Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

За позовом сторона позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 7,17 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «імені Фрунзе» села Хотіївка Семенівського району Чернігівської області, яке належало померлій 29 листопада 2002 року [PERSON], посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0105364, виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 17 вересня 1996 року. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що 29 листопада 2002 року померла баба позивача по лінії матері [PERSON]. Мати позивача [PERSON] померла 07 липня 2012 року. Коли позивач після смерті баби звернулася до Семенівської районної державної нотаріальної контори для оформлення права на земельну частку (пай) розміром 7,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю), яка входила до земель сільськогосподарського підприємства «імені Фрунзе» на території колишньої Хотинської сільської ради Семенівського району Чернігівської області (наразі територія Семенівської міської ради), що належало померлій [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області, то нотаріус повідомила позивачу, що отримати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки втрачено оригінал сертифікату, а надана тільки його копія, і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Семенівському районі від 28 грудня 2017 року щодо видачі дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) замість втраченого на ім'я [PERSON] відділ повідомляє, що на даний час здійснити дані дії не можливо, оскільки власник сертифікату на даний час є померлим. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області, в особі міського голови [PERSON], у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, за дорученням головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління [PERSON], у судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, надіслала поштою заяву про розгляд справи за її відсутності із зазначенням даних про необхідність вирішення справи на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання також не прибула, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду із зазначенням даних, що після померлої 29 листопада 2002 року [PERSON] спадкові справи не заводились. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказів вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі зясовано, що 29 листопада 2002 року померла член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «імені Фрунзе» села Хотіївка Семенівського району Чернігівської області [PERSON], якій був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай). Претендентом (спадкоємцем) відносно прав та обовязків померлої є позивач [PERSON]. За життя [PERSON], поряд з іншим, мала право на земельну частку (пай) розміром 7,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) по згаданому колишньому колективному сільськогосподарському підприємству, і це право не реалізоване шляхом виділення земельної ділянки в натурі. Зараз указаний сертифікат утрачено. Указані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть [PERSON] (а.с. 9); копій довідок про визначення з технічної документації нормативної грошової оцінки земельної частки (паю) з відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 12,14). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній правопосвідчуючий документ зараз утрачено.

Outcome: approved