Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 лютого 2018 року отримавши інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 114955671, [PERSON] дізнався про те, що на все майно накладено арешт. У Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження за № 6630567, зареєстрований 20.02.2008 Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Підставою для внесення обтяження до реєстру стала постанова Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ № 604125 від 08.02.2008. [PERSON] звернувся до Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя з запитом щодо надання інформації про статус даного виконавчого провадження та підстави його існування та отримав відповідь, що на виконанні Комунарського відділу державної виконавчої служби м Запоріжжя перебувало виконавче провадження № 3144876 відносно боржника [PERSON] щодо виконання виконавчого листа від 14.01.2002 № 2-1719 про стягнення на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в зв'язку з чим було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника. 24 листопада 2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Зрештою, виконавче провадження було знищено в зв'язку з закінченням строку зберігання архівних документів. На підставі викладеного, просить зняти арешт з усього майна [PERSON] Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, суду надали заяву про розгляд справи без їх участі. На задоволенні позовних вимог наполягають у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило. Третя особа - Комунарський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання свого представника не направили, суду надали клопотання про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 114955671 від 22.02.2018, на все майно [PERSON] накладено арешт. У Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження за № 6630567, зареєстрований 20.02.2008 реєстратором: Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Підставою для внесення обтяження до реєстру стала постанова Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ № 604125 від 08.02.2008 (а.с. 7-8, 9-11). [PERSON] 26.02.2018 звернувся до Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя з запитом щодо надання інформації про статус даного виконавчого провадження та підстави його існування та отримав відповідь, що на виконанні Комунарського відділу державної виконавчої служби м Запоріжжя перебувало виконавче провадження № 3144876 відносно боржника [PERSON] щодо виконання виконавчого листа від 14.01.2002 № 2-1719 про стягнення на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в зв'язку з чим було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника. 24 листопада 2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з закінченням передбаченого строку для даного виду стягнення. Зрештою, виконавче провадження було знищено в зв'язку з закінченням строку зберігання архівних документів (а.с. 12, 13, 14, 15). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Таким чином, арешт, накладений на майно, порушує конституційні права позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, та оскільки підстав для продовження обтяження на майно на даний час не вбачається, порушене право позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом зняття арешту з майна, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На підставі ст. 41 Конституції України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, ст.ст 316, 317, 319 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved