Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 вересня 2012 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно. На даний час прожитковий мінімум зріс і розмір аліментів, що стягуються з відповідача є недостатнім. У зв'язку з цим, позивач просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача - [PERSON] не з'явились, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, згідний сплачувати аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08 грудня 2010 року Борсуківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області (а.с.7). Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 липня 2012 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано(а.с.8). Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 вересня 2012 року стягнено з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 10 вересня 2016 року Лановецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлю 10 вересня 2016 року, актовий запис №67, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу «Букевич»(а.с.10). [PERSON], [INFO] проживає спільно з позивачем [PERSON] в [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 615, виданою 07.06.2018 року Борсуківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області та актом обстеження житлово-побутових умов проживання №242, складеного 07.06.2018 року (а.с.12-13). Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи за зверненням особи та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В силу вимог положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов'язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дитини, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.ст.181, 183 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з січня 2018 року складає 1860 грн., з липня 2018 року складає 1944 грн. і з грудня 2018 року - 2027 грн., що в порівнянні з прожитковим мінімумом, встановленим на 2013 рік, є значно більшим. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Таким чином, беручи до уваги норму законодавства про рівні обов'язки батьків щодо утримання дітей, виходячи з забезпечення інтересів дитини, а також враховуючи розмір стягуваних з відповідача аліментів, який є явно заниженим і не може забезпечити інтереси дитини, суд вважає, що права позивача [PERSON] порушені, тому її позов підлягає до задоволення шляхом збільшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] в її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн. щомісячно до ? частки з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь держави 704 гривні 80 копійок судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved