Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 07 вересня 2012 року помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛГ № 132408, виданий 05 березня 2005 року. Відповідно до заповіту від 19 січня 2012 року [PERSON] вищевказану земельну ділянку заповів йому. Спадщину після смерті [PERSON] позивач в нотаріальній конторі оформити не зміг, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме вищезазначений державний акт на земельну ділянку. Тому позивач просить визнати за ним право власності на зазначене вище спадкове майно на підставі рішення суду. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. На позовних вимогах наполягає. Відповідач свого представника до суду не направив, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступне.\~\~\~ Згідно копії державного акту на право власності землю серії ЛГ № 132408 померлий [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області ( а.с.4) 07 вересня 2012 року [PERSON] помер, що підтверджується відповідно копією свідоцтва про смерть\~ серії І-ЕД № 329136, актовий запис № 13 від 10.09.2012 року ( а.с. 7 ). Відповідно до довідки №77 від 05.02.2013 року [PERSON], який помер 07.09.2012 року постійно мешкав та був зареєстрований у [INFO]. Разом з ним на день його смерті та після його смерті ніхто не мешкав та не був зареєстрований (а.с.6). Згідно із заповітом від 19 січня 2012 року [PERSON] заповів належну йому на праві власності вищевказану земельну ділянку позивачу [PERSON] ( а.с. 5). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. В силу ст., ст.1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід\~ прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особу, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріуса, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.,ст.392, 1216, 1221, 1223, 1225, 1268,1274, ЦК України, ст..81 ЗК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved