Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання порядку користування квартирою [ADDRESS], в якій позивачі просили виділити їм дві житлові кімнати площею 10,3 кв.м. з лоджією та 11,9 кв.м., а відповідачу виділити житлову кімнату площею 9,2 кв.м., залишивши у загальному користуванні кухню площею 6,7 кв.м., ванну кімнату площею 2 кв.м., вбиральню площею 0,8 кв.м., коридор площею 4,1 кв.м., 3,7 кв.м., 2,3 кв.м. та зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні власністю. Згодом позивачами було уточнено позовні вимоги, а саме просили встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділити їм в користування дві житлові кімнати площею 10,3 кв.м з лоджією та 11,9 кв.м., а відповідачу виділити в користування житлову кімнату площею 9.2 кв.м., залишити в загальному користуванні кухню площею 6,7 кв.м,, ванну кімнату площею 2 кв.м., вбиральню площею 0,8 кв.м, коридори площею 4,1 кв.м, 3,7 кв.м., 2.3 кв.м. та зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні власністю. Свої вимоги позивачі обґрунтували тим, що сторони є співвласниками квартири [ADDRESS]. Дана квартира належить позивачам, а саме, [PERSON], на праві власності згідно Приватизаційного Розпорядження та Свідоцтва про право власності на житло від 6.09.2006 р. у розмірі 1/5 частка, також згідно договору дарування від 30.10.2009 р. у розмірі 1/5 частки, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2010 р. у розміру 1/10 частки, а [PERSON] на праві власності згідно Приватизаційного Розпорядження та Свідоцтво про право власності на житло від 6.09.2006 р. у розміру 1/5 частки, а всього позивачам належить 7/10 часток. Відповідач є власником квартири згідно Приватизаційного Розпорядження та Свідоцтва про право власності від 6.09.2006 р. у розміру 1/5 частки та згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2010 р. у розміру 1/10 частки (всього 3/10 часток). На вказаній житловій площі зареєстровані і позивачі, і відповідач. Між сторонами склалися неприязні стосунки, які перешкоджають нормальному користуванню квартирою, внаслідок чого виникла недомовленість про порядок користування приміщенням та виникають конфліктні ситуації. Відповідач створює перешкоди у проживанні та користуванні квартирою, добровільно не бажає визнати порядок користування квартирою. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені. В уточненій позовної заяві в прохальній частині позивачі зазначили, що позовні вимоги підтримують, простять задовольнити позов та розглянути справу у їх відсутність, проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечують. Від відповідача жодних заяв, клопотань чи заперечень на адресу суду не надходило. У зв'язку з викладеним, зі згоди позивачів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Вищевказана квартира належить [PERSON], на праві власності згідно Приватизаційного Розпорядження та Свідоцтва про право власності на житло від 6.09.2006 р. у розмірі 1/5 частка, також згідно договору дарування від 30.10.2009 р. у розмірі 1/5 частки, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2010 р. у розмірі 1/10 частки; [PERSON] на праві власності згідно Приватизаційного Розпорядження та Свідоцтво про право власності на житло від 6.09.2006 р. у розмірі 1/5 частки, а всього позивачам належить 7/10 часток; [PERSON] згідно Приватизаційного Розпорядження та Свідоцтва про право власності від 6.09.2006 р. у розмірі 1/5 частки та згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2010 р. у розмірі 1/10 частки, що також підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Квартира складається із трьох житлових кімнат площами 10,3 кв.м. , 11,9 кв.м. , 9,2 кв.м., а також кухні площею - 6,7 кв.м., ванної кімнати площею 2 кв.м. , вбиральні площею - 0,8 кв.м., коридорів площами 4,1 кв.м., 3,7 кв.м., 2,3 кв.м., лоджії площею 1.6 кв.м. Квартира має житлову площу 31,4 кв.м., загальну 54,9 кв.м, згідно технічного паспорту. Згідно довідки про склад сім'ї № 4251 від 20.11.2014р. за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Між сторонами склалися неприязні стосунки, які перешкоджають нормальному користуванню квартирою, внаслідок чого виникла недомовленість про порядок користування приміщенням та виникають конфліктні ситуації. Відповідач створює перешкоди у проживанні та користуванні квартирою, добровільно не бажає визнати порядок користування квартирою Відповідно до ч.2 ст.358 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (ч. 3 ст. 358 ЦК України). Як визначено ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачами.

Outcome: approved