Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Заявник [PERSON] 17.12.2020 року звернулась до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та факту смерті особи, в якій зазначила, що з серпня 2000 року вона перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах та проживала із ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] заявниця звернулась до Селидівського відділу РАЦС для отримання свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено. При житті [PERSON] не мав живих батьків, його поховання здійснювала донька заявника. Звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] без встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є неможливим. У зв`язку з чим, просить суд, встановити факт проживання її та [PERSON] , спільно однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з серпня 2000 року по день смерті [PERSON] , а також встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк, Донецької області, померлого [INFO] в Ленінському районі, м. Донецьк, Донецької області. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Заявник [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, пославшись у їх обґрунтування на обставини, викладені у позові. В подальшому надали до суду заяву, в якій просять суд слухати справу у їх відсутність. Представник заінтересованої особи - Селидівський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною донькою заявника. З 2000 року її мати та [PERSON] мешкали разом однією сім`єю в [ADDRESS] , вели разом спільне господарство. [PERSON] був розлучений з 05.03.2000 року чи 03.05 2000 року. Їй було 17 років, коли її мати [PERSON] та [PERSON] почали мешкати спільно. У заявника була маленька пенсія, а у [PERSON] була вища пенсія, тому вони мешкали та лікувались на його пенсію. У них був спільний бюджет. [PERSON] помер [INFO] на її руках. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявника знає, вони з нею сусіди з 90-х років, та спілкуються з 2000 року. Заявник мешкала по [ADDRESS] з чоловіком [PERSON] . Вона спілкувалась більше з донькою заявника, а саме бачились раз в неділю. Заявник мешкала з [PERSON] в цивільному шлюбі, вели разом побут, домашнє господарство, ремонт та робили разом покупки. [PERSON] помер в 2020 році, він хворів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є колишньою дружиною її племінника по чоловіку. Заявника [PERSON] знає приблизно 20 років, стосунки з нею сусідські. [PERSON] та [PERSON] мешкали разом як чоловік та жінка. Вона бачила, як вони вели спільне господарство. [PERSON] помер в 2020 році, вона була у нього на похованні, його поховала донька заявника [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, а також свідків, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року № 15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Згідно довідки про причини смерті № 206 від 25.07.2020 року, [PERSON] , помер [INFO] . Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті № 20.39-23/2188 від 04.12.2020 року, Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків)відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] . Згідно листа № 20.39-13/921 від 02.04.2021 року Селидівський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) повідомив про наявність виявленого у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, актового запису про розірвання шлюбу № 25 від 19.01.1981 року, складеного Петровським районним у місті Донецьку відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на ім`я [PERSON] , [INFO] і [PERSON] . Згідно ч. 3,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя ( ч. 2 ст. 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають. Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені вимоги про встановлення факту сумісного проживання підлягають задоволенню, оскільки факт спільного проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу [PERSON] з серпня 2000 року до часу смерті [PERSON] , а саме 25.07.2020 року, підтверджується дослідженими судом доказами, показаннями свідків, з яких вбачається, що в зазначений період часу між сторонами склались усталені відносини, що притаманні подружжю. Щодо заявлених вимог заявника про встановлення факту смерті особи, судом встановлено. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. Відповідно до п. 18 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Суд приходить до переконання, що встановлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення. За наведених обставин, з урахуванням наданих доказів, вимоги заявника в частині встановлення факту смерті є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, ухвалене судове рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved