Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 18 вересня 2017 року звернувся позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося по причині, відсутності взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обовязки. У звязку з такими обставинами подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно та відновленню не підлягає. За таких обставин просив розірвати укладений між ним та відповідачем шлюб. В судове засідання позивач не зявився, його представник подав до суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності, строку на примирення просив не надавати. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити у справі заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. За приписами ч.2 ст.\~2, ч.9 ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1\~ст.21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2\~ст.112 СК України\~передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 12 березня 2011 року між громадянином [PERSON] Федерації [PERSON] та громадянкою України [PERSON] 12 березня 2011 року був укладений шлюб в Міській адміністрації округу Лімасол, [PERSON] Полемідія Республіка Кіпр реєстратором шлюбів [PERSON], номер запису 152. Від шлюбу сторони мають двох дітей сина [PERSON] [INFO], що народився на Кіпрі та доньку [PERSON] [INFO], яка народилася в Іспанії, що підтверджується копією свідоцтв про народження. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Сторони втратили почуття один до одного, позивач заперечує проти збереження шлюбу. Фактично припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію позивача стосовно не бажання перебувати у шлюбі, виходячи із засад добровільності як укладення так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1\~ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved