Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

До суду з позовом, який остаточно уточнений 08.09.2014 року звернулось Публічне Акціонерне товариство «СЕБ Банк», правонаступником якого було Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», а останнього правонаступником є Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія ГЛОБАЛ ФІНАНС» (далі по тексту ТОВ «Факторингова компанія ГЛОБАЛ ФІНАНС») та остаточно просили стягнути з відповідача заборгованість за Договором кредиту № 013-Н-В/01/08 від 28.08.2008 року в розмірі 20446,59 доларів США, що по курсу НБУ станом на 30.07.2014 року складає 245424,26 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28 серпня 2008 року між [PERSON] та Акціонерним банком «Факторіал Банк», правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «СЕБ Банк», внаслідок переорганізації стало Публічне акціонерне товариство «СЕБ Банк», укладений договір кредиту № 013-Н-В/01/08 на суму 23000 доларів США, що на момент укладення договору складало 116150 грн. із строком повернення 25 лютого 2028 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних у валюті кредиту. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язався щомісячно, починаючи з березня 2008 року проводити часткове погашення кредиту в сумі не менш ніж 96,00 доларів США, протягом кожного календарного місяця. За порушення строків повернення кредиту, сплати процентів за його користування або комісійної винагороди для відповідача передбачена відповідальність у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення у виконанні зобов'язання. Позивач свої зобов'язання виконав та надав відповідачу кошти у розмірі 23 000 доларів США, відповідач зазначені кошти отримав, але свої зобов'язання щодо виплати коштів належним чином не виконує, в результаті чого станом на 30 липня 2014 року утворилась заборгованості у розмірі 20446,59 доларів США, що по курсу НБУ станом на 30.07.2014 року складає 245424,26 грн. У судове засідання представник ТОВ «Факторингова компанія ГЛОБАЛ ФІНАНС» не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також просив, у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений про його час та місце, розглядати справу у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши надані суду докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що згідно статуту Публічного Акціонерного Товариства «Фідобанк» затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів від 07 червня 2012 року (Протокол № 60) Публічне Акціонерне Товариство «Фідобанк» є юридичною особою, яка створена внаслідок зміни найменування Публічного Акціонерного Товариства «СЕБ БАНК» та є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного банку «Факторіал-Банк». 29 травня 2014 року між Публічним Акціонерним Товариством «Фідобанк» та ТОВ «Факторингова компанія ГЛОБАЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №23, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №013-Н-В/01/08 від 28.02.2008 року. Між Акціонерним банком «Факторіал-Банк» та [PERSON] 28 лютого 2008 року укладено договір кредиту № 013-Н-В/01/08, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу строковий кредит на термін до 25 лютого 2028 року, на суму 23000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 13% річних у валюті кредиту за користування кредитом, а відповідач зобов'язався повернути кредит до 25 лютого 2028 року сплачуючи, щомісячно позивачу грошові кошти відповідно до графіку погашення заборгованості. При порушенні позичальником строків повернення кредиту, сплати процентів за його користування або комісійної винагороди, відповідач зобов'язався сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення у виконанні зобов'язання. Вказані обставини підтверджені договором № 013-Н-В/01/08 від 28.08.2008 року. Позивач кредит у розмірі 23000 доларів США надав, а відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання щодо виплати грошових коштів за договором кредиту належним чином не виконує, в результаті чого станом на 30.07.2014 року виникла заборгованість у розмірі 20446,59 доларів США, що по курсу НБУ станом на 30.07.2014 року складає 245424,26 грн., що підтверджена розрахунком заборгованості по кредитному договору № 013-Н-В/01/08 від 30.07.2014 року. Відповідно до ч.3 ст.10; ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом /ч.1 ст.612 ЦК України/. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з нього у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved