Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

до суду\~звернулася [PERSON]\~з позовною\~заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач вказує, що вона та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. У 2018 році фактичні шлюбні відносини між нею та [PERSON] припинилися. Вона звернулась до відповідача з проханням надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини у добровільному порядку, однак [PERSON] такої допомоги не надає та не приймає участі у вихованні доньки. Тому позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Позивач [PERSON] надала суду заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання, що призначалися на 17.12.2018 та 17.01.2019 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що позовні\~вимоги [PERSON]\~до [PERSON]\~про стягнення\~аліментів підлягають до задоволення, з таких підстав. Згідно свідоцтв\~про народження\~серії І-КЕ\~№ 197002, [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/1569 від 05.11.2018, позивач [PERSON] проживає за адресою: [INFO] та має такий склад сімї: співмешканець [PERSON], донька [PERSON], донька [PERSON] Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~191\~Сімейного кодексу\~України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач [PERSON], який є батьком малолітньої [PERSON], добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним та має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підстави,\~які б\~унеможливлювали надання\~[PERSON]\~матеріальної допомоги,\~передбаченої законодавством,\~у розмірі\~визначеному позивачем,\~відсутні,\~тому суд, враховуючи, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дитини, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають до задоволення. Враховуючи, що позивач, на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved