Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «Лотуре-Агро» належить будівля ангару, що розташована в с. Малоолександрівка Троїцького району Луганської області, вулиця Весняна, № 7. Між [PERSON] та ТОВ «Лотуре-Агро» в особі [PERSON] була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належного відповідачу вказаного вище нерухомого майна, про що було вчинено відповідний договір купівлі-продажу від 01 грудня 2017 року. Позивачем було передано відповідачу домовлену суму за відчуження зазначеного вище нерухомого майна у сумі 10\~000 гривень. Позивач вказує, що відповідач фактично передав йому у власність дане нерухоме майно, при цьому, на даний час позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку з незалежних від нього обставин. Позивач просить суд визнати відповідний договір купівлі-продажу дійсним та право власності на вказане ним нерухоме майно. Позивач до суду не зявився, просив справу розглянути без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, про що надав відповідну заяву. Відповідач та його представник у судове засідання не зявилися, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом було встановлено, що дійсно ТОВ «Лотуре-Агро» належить будівля ангару, що розташована в с. Малоолександрівка Троїцького району Луганської області, вулиця Весняна, № 7. Між [PERSON] та ТОВ «Лотуре-Агро» в особі [PERSON] була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належного відповідачу вказаного вище нерухомого майна, про що було вчинено відповідний договір купівлі-продажу від 01 грудня 2017 року. Позивачем було передано відповідачу домовлену суму за відчуження зазначеного вище нерухомого майна у сумі 10\~000 гривень. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 25000064 від 01 грудня 2017 року. Відповідач фактично передав позивачу у власність дане нерухоме майно, що підтверджується актом прийому-передачі майна від 01 грудня 2017 року. При цьому, на даний час позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку. З огляду на вищезазначене, позивач домовився з відповідачем щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу належного відповідачу вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким позивачу у власність перейшло вказана вище нерухоме майно, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення зазначеного правочину відсутні з незалежних від позивача обставин. Даний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, у звязку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 220, 328, 334, 638, 655 ЦК України,

Outcome: approved