Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернувся адвокат Мелех Д.О. від імені та в інтересах [PERSON] з позовом до АТ «СК «АРКС» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди смертю батька, внаслідок джерела підвищеної небезпеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.11.2018 у с. Нестерварка, Тульчинського району Вінницької області, сталась дорожньо-транспортна пригода під час якої водій автомобіля «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] , - [PERSON] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого останній [INFO] , помер у Тульчинській ЦРЛ. Внаслідок вказаної події органом досудового розслідування Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області відкрито кримінальне провадження № 120180203100000555, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке постановою слідчого від 26.03.2019, закрито за відсутністю складу злочину у діях [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, через смерть близького родича, сину померлого - [PERSON] спричинено моральну шкоду. Цивільно-правова відповідальність водія - [PERSON] станом на 30.11.2018 була застрахована у АТ «СК «АРКС». Представник позивача звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування моральної шкоди, на що останній нарахував загальну суму відшкодування - 22338 грн., однак фактично виплатив позивачу 17982,09 грн., відрахувавши з нарахованої суми 18 % податку на доходи фізичних осіб (далі - ПДФО), та 1,5 % - військового збору. Вказані дій відповідача, позивач вважає незаконними і просить стягнути з АТ «СК «АРКС» безпідставно відраховану суму страхового відшкодування у розмірі 4355,19 грн., а також судові витрати на правову допомогу у розмірі - 2100 грн. У відповідь на позовну заяву відповідач надіслав відзив згідно якого заперечує проти задоволення позову, оскільки позивачу нараховано страхове відшкодування моральної шкоди, яка виникла внаслідок смерті батька [PERSON] , у загальному розмірі 22338 грн., з який позивачу фактично виплачено - 17982,09 грн., а також оскільки у відповідності до ст. 168 Податкового кодексу України, у даних правовідносинах АТ «СК «АРКС», виступає як податковий агент, а відтак зобов`язане утримувати ПДФО і військовий збір з суми відповідного доходу. Так, з суми нарахованої позивачу утримано ПДФО на суму - 4020,84 грн., військовий збір - 335,07 грн. У відповіді на відзив, представник позивача зазначив, що не погоджується з позицією відповідача, оскільки АТ «СК «АРКС» у даних правовідносинах не є податковим агентом, через що, необґрунтовано відрахував податок з суми страхового відшкодування, а також вузько та довільно трактує норми законодавство, чим порушив права позивача внаслідок невиплати страхового відшкодування у повному обсязі З вказаними доводами позивача, відповідач не погодився і подав заперечення згідно якого вказав, що у даному випадку страхове відшкодування було виплачено страховиком платнику податку - фізичній особі - резиденту, яка не є страхувальником за договором страхування, у зв`язку з чим, такий дохід включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника та оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором на загальних підставах. У зв`язку з чим, податки з суми страхового відшкодування утримано законно, а вимоги позивача є необґрунтованими і безпідставними. Позивач і його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслав заяву згідно якої просить розглядати справу за відсутності позивача і його представника. Заявлені вимоги підтримують і просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, АТ «СК «АРКС» про час і місце розгляду справи повідомлено належним чином, однак відомості про причини неявки у представника у судове засідання, на адресу суду не надійшли. Відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції учасників процесу висловлені у заявах по суті справи, суд встановив наступне. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] 12.04.2019 подав відповідачеві повідомлення № 1.102.18.0009627 про дорожньо-транспортну пригоду, згідно якого 30.11.2018 у с. Нестерварка, Тульчинського району Вінницької області, сталась дорожньо-транспортна пригода під час якої водій автомобіля «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] , - [PERSON] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого останній [INFO] , помер у Тульчинській ЦРЛ (а.с. 4). Тоді ж, 12.04.2019 представником позивача, відповідачу подано заяву за № 1.102.18.0009627 про виплату страхового відшкодування за моральну шкоду заподіяну внаслідок смерті батька - [PERSON] , який загинув через травми отримані під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а саме 1/2 частини суми шкоди - 22338 грн. (а.с. 5). Згідно розрахунку суми страхової виплати, наданої АТ «СК «АРКС», загальна сума страхового відшкодування становить - 44676 грн., яка належить у рівних частинах сину і матері [PERSON] , - [PERSON] та [PERSON] у сумі 22338 грн. кожному (а.с. 52). У відповідності до платіжних доручень № 594140, 594141, 594142 від 10.09.2019, відповідачем на ім`я представника позивача [PERSON] , здійснено виплату страхового відшкодування - 17982,09 грн., а також у дохід державного бюджету сплачено військовий збір - 335,07 грн., ПДФО - 4020,84 грн. (а.с. 55 - 57). Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно статті 6 Закону України (далі - ЗУ) «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Так, відповідно до п. 22.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Загальні засади і порядок відшкодування моральної шкоди врегульований ЦК України. Однак, правовідносини, що виникли між сторонами виникли внаслідок наявності у відповідача договірного обов`язку з виплати страхового відшкодування, порядок здійснення якого регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним щодо вказаних правовідносин. Відповідно до ст. 164 п.п. 164.2.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є різновидом обов`язкового страхування в Україні. Під час здійснення виплат страхового відшкодування, потерпілим внаслідок ДТП, оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором не здійснюється. До загальномісячного оподаткованого доходу не включається сума страхової виплати, страхового відшкодування або викупна сума, отримана платником податку за договором страхування від страховика-резидента, іншого ніж довгострокове страхування життя (у тому числі страхування довічних пенсій) та недержавне пенсійне забезпечення, у разі виконання таких умов: а саме, в) під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не може перевищувати розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати (п. 27 ч. 1 ст. 165 Податкового кодексу України). Порядок застосування п. 27 ч. 1 ст. 165 ПК України, визначається національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Згідно ст. 3 Розділу ІІ Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження Порядку застосування підпунктів 165.1.27 та 165.1.28 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Податкового кодексу України щодо страхових виплат, страхових відшкодувань, викупних сум та пенсійних виплат, отримуваних платником податку за договорами страхування, недержавного пенсійного забезпечення, пенсійного вкладу та довірчого управління» №997 від 24.12.2010 року, при страхуванні цивільної відповідальності платника податку сума страхового відшкодування, яка не включається до загального місячного або річного оподаткованого доходу платника податку, не може перевищувати розмір шкоди, фактично завданої вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. У разі якщо сума страхового відшкодування перевищує зазначений розмір шкоди, податковий агент від суми такого перевищення утримує та сплачує (перераховує) до бюджету податок за ставкою, визначеною Податковим кодексом України. Таким чином, єдиною умовою, за якої страхове відшкодування включається до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку є перевищення розміру шкоди, яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про внесення змін до розпорядження Держфінпослуг від 09.07. 2010 за № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3470 від 29.12.2015, розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих встановлено у розмірі 200 000 грн. на одного потерпілого. Представник позивача звернувся до відповідача з вимогою виплати страхового відшкодування у сумі 22338 грн., яке за розміром не виходить за межі розміру ліміту страхових сум, у зв`язку з чим, на думку суду виплата страхового відшкодування не у повному обсязі і застосування до неї оподаткування з ПДФО і військового збору є необґрунтованим. Разом з тим, щодо посилання відповідача у відзиві на необхідність застосування до даних правовідносин, суд вважає, що такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки вказаною нормою встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім: а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю чи здоров`ю; б) відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним зобов`язання; в) пені, що сплачується на користь платника податку за рахунок бюджету (цільового страхового фонду) внаслідок несвоєчасного повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або інших сум бюджетного відшкодування; г)суми втрат, заподіяних платнику податку актами, визнаними неконституційними, або незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що відшкодовуються державою в порядку, встановленому законом. ґ) виплати з державного бюджету, пов`язані з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, у тому числі Європейського суду з прав людини, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України. Дія цього підпункту не поширюється на оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами страхування. Виходячи з наведеного, страхові відшкодування належні позивачу, не підлягають оподаткуванню, у зв`язку з чим, відповідачем безпідставно при виплаті позивачу страхового відшкодування здійснено оподаткування вказаних виплат, внаслідок чого порушено права останнього, а тому позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму витрат на правову допомогу - 2100 грн., а у дохід держави суму судового збору - 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved