Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

До суду звернулося ПАТ КБ «Приватбанк» з вказаним позовом, в якому зазначалося, що 28 вересня 2006 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № PLRCAU20120134, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 77533,85 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 1,32 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконав. Позивач просив стягнути з відповідача борг на загальну суму 358419,98 грн., який виник станом на 01 жовтня 2014 року та у повернення сплачені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, про що надав письмову заяву. Відповідач у судове засідання не прибув повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Статтею 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом достовірно встановлено, що 28 вересня 2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № PLRCAU20120134, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 77533,85 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 1,32 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обов'язки та відповідальність сторін. Відповідно до умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості, загальний розмір якої станом на 01 жовтня 2014 року становить 358419,98 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем позивачеві не сплачена. Позивач в особі його представника підтримав заявлені позовні вимоги та не уточнював позов щодо вимог про стягнення боргу в розмірах визначених станом на день розгляду справи. Спір між сторонами по справі з приводу розрахунків заборгованості - відсутній. Відповідач не подав до суду належні, допустимі, безспірні і достовірні докази на спростування позову і встановлених судом обставин, у тому числі: на підтвердження фактів визнання недійсними кредитного договору, договору купівлі-продажу права вимоги за кредитним договором, як в цілому, так і щодо неотримання кредитних коштів. Між сторонами по справі за висновком суду фактично відсутній спір з приводу розрахунку заборгованості за кредитним договором, обчисленої станом на 01 жовтня 2014 року. Крім того, розрахунок наданий позивачем заборгованості відповідає умовам кредитного договору. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № PLRCAU20120134 від 28 вересня 2006 року на загальну суму 358419,98 грн., з них: заборгованість за кредитом - 57627,99 грн.; заборгованість по процентам - 73202,19 грн.; заборгованість по комісії - 8384,49 грн.; пеня - 219205,31 грн. та у повернення сплаченого судового збору в розмірі 3584,20 грн.

Outcome: approved