Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

До суду через свого представника звернулася [PERSON], з уточненими позовними вимогами до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, в яких посилається на те, що 28 грудня 2000 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було розірвано 14 березня 2017 року. Від вказаного шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За час шлюбу ними сумісно було набуте наступне майно: - чотирьохкімнатна житлова квартира, що розташована в м. Луганськ, кв. Волкова, б. № 20-А[ADDRESS], вартість якого вона оцінює у 65000 грн.; - вантажопасажирський автомобіль марки NISSAN PRIMASTAR, сірого кольору, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], VIN VSKF4BJAHUY605178, вартість якого позивач оцінює у 68250 грн. ; - вантажний (фургон) автомобіль марки OPEL VIVARO, червоного кольору, 2004 року випуску, д/н [NUMBER], VIN WOLF7BCB64V602157, вартість якого позивач оцінює у 100000 грн.; - вантажопасажирський автомобіль [NUMBER], вартість якого позивач оцінює у 70000 грн. На даний час виникла необхідність у розподілі сумісно набутого вищезазначеного майна подружжя за час шлюбу. Позивач пропонує у наслідок того, що разом з нею проживають її з відповідачем діти, яких вона має забезпечувати житлом, виховувати та доглядати, що у тому числі нерозривно повязано і з перевезенням дітей до освітніх та виховних закладів, виділити їй у приватну власність чотирьохкімнатну житлову квартира, що розташована в м. Луганськ, кв. Волкова, б. № 20-А[ADDRESS], а також вантажопасажирський автомобіль марки NISSAN PRIMASTAR, сірого кольору, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], VIN VSKF4BJAHUY605178. Інше вищевказане майно позивач пропонує виділити у приватну власність відповідача. Вважає вищевказаний варіант розподілу сумісно набутого майна за час шлюбу доцільним та справедливим, таким, що відповідає інтересам сторін. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, представник позивача надав до суду заяву, згідно якої на задоволенні позовних вимог наполягає, справу просить розглянути без його участі та участі позивача. Відповідач у судове засідання також не зявився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить дану справу розглянути без його участі. Так, судом було встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії І-ЕД № 074964 сторони з 28 грудня 2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). За час шлюбу позивачем та відповідачем сумісно було набуто наступне майно: - чотирьохкімнатна житлова квартира, що розташована в м. Луганськ, кв. Волкова, б. № 20-А[ADDRESS], вартість якого вона оцінює у 65000 грн. (а.с.15-16); - вантажопасажирський автомобіль марки NISSAN PRIMASTAR, сірого кольору, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], VIN VSKF4BJAHUY605178, вартість якого позивач оцінює у 68250 грн. (а.с.17) ; - вантажний (фургон) автомобіль марки OPEL VIVARO, червоного кольору, 2004 року випуску, д/н [NUMBER], VIN WOLF7BCB64V602157, вартість якого позивач оцінює у 100000 грн. (а.с.31); - вантажопасажирський автомобіль [NUMBER], вартість якого позивач оцінює у 70000 грн. Рішенням Троїцького районного суду Луганської області № 433/98/17 від 14 березня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.70). Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 089365 сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження серії І-БК № 428033 сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.13). Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 168076 сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.14). Позивач у своїй позовній заяві пропонує у наслідок того, що разом з нею проживають її з відповідачем діти, яких вона має забезпечувати житлом, виховувати та доглядати, що у тому числі нерозривно повязано і з перевезенням дітей до освітніх та виховних закладів, виділити їй у приватну власність чотирьохкімнатну житлову квартира, що розташована в м. Луганськ, кв. Волкова, б. № 20-А[ADDRESS], а також вантажопасажирський автомобіль марки NISSAN PRIMASTAR, сірого кольору, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], VIN VSKF4BJAHUY605178. Інше вищевказане майно позивач пропонує виділити у приватну власність відповідача. Відповідач повністю визнав позовні вимоги, а отже й визнав вищезазначений запропонований позивачем варіант розподілу сумісно набутого майна за час шлюбу. Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ст.ст. 69, 70 СК України, ст. 372 ЦК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, закон визначає підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя, право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та розмір їх часток при поділі майна. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у п.22 зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У процесі розгляду вказаної справи по суті сторонами не заявлялось клопотання про проведення відповідної товарознавчої експертизи, тому суд виходить з погодженої сторонами вартості майна, що підлягає до розподілу. Враховуючи інтереси сторін та визнання позовних вимог відповідачем щодо поділу спірного майна подружжя, суд вважає, що вищезазначене майно має бути розподілено між сторонами саме вказаним вище способом, у звязку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином відповідач підлягає стягненню на користь позивача понесених останньою судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 3032 грн. 50 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved