Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

До суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 27.11.2015 року позивачі просять: стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 75 258,26 грн., в тому числі пеню в розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожний день прострочки виконання зобов'язань, що становить 38 215,50 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 2 871,36 грн. на користь позивачів у наступному порядку: на користь [PERSON] суму сплачених коштів у розмірі 16 000,00 грн., суму процентів за користування коштами 1 315,08 грн., суму пені за прострочку у виконанні зобов'язання у розмірі 17 502,70 грн., загалом суму 34 817,78 грн.; на користь [PERSON] суму сплачених коштів у розмірі 9 400,00 грн., суму процентів за користування коштами 775,28 грн., суму пені за прострочку у виконанні зобов'язання у розмірі 10 318,18 грн., загалом суму 20 493,46 грн.; на користь [PERSON] суму сплачених коштів у розмірі 9 500,00 грн., суму процентів за користування коштами 781,00 грн., суму пені за прострочку у виконанні зобов'язання у розмірі 10 394,62 грн., загалом суму 20 675,62 грн. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 08.10.2012 року між позивачами та відповідачем було укладено Угоду про надання правової допомоги за яким відповідач мала надати правову допомогу з приводу оформлення права власності на три земельні ділянки. Як зазначають позивачі, відповідач умов договору не виконувала, не надавала звіт про його виконання. У зв'язку з цим позивачі направляли претензії, які залишились без задоволення. Позивачі зазначають, що ними на виконання умов Договору було здійснено передоплату на загальну суму 34 875,00 грн., що підтверджується розпискою відповідача. На момент звернення до суду з позовом має місце повне невиконання умов договору з боку відповідача. Так як умовами п.7.3 Угоди передбачено сплату пені за невиконання умов Угоди, тому відповідач за три роки має сплатити позивачам пеню та у відповідності до ст.625 ЦК України 3% річних. В судовому засіданні позивачі та представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач представника в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. До суду не надійшли пояснення чи заперечення відповідача. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку позивачів та представника позивача [PERSON], дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як встановлено в судовому засіданні, 08.10.2012 року між адвокатом [PERSON] (далі - Адвокат) та громадянами [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі - Довірителі) була підписана Угода про надання правової допомоги. За умовами Угоди Довіритель доручає, а Адвокат приймає на себе зобов'язання по наданню правової допомоги, визначеної Угодою. Правова допомога згідно з Угодою надавалась з приводу оформлення права власності на три земельні ділянки, призначені для ведення особистого господарства та сільськогосподарського виробництва, з правом забудови, розташовані одним масивом на території с.Любимівка, Вишгородського району, Київської області, загальною площею 3,65 га (кадастрові плани земельних ділянок, проекти землеустрою та інша технічна документація з присвоєнням кадастрових номерів, встановлення меж земельних ділянок в натурі, оцінка земельних ділянок, виготовлення та реєстрація державних актів на право власності) в строк до 08.11.2012 року. Правова допомога у відповідності з п.1.2 Угоди включає: -складання та юридичний аналіз будь-яких документів, включаючи листи, заяви, меморандуми, угоди (договори) та інші документи; -представництво Адвокатом інтересів в судах загальної юрисдикції, перед будь-якими іншими державними органами, включаючи органи державної податкової служби України, юридичними та фізичними особами, їх об'єднаннями, у випадках, коли надання правової допомоги передбачено чинним законодавством України. У відповідності до п.4.2 Угоди, Адвокат інформує Довірителя про хід виконання доручення, а після його завершення складає письмовий звіт про його виконання або звітує про виконання доручення в усній формі. На виконання п.4.4 Угоди позивачі сплатили відповідачу 34 900,00 грн., що підтверджується розписками відповідача на Угоді. 29.01.2013 року та 19.02.2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до [PERSON] з актом-претензією щодо неналежного надання послуг. Позивачі в судовому засіданні пояснили, що відповідач не виконувала зобов'язань за Угодою. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча неодноразово належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, будь-яких доказів на підтвердження належного виконання зобов'язань за Угодою суду не надала. А тому, оскільки відповідач не виконувала свої зобов'язання за Угодою, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів, сплачені ними кошти в розмірі - 16 000,00 грн. на користь [PERSON], 9 400,00 грн. - на користь [PERSON], 9 500,00 грн. - на користь [PERSON] (як пояснили позивачі саме такі суми вони передавали відповідачу). Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Так як відповідач не виконала свої зобов'язання, тому позивачі нарахували пеню на користь [PERSON] у розмірі 17 502,70 грн.; на користь [PERSON] у розмірі 10 318,18 грн.; на користь [PERSON] у розмірі 10 394,62 грн. Пунктом 7.3 Угоди визначено, що Адвокат та Довіритель за цією Угодою несуть відповідальність за невиконання, неналежне виконання умов Угоди у порядку, передбаченому діючим законодавством України. В разі невиконання договору, отримані грошові кошти, надані Адвокату, підлягають поверненню на першу вимогу, зі сплатою пені в розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожний день прострочки виконання зобов'язань з поверненням коштів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином свої зобов'язання не виконувала та не повернула кошти. Як вбачається позивачами нарахована пеня, яка перевищує суму заборгованості. Відповідно до ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Застосовуючи ст. 551 ЦК України та зменшуючи розмір пені суд виходить з того, що пеня значно перевищує суму основного боргу, а тому зменшує її розмір до розміру суми основного боргу перед кожним позивачем. Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в пункті 27 роз'яснює, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Проте суд вважає, що застосування ст.551 ЦК України до правовідносин, які виникли між сторонами є правомірним, оскільки Закон - це нормативно-правовий акт, який приймається в особливому порядку органом законодавчої влади, регулює найбільш важливі суспільні відносини, виражає волю й інтереси більшості населення, має вищу юридичну силу щодо інших нормативно-правових актів, є загальнообов'язковим для всього населення і держави та охороняється державною владою. Крім того, частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у зв'язку з невиконанням зобов'язань за Угодою у відповідача існує зобов'язання щодо повернення коштів, що є грошовим зобов'язанням, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача три відсотки річних за період з 02.03.2013 року по 27.11.2015 року, що становить відповідно на користь [PERSON] суму 3% річних в сумі 1 315,08 грн., на користь [PERSON] суму трьох процентів річних в розмірі 775,28 грн., на користь [PERSON] суму трьох процентів річних в сумі 781,00 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial