Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся [PERSON] в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські споруди, розташовані за адресою [ADDRESS], а саме житловий будинок літ.А-1,а, 1964 року побудови, погріб літ.-Б, 1970 року побудови, огорожу №1. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач у справі є спадкоємцем за законом померлого [INFO] р [PERSON], його батька. Крім нього, також спадкоємцями за законом є його брат [PERSON] та сестра [PERSON] за їхніми заявами про прийняття спадщини Гадяцькою державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу та 08.06.2016 р на їхні імена видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, розміщені на території Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Разом з тим, 22.06.2016р. державним нотаріусом Гадяцької держнотконтори відмовлено усім спадкоємцям у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна померлого [PERSON], розташований в [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до довідки виконкому Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 30.05.2016 р № 267, спадкодавець [PERSON] до дня своєї смерті, [INFO] р проживав та був постійно зареєстрованим у житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки виконкому Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 30.05.2016 р. № 268, спадкодавець [PERSON] був господарем будинковолодіння за адресою: [ADDRESS], зареєстрованому в погосподарській книзі №6, особовий рахунок [NUMBER] як робочий двір, розташованому на земельній ділянці площею 0,35 га. Правовстановлюючі документи і технічну документацію на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] після смерті батька вони не знайшли, тому не подали їх до нотаріальної контори. В червні 2016 р позивач звернувся до ПП «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор», працівниками якого було обстежено садибу та виготовлено технічний паспорт від 17.06.2016 р (інвентарна справа №18913). Відповідно до технічного паспорту на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] знаходиться житловий будинок літ. «А-1,а», 1964 р побудови, погріб літ. «Б», 1970 р побудови, огорожа №1. Вартість житлового будинку та господарчих споруд становить 150116,00 гривень. Майнових спорів з приводу заявлених вимог про спадкування нерухомого майна : житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не має. Інші спадкоємці за законом брат [PERSON] та сестра [PERSON] позивача не претендують на це спадкове майно. У зв'язку з вище викладеним, позивач вимушений звернутися до суду. У судове засідання позивач не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву, в якій просить в зв'язку з погіршенням стану здоров'я розглянути позовну заяву без його участі, також зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву, в якій зазначив, що Лисівська сільська рада не заперечує проти позову [PERSON] та просили розглянути справу без представника сільської ради. Відповідач [PERSON], який був залучений за клопотанням позивача ухвалою суду у якості співвідповідача, у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує щоб житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] був оформлений на одного спадкоємця [PERSON] Також вказав, що позов [PERSON] визнає та просить задовольнити, справу проситьрозглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON], який був залучений за клопотанням позивача ухвалою суду у якості співвідповідача, у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила, надала до суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує щоб житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] був оформлений на одного спадкоємця [PERSON] Також вказала, що позов [PERSON] визнає та просить задовольнити, справу просить розглядати за її відсутності. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду лист, в якому просив цивільну справу розглядати без участі представника нотаріальної контори та зазначив, що проти позовних вимог не заперечує. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки визнання відповідачами позову суперечить закону, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачами позову і продовжує судовий розгляд. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до довідки виконкому Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 268 від 30.05.2016 року будинковолодіння в [ADDRESS] згідно погосподарської книги № 6, особовий рахунок № [NUMBER] станом на 01.07.1990 р відносився до типу робітничого двору, господарем якого був [PERSON]. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п.20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, оскільки головою вищезазначеного робітничого двору станом на 01.07.1990 р. був [PERSON], суд приходить до висновку, що вказане домоволодіння повністю належало [PERSON] Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], про що [INFO] р. складено відповідний актовий запис № 20, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 29.11.2012 р. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої також входить домоволодіння, що по [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту від 17.06.2016 р. який було виготовлено за замовленням [PERSON], домоволодіння, що розташоване за адресою що [ADDRESS] складається з житлового будинку, загальною площею 56,4 м. кв., житловою площею 23,8 м. кв. з господарськими будівлями та спорудами: А1, а - житловий будинок, Б-погріб, №1- огорожа. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 30.05.2016 року №267 [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на [INFO] року за адресою: [ADDRESS]. Інших зареєстрованих станом на [INFO] року не значилось. Відповідно до листа Гадяцької державної нотаріальної контори № 463 від 07.09.2016 р. після померлого [INFO] року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 08.06.2016 р на їх ім'я видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є такими, що прийняли спадщину після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Таким чином, оскільки [PERSON] та [PERSON] також як і [PERSON] прийняли спадщину, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 08.06.2016р., та враховуючи, що кожному з вказаних спадкоємців належить по 1/3 частині від всього спадкового майна після смерті [PERSON], а також враховуючи, що прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] успадкували зазначене домоволодіння по 1/3 частині кожний. Згідно пояснень Державного нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 326/02-14 від 22.06.2016 р., до складу спадкового майна після померлого [INFO] року [PERSON] входить житловий будинок по у [ADDRESS] на який відсутні правовстановлюючі документи. У зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно у нотаріуса немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO] року та набув права власності на 1/3 частину вищезазначеного спадкового майна, що належало померлому та з врахуванням того, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, з врахуванням того, що [PERSON] та [PERSON] не звертались з позовом про визнання за ними права власності на інші 2/3 частини домоволодіння, то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає частковому задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial