Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що йому на праві власності належить 51/100 частина домоволодіння, за адресою: [ADDRESS], згідно договору довічного утримання від 06 лютого 2001 року. Інші 49/100 частин зазначеного домоволодіння належать брату позивача - відповідачу [PERSON]. Відповідно до договору довічного утримання від 06 лютого 2001 року батько сторін [PERSON] передав у власність синів: [PERSON] та [PERSON] зазначені вище частки в домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] Після смерті батька, позивач почав користуватись своєю часткою в домоволодінні. Але на даний час, відповідач та члени його родини перешкоджають позивачу в користуванні його часткою домоволодіння. Позивач просив суд, з урахуванням усних уточнень від 10.10.2014 року, зобов'язати [PERSON] та [PERSON] не чинити йому перешкоди в користуванні частиною житлового будинку та надвірних споруд, а саме: житлова кімната літ.1-5 площею 19,60 кв.м., житлова кімната літ.1-4 площею 10,50 кв.м., кухня літ.1-3 площею 10,70 кв.м., сіні літ.1-1 площею 3,30 кв.м., коридор літ.1-2 площею 5,60 кв.м., кладова літ.1-10 площею 4,80 кв.м., 1/2 частка коридору літ.1-11, душова літ.1-12, літня кухня літ.«Б», льох літ.«б», сараї літ.літ.«В,Ж,К», гараж літ.«Д», колодязь літ.№3, ? частка вбиральні літ.«Г», літній душ літ.«Н», які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та вселити його в зазначене домоволодіння. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те що, [PERSON] зробила ремонт в частині домоволодіння, яке належить позивачу і бажає його викупити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві власності належить 51/100 частина домоволодіння, за адресою: [ADDRESS], згідно договору довічного утримання від 06 лютого 2001 року, який зареєстрований в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 09.02.2001 року в реєстровій книзі №8, реєстраційний номер №767 (а.с.5). Інші 49/100 частин зазначеного домоволодіння належать брату позивача - відповідачу [PERSON] (а.с.6). На даний час, відповідач [PERSON] та його дочка [PERSON] перешкоджають позивачу в користуванні його часткою домоволодіння, шляхом зміни дверних замків і перешкоджання вільного доступу до домоволодіння [PERSON], що підтверджується актом комісії від 03 жовтня 2014 року, та не заперечувалось в судовому засіданні відповідачами по справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню /ч.1 ст.61 ЦПК України/. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 386 ЦК власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. При розгляді даної справи, суд встановив наявність перешкод зі сторони відповідачів направлених на порушення права володіння, користування та розпорядження майном [PERSON], а саме 51/100 частиною домоволодіння за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Суд розподіляє судові витрати між сторонами, відповідно до вимог ст.11,88 ЦПК України, в межах заявлених вимог.

Outcome: approved