Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] з посиланням на те, що вони з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею (позивачкою) та знаходиться на її (позивачки) утриманні. Відповідач не дбає про матеріальне утримання сина. Позивачка просить стягнути з відповідача алі\-менти на її користь на утримання малолітнього сина до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 15 червня 2021 року дану цивільну справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу з урахуванням того, що відповідач має двох інших неповнолітніх дітей, на яких сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини доходів. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, надав суду докази, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.12.2015 з відповідача стягнуто аліменти на двох інших дітей в розмірі 1/3 частини його доходів. Суд розглянувши матеріали справи, заяву відповідача про визнання позову, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6), який проживає з позивачкою (а. с. 4). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, позовні вимоги його представник визнає, позов підлягає задоволенню - з відповідача слід стягнути на користь позивачки на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 08 червня 2021 року Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути 50 відсотків судового збору. У відповідності з ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved