Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

До суду надійшла зазначена заява, обґрунтовуючи та підтримуючи яку представник позивача в судовому засіданні просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 73 780 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши, в сукупності докази по справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Як встановлено в судовому засіданні, дійсно 02.10.2013р. позивач передав відповідачу - [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 11 900 грн. з умовою про повернення ним вказаної суми 06.10.2013р. та сплатою останнім 10 % від суми боргу за кожен день прострочки, як плати за користування позиченими грошовими коштами понад встановлений розпискою строк. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником - [PERSON] була надана розписка від 02.10.2013 року, яка підтверджує факт передачі позивачем в борг грошей. Ні в зазначений у розписці строк, ні пізніше відповідач борг не повернув, в добровільному порядку заборгованість повертати не бажає. Станом на 27.11.2013р. борг відповідача по сумі (тілу) позики становить 11 900 грн.. А також відповідач зобовязаний сплатити 10 % за користування позикою, які починають нараховуватись у випадку не повернення боргу в строк - 06.10.2013 року, тобто з 07.10.2013 року. В даній розписці відповідач погодився, що у випадку не повернення основного боргу він буде сплачувати 10 процентів за користування позикою за кожен день прострочення повернення позики, з чим [PERSON] погодився. Станом на 27.11.2013 року борг не повернуто, тому кількість прострочених днів становить - 52 дні. За один прострочений день сплаті підлягає 1190 грн. За весь період прострочки розмір відсотків за користування позикою, що підлягає поверненню становить 52 дні х 1190 грн. = 61 880 грн. Разом заборгованість з суми основного боргу та відсотків становить - 11 900 грн. + 61 880 грн. = 73 780 грн. Крім того, позивач [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] 5 000 грн. в якості компенсації моральної шкоди. Разом заборгованість з суми основного боргу, відсотків та розміру моральної шкоди становить - 11 900 грн. + 61 880 грн. + 5000 грн. = 78 780 грн. Позивач неодноразово предявляв відповідачеві усні вимоги про повернення боргу, направив останньому письмову претензію з вимогою повернути отримані кошти. Але до дня подачі позову до суду відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов'язання. Тобто, у визначений розпискою строк кошти не повернуто, чим порушено умови укладеної між нами розписки, законні права та інтереси позивача. Відповідно до ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов згідно ст.525 ЦК України не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У відповідності до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст.1047 ЦК України, визначено те, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України визначено прямий обов'язок позичальника повернути позику. Також, відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, зокрема, полягає у переживаннях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми. Відповідно до ст.440-1 ЦК України, заподіяна моральна шкода відшкодовується тій особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями інших осіб. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 за № - «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та листа Міністерства юстиції України від 13.05.2004 р. за № 35-13/797 яким затверджені методичні рекомендації «Відшкодування моральної шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких особа зазнала унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії іншої особи або через її бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних особі у кожному конкретному випадку. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. В результаті порушення умов договору відповідачем та його невиконання, позивач дійсно зазнає значних переживань в звязку з тим, що переживає, що позичені ним кошти не будуть повернуті, а також через те, що має інші грошові зобовязання, якіу не може виконати через відсутність коштів,Ю оскільки кошти, які призначались для сплати тіла та відсотків в банк він позичив відповідачеві, через що тепер змушений буде сплачувати ще й штрафні санкції за прострочення платежів по кредитному договору. Також на даний час йому потрібні кошти на ремонт автомобіля, який потрапив в аварію і підлягає ремонту. Коштів відновити автомобіль в нього немає наразі, так як він розраховував, що 06.10.2013 року йому буде повернуто позику. Відповідач борг не повертає, в звязку з чим він не можу відремонтувати автомобіль, який є джерелом його доходу, так як він працює в таксі. Через невиконання умов позики, позивач зазнає суттєвих збитків. Вказані обставини суттєво пливають на його спокій та душевний стан, життєві стосунки його сімї. Позивач зазнаю значних моральних страждань, так як неповернення боргу, постійні телефонні дзвінки відповідачу, судовий спір робить його життя нервовим та ускладнює його. Тому, враховуючи викладене вище, розмір грошового відшкодування моральної шкоди він оцінює в сумі 5 000 грн. Виходячи з того, що відповідач не виконав умови укладеного з позивачем договору позики, суд приходить до висновку, що з нього підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 78 780 грн., яка складається з суми боргу в розмірі 11 900 грн., відсотків за користування коштами в розмірі 61880 грн. та 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача має бути стягнута з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача, тому сума сплаченого державного мита у розмірі 967,20 грн. має бути стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved