним обході, не вживав заходів по попередженню та припиненню незаконних рубок, не доповідав майстру лісу Буського ДЛГП «Галсільліс» [PERSON] про факти незаконних рубок, які мали місце у ввіреному йому обході, не виявляв осіб, винних в порушеннях лісового законодавства, не оглядав місця вчинення незаконних рубок лісу, не складав рапортів про стан охорони лісів від самовільних рубок у ввірених йому обходах. [PERSON] , всупереч вимог ст.ст. 86,89,90,91 Лісового кодексу України, які передбачають здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісових ресурсів та здійснення охорони і захисту лісу державною лісовою охороною постійних лісокористувачів, а також порушуючи вимоги п.4 Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №976 від 16.09.2009, п.2.5 Інструкції з оформлення органами державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Державного комітету лісового господарства України №262 від 31.08.2010, пунктів Посадової інструкції №8 лісників Буського ДЛГП «Галсільліс», неналежно виконував свої службові обов`язки по охороні лісу від самовільних рубок через несумлінне ставлення до них, а саме в період часу з квітня по травень 2015 року у ввіреному йому під охорону обході №13 кварталах №№ 39,40,41,42,64 та 65, що розташовані на території Новосілківської та Милятинської сільських рад Буського району (кварталі .N539,40,41,42 розташовані на території Милятинської сільської ради, ; квартали № 64 та 65 - на території Новосілківської сільської ради) Буського ДЛГП «Галсільліс», не вживав заходів до заборони незаконної порубки лісу які виразились в тому, що він не проводив ревізію (обстеження) ввірених йому дільниць (кварталів №№ 39,40,41,42,64,65), не виявляв факті самовільних рубок, які мали місце на ввірених йому дільницях (квартала) №№ 39,40,41,42,64,65), а відтак не складав акти огляду місця вчинення лісопорушення, що мало наслідком не скерування матеріалів про самовільні рубки в правоохоронні органи та поліцію. Внаслідок вчинення відповідачем вказаних кримінальних правопорушень державі в особі Львівської обласної ради заподіяно майнову шкоду у сумі 63 815 грн. У зв`язку із наведеним позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Львівської обласної ради 63 815 грн. шкоди, завданої вказаним кримінальним правопорушенням. 16.03.2021 року на адресу суду надійшла заява від прокурора Буського відділу Золочівської окружної прокуратури Коченаш В.Т. про розгляд справи без їх участі . Позов підтримують у повному обсязі. Представник Львівської обласної ради в судове засідання не з`явився про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи Буське дочірнє підприємство «Галсільліс» в судове засідання не з`явився про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 3 і 4 статті 56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно вимог ч. 1 і ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадян або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, за змістом котрої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної абр юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Як вбачається з матеріалів справи, 21.07.2015 року вироком Буського районного суду Львівської області від 21.07.2015, за наслідками розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №12015140170000265 від 23.05.2015, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 197 КК України, та призначено йому покарання. Зазначений вирок 21.08.2015 року набрав законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувався. Згідно вироку вбачається, що [PERSON] заподіяв майнову шкоду кримінальним правопорушенням Львівської обласної ради. Як встановлено в судовому засіданні, вирок Буського районного суду Львівської області від 21.07.2015 року відповідачем в апеляційному порядку не оскаржувався та 21.08.2021 року набрав законної сили. Цивільний позов в кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави не пред`являвся. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, враховуючи фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, зміст спірних правовідносин, а також досліджені докази і зокрема вирок суду, який набрав законної сили, суд приходить до висновку, що між неправомірними діями відповідача та шкодою завданою Львівській обласній раді, яка на даний час є невідшкодованою, є безпосередній причинний зв`язок, а тому вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Позивач (юридична особа) звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а отже, з огляду на вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 908 грн. судового збору.

Outcome: approved