Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

до суду звернулись [PERSON] , [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] треті особи: Сарівська сільська рада Гадяцького району Полтавської області, опікунська рада при виконкомі Гадяцької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. У позовній заяві позивачі вказують, що є власниками житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У будинку зареєстровані [PERSON] , його неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , а також його колишня дружина [PERSON] та її неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано у 2007 році та змінено прізвище [PERSON] на прізвище [PERSON] . Після розірвання шлюбу вони перестали підтримувати сімейні відносини та спільно вести господарство, у відповідачки з`явилась нова сім`я і у серпні 2017 року вона забрала всі свої речі та речі неповнолітньої дочки [PERSON] і з того часу у будинку не проживає, не користується ним, не приймає участі у догляді за будинком, не сплачує комунальні послуги, не зберігає особисті речі. Позивачам відомо, що [PERSON] з дітьми постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідачка та її неповнолітня дочка [PERSON] на даний час значиться зареєстрованими у вищезазначеному будинку, позивачі не можуть в повному обсязі розпоряджатись своїм нерухомим майном та не можуть оформити субсидію, а відповідачка добровільно знятися з реєстрації у даному будинку відмовляється, тому позивачі звернулись до суду з даною позовною заявою, в якій просили визнати [PERSON] та її неповнолітню дочку [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Черкасов М.А. у судове засідання не з`явились, направили заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за Веб-адресою: http://court.gov.ua/sud 1603/ , повідомлення про причини неявки до суду від [PERSON] не надходили. Представник третьої особи Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області до суду не з`явився, направив заяву в якій не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] та просить суд справу розглянути без участі їх представника. Представник третьої особи опікунської ради при виконкомі Гадяцької міської ради (Служби у справах дітей Гадяцької міської ради) у судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2000, посвідченого приватним нотаріусом Гадяцького нотаріального округу Заєць Н.М. та Реєстраційного посвідчення Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» на праві спільної часткової власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 10.08.2007 відділом РАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до копії актового запису про народження №73 від 24.04.2009, виданого Гадяцьким РВ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 15.07.2020 № 1076, у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , його дочка [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яка за місцем реєстрації не проживає та її дочка [PERSON] , [INFO] , яка за місцем реєстрації не проживає. Факт відсутності відповідачки та її неповнолітньої дочки [PERSON] за місцем реєстрації понад один рік, доведено позивачами долученими до справи доказами, а саме актами депутатського обстеження від 25.09.2018, 03.12.2018, 12.02.2019, 28.05.2019, 05.09.2019, 13.11.2019, 21.01.2020, 18.03.2020, 29.05.2020 в яких містяться висновки щодо відсутності за місцем реєстрації [PERSON] та її дочки [PERSON] , починаючи з серпня 2017 року. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України та ч. 1 ст. 319 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб. Як роз`яснено у п. 34 та п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення такої вимоги, як про позбавлення права користування жилим приміщенням. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Статтею ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] та її неповнолітня дочка [PERSON] більше одного року не проживають у будинку, належному на праві спільної часткової власності позивачам [PERSON] та [PERSON] , у добровільному порядку відповідачка відмовляється знятися з реєстрації, чим обмежує права позивачів у вільному користуванні та розпорядженні своїм житловим приміщенням.

Outcome: approved