Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [PERSON] отримала право на земельну частку (пай) площею 14,39 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Привілля», право на яку посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0154065, виданого 26 серпня 1998 року, який було втрачено. З вказаних вище земель, на підставі держаного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 038558, виданого Привільською сільською радою Троїцького району Луганської області та зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі 05 березня 2003 року за № 94, [PERSON] отримала право власності на земельну ділянку площею 10,35 га у межах згідно з планом, розташованої на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області , цільове призначення (використання) земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який було втрачено. Державний акт на земельну ділянку в розмірі 4,16 умовних кадастрових га пасовищ та 0,07 умовних кадастрових га багаторічних насаджень [PERSON] отримати не встигла так як, 07 жовтня 2015 року померла. Земельну ділянку розміром 10,35 га [PERSON] заповіла своїй донці [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки право на які відповідно посвідчення сертифікатом на земельну часту (пай) серії ЛГ № 0154065, виданого 26 серпня 1998 року та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 038558, виданого Привільською сільською радою Троїцького району Луганської області та зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі 05 березня 2003 року за № 94. Позивачка та представник позивача у судове засідання не зявилися, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнають. Проти задоволення не заперечують. Третя особа у судове засідання не зявилася, заперечень від останньої не надходило. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України\~ № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого\~ іншого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що 07 жовтня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 345063 [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЛ № 005179. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина на земельні ділянки право на які відповідно посвідчення сертифікатом на земельну часту (пай) серії ЛГ № 0154065, виданого 26 серпня 1998 року та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 038558, виданого Привільською сільською радою Троїцького району Луганської області та зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі 05 березня 2003 року за № 94. \~\~ Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом,\~ відповідачі по справі позов визнали та відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, тому спадкове майно повинно належати позивачу. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1265, 1268, 1274 ЦК України, ст. 81 ч. 1 п. «г», 131 ЗК України,

Outcome: approved