Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради та Савранської РДА про визнання за нею права на земельну частку (пай) На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона, [PERSON], [INFO], з 1966 року по час виходу на пенсію працювала у колгоспі „ДРУЖБА, що цілком підтверджується представленням колгоспу про призначення їй пенсії по віку. У 1966 році стала членом колгоспу. А отже, як пенсіонер колгоспу залишається його членом, а відповідно має право на земельну частку (пай), повинна бути включена у список осіб, які мають право на земельну частку (пай) та отримати земельний пай у натурі. Відповідно до Земельного кодексу України, Указів Президента „Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, „Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва, Закону України „Про встановлення у натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) вона отримала право на земельну частку (пай), як пенсіонер сільськогосподарського виробництва. 26 листопада 2014 року, позивач звернулася до відділу Держземагентства у Савранському районі, Одеської області щодо включення до списку розпаювання земель колишнього КСП «ДРУЖБА». Однак 12 грудня 2014 року відділом Держземагентства у Савранському районі, Одеської області позивачу повідомлено, що дані списки погоджувалися загальними зборами КСП та [PERSON] сільською радою, і рекомендовано звернутися до сільської ради або до Савранського районного архіву. 30 грудня 2014 року при зверненні до Архівного відділу Савранської РДА, позивачу надано відповідь, що у списках громадян, які перебувають у трудових відносинах з КСП «ДРУЖБА» і мають право на отримання земельного сертифікату [PERSON] не зазначена. Зважаючи на зазначені обставини позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. 11.11.2015р. представник позивача уточнив позовні вимоги, просив суд визнати за його довірителем право на земельну частку (пай) як за пенсіонером колишнього КСП «Дружба». Представник відповідача [PERSON] сільської ради Савранського району [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності (а. с. 81). Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи Відділу Дергеокадастру в Савранському районі [PERSON] визнав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено. [PERSON], [INFO], з 1966 року по час виходу на пенсію працювала у колгоспі „ДРУЖБА, що цілком підтверджується представленням колгоспу про призначення їй пенсії по віку. У 1966 році стала членом колгоспу (а. с. 6; 11; 12). 26 листопада 2014 року, позивач звернулася до відділу Держземагентства у Савранському районі, Одеської області щодо включення до списку розпаювання земель колишнього КСП «ДРУЖБА». Однак 12 грудня 2014 року відділом Держземагентства у Савранському районі, Одеської області позивачу повідомлено, що дані списки погоджувалися загальними зборами КСП та [PERSON] сільською радою, і рекомендовано звернутися до сільської ради або до Савранського районного архіву (а. с. 8). 30 грудня 2014 року при зверненні до Архівного відділу Савранської РДА, позивачу надано відповідь, що у списках громадян, які перебувають у трудових відносинах з КСП «ДРУЖБА» і мають право на отримання земельного сертифікату [PERSON] не зазначена (а. с. 9). Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи райдержадміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або про коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). Відповідно до ст. 21 Конституції України усі люди є рівними у своїх правах та гідності. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. У листі від 10 грудня 2001 року Державний комітет України по земельних ресурсах зазначає, що виходячи з Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку пай мають тільки члени недержавного сільськогосподарського підприємства, а надання права на земельну частку пай здійснюється не за місцем проживання, а відповідно до встановленого членства в підприємстві (за місцем роботи або виходом на пенсію). Отже, невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку пай особи, яка є членом КСП не позбавляє її права на земельну частку (пай). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку пай особи, яка є членом КСП не може позбавити її права на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу. Відзивом на позовну заяву відповідачів та третьої особи не заперечували проти визнання за позивачем права на земельну частку (пай), як пенсіонером колишнього КСП «Дружба». Дана обставина свідчить про те, що задоволення пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свобод чи інтересів інших осіб, а в суду наявні підстави для прийняття визнання позову відповідачами та третьою особою.

Outcome: approved