Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Заявник [PERSON] 05.12.2016 року звернулася до суду із заявою, у якій просить ухвалити рішення про визнання безвісно відсутнім його батька, [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] курської області (РФ), останнє відоме проживання якого м. Краматорськ, вул. Воровського, 21. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він, [INFO], уродженець [INFO], з 18.06.2014 року зареєстрований за адресою [INFO]. У свідоцтві про його народження, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Батька заявник не памятає. Їхня родина раніш мешкала в м. Краматорську Донецької області по вул. Воровського, 21. У 1966 році, коли заявникові ледве виповнилося 4 роки, батько зник у невідомому напрямку, нібито, на заробітки. Зі слів матері і бабусі, впродовж свого життя він сильно пиячив, сімю не забезпечував, на цьому ґрунті подружні стосунки з батьків зіпсувалися, і батько покинув родину і двох маленьких дітей. Після того, як це сталося, мати відмовилася від отримання аліментів і будь-якого спілкування з батьком, місце перебування якого вже на той час було невідомо. За минулі 52 роки, коли [PERSON] залишив постійне місце проживання і вирушив у невідомому напрямку, ані позивач, ані будь-хто з родичів або знайомих не отримав жодної інформації про його місце знаходження. Зараз, коли заявник в основному перебуває за межами України і бажає отримати дозвіл на постійне проживання в РФ, йому необхідно звернутися до суду з приводу визнання батька безвісно відсутнім. У судовому засіданні представник заявника, діюча на підставі ордеру від 11.10.2016 року та Витягу з договору № 164 від 11.10.2016 року про надання заявникові правової допомоги, а також заяви [PERSON] від 06.12.2016 року про розгляд справи за його відсутністю підтримала уточнену заяву і обставини, викладені в ній, у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Жовтневого районного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до судових засідань не зявився, про час та місце розгляду справи неодноразово сповіщався належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. В матеріалах справи знаходиться заява за підписом керівника заінтересованої особи про розгляд справи за їхньою відсутністю у звязку з великою завантаженістю відділу, заперечень по заяві немає. Вислухавши пояснення представника заявника, опитавши свідків, дослідивши усі матеріали справи на доказ заявлених вимог, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заяви і можливість її задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Розглядаючи справу, суд приймає до уваги положення ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України доказами являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів тощо. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає у порядку особливого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно вимогам ст. 246 ЦПК України, заява про визнання фізичної ос безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцезнаходження якої невідомо, або за місцем знаходження її майна. Суд на підставі паспорту громадянина України МН 935778, виданого на імя заявника Жовтневим РВ ГУМВС України в Харківської області 30.10.2007 року, встановив, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], з 18.06.2014 року зареєстрований за адресою [INFO] (а.с. 8-9) Як вбачається зі свідоцтва IV-УР № 1917361 про народження 30.08.1962 року в м. Краматорськ Донецької області [PERSON], виданому міським бюро ЗАЦС м. Краматорська Донецької області 08.09.1962 року на підставі актового запису № 924, батьками народженого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Як пояснила у судовому засіданні представник заявника, свого батька він зовсім не памятає, оскільки той залишив його матір з двома маленькими дітьми ще у 1966 році, коли заявникові ледь виповнилося чотири роки. Їхня родина, він з сестрою, [PERSON], та батьками, на той час мешкали в м. Краматорську Донецької області по вул. Воровського, 21. Зі слів матері і бабусі, впродовж свого життя батько постійно зловживав спиртними напоями, втратив місце роботи, тривалий час не працював, сімю не забезпечував, тому подружні стосунки між батьками зіпсувалися, і батько вирушив, нібито, на заробітки у невідомому напрямку. Більш його ніхто не бачив, жодного звязку зі своєю сімєю він не підтримував, про себе або своє місцезнаходження нічого не повідомляв, додому так і не повернувся. Після того, як батько залишив свою дружину і дітей напризволяще, мати обірвали з батьком усі стосунки: на аліменти не подавала, жодного звязку не підтримувала і повністю викреслила його зі свого життя. З минулі 52 роки ані заявник, ані будь-хто з родичів або знайомих, жодної інформації про місце знаходження [PERSON] так і не отримав, він вибув зі свого постійного місця проживання у невідомому напрямку і більш додому не повертався. Зараз заявникові, який в основному перебуває за межами України, необхідно отримати дозвіл на постійне проживання в РФ. Для цього з метою надання ГУДМС України в Харківській області такого дозволу йому слід про визнання батька безвісно відсутнім. Влітку 2016 року заявник самостійно вирушив до м. Краматорська Донецької області з метою розшукати будь-які відомості стосовно батька або місця його теперішнього перебування, але жодної інформації не отримав. Його батька ніхто не памятає, мешканці будинків, що розташовані поблизу, батька не памятають, ніяких спільних знайомих їхньої родини в місті не лишилося, житловий будинок № 21 по вул. Воровського практично зруйнований. У відповідності з положеннями ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. На підтвердження обставин, викладених в заяві і підтриманих представником заявника у судовому засіданні стосовно безвісної відсутності [PERSON] з 1966 року за місцем його постійного проживання в [INFO], суд допитав свідків [PERSON] та [PERSON], які надали пояснення на доказ заявлених вимог. Так, свідок [PERSON], яка майже двадцять років поспіль підтримує близькі подружні стосунки з сімєю заявника, розповіла суду, що мати заявника виховувала його з сестрою самостійно, тому що їхній батько більш пятдесяти років тому залишив родину і вирушив шукати іншої долі. За життя, коли родина мешкала в м. Краматорську, він сильно пиячив, ображав своїх близьких, дітей не утримував. Більш [PERSON] ніхто не бачив, і як склалася його доля, нікому не відомо. Півроку тому заявник змушений був поїхати до м. Краматорська з метою хоч що-небудь дізнатися про батька, але жодної інформації про нього не отримав. Свідок [PERSON], яка тривалий час знайома з заявником, тому що він є близьким другом її батька, надала суду аналогічні пояснення. Обставини, зазначені в заяві, пояснення представника заявника у судовому засіданні і показання свідків узгоджуються з письмовими матеріалами Краматорського відділення поліції НПУ ГУНП в Донецькій області на виконання запиту суду за № 4117/34/04-2017 від 06.03.2017 року щодо надання інформації відносно [PERSON], що надійшла на адресу суду. Так, зазначено, що в ході проведених заходів було встановлено, що будинок № 21 по вул. Воровського в м. Краматорськ не є жилим та за зовнішнім станом не є придатним для житла. З метою встановлення місця знаходження громадянина [PERSON] були проведені бесіди з мешканцями будинків, котрі розташовані поблизу вказаної адреси. Зі слів мешканців вул. Воровського, громадянин [PERSON] їм невідомий й ніколи про таку особу ніхто не чув. При здійсненні перевірки за обліками діючої в МВСУ України єдиної інформаційно-пошукової системи «Армор» відомості відносно особи з даними [PERSON], [INFO], відсутні взагалі. Вирішення питання про визнання [PERSON] безвісно відсутнім заявникові необхідно для зняття з реєстраційного обліку і оформлення дозволу на постійне проживання в РФ, оскільки, як вбачається з листа від 04.10.2016 року за № 6111/19-091л-2307 консульського відділу посольства України в РФ (а.с. 12), ГУДМС України в Харківській області не надало такого дозволу і запропонувало для вирішення цього питання надати судове рішення про визнання батька безвісно відсутнім. Таким чином, судом встановлено, що протягом пятдесяти двох років, а саме з 1966 року, жодних відомостей з міста постійного проживання [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] (РФ), останнє відоме проживання [INFO], немає і будь-яких результатів його пошук не дав. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником, його представником і свідками, їхні пояснення обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам, що свідчить про наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved