Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] померла, дитина проживає разом з бабусею [PERSON] . Відповідач належного догляду та утримання дитині не забезпечує, ігнорує свої батьківські обов`язки. Позивач на підставі вищевикладених обставин просить суд задовольнити позов, позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини та призначити [PERSON] опікуном над дитиною. Позивач у судове засідання свого представника не направив, надав заяву, згідно якої позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, справу розглянути без участі представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, які доводять, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Так, аналізуючи наявні докази, які містяться в матеріалах справи, судом було встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . Відповідач свої обов`язки по вихованню дитини ігнорує, матеріально дитину не забезпечує. Відповідач позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав визнав. Таким чином, відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками. Служба у справах дітей Троїцької районної державної адміністрації Луганської області надала висновок № 02-01/188 від 05 квітня 2019 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач на протязі значного періоду часу не виявляє щодо своєї дитини піклування, ухиляється від своїх обов`язків по вихованню дитини, не забезпечує матеріально свою дитину, тому суд дійшов до висновку, що позов має бути задоволеним у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач підлягає стягненню аліментів на утримання своєї доньки у розмірі ј частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, підвищення прожиткового мінімуму в часі відповідно до закону, починаючи з 08 квітня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Так, опіку над дитиною бажає встановити [PERSON] , яка є рідною бабусею дитини. Інших осіб, які б виявили бажання бути призначеними опікунами над неповнолітньою [PERSON] , не вбачається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] довела можливість виконувати обов`язки опікуна, її інтереси не суперечать інтересам дитини. Відповідно до ст. 243 Сімейного Кодексу України, опіка встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Враховуючи особисті якості [PERSON] , її бажання та можливість дбати про онуку, про створення їй необхідних побутових умов, забезпечення її доглядом, вжиття заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів дитини, суд вважає можливим призначити останню опікуном над неповнолітньою [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 164, 165, 166, 180, 243 СК України,

Outcome: approved