Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві зазначено, що 17 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем, [PERSON] було укладено шлюб. За час перебування в шлюбі напродився спільний син [PERSON], [INFO] 14.08.2015 року позивачем подано також позов про розірвання шлюбу. Син буде проживати з позивачем, спору з даного приводу не має. На підставі вище викладеного позивач просила зобовязати відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини. 25.09.2015 року позивач надала до суду заяву про збільшення позовних вимог, оскільки їй стало відомо що позивач офіційно працює, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 35% від усіх видів заробітку [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, серії 1-АМ №043470, [PERSON] та [PERSON] 17.11.2007 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №3664 (а.с.4). Згідно із свідоцтвом про народження, серії 1-АМ № 133445, 20 травня 2009 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до договору №2015-188 від 19.09.2015 р., між ТОВ «-Візард-» та [PERSON] укладено угоду про проведення 2-х занять на тиждень з англійської мови, вартість 8-ми занять становить 550 гривень (а.с. 23). Згідно із довідкою про грошове забезпечення [PERSON], останній працює в ДПІ Святошинського району ГУ ДФС у м. Києві на посаді старшого інспектора, його середньомісячний заробіток становить 2\~157, 80 грн. (а.с. 33). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене вище та враховуючи обставини справи, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial