Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [PERSON] було набуто у власність комплекс обєктів нерухомого майна, що розташований в с. Новочервоне Троїцького району Луганської області, вулиця 30 років Перемоги, б. № 23, який складається: будівля гаражу (літера Б), будівля ангару (літера В), 1-5 - огорожа. На даний час у нього відсутня правовстановлююча документація на дане нерухоме майно. Крім того, не було проведено державної реєстрації вказаного нерухомого майна. Зазначені обставини позбавляють позивача можливості вільно розпоряджатися та володіти належним йому вищезазначеним нерухомим майном, у звязку з чим він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного майнового права. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вказані будівлі та земельну ділянку, призначену для обслуговування комплексу обєктів нерухомого майна та ведення товарного сільськогосподарського виробництва під господарськими будівлями та дворами. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, заперечень на заявлені вимоги до суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Абзацом четвертим ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному надається право будь яким не забороненим законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обовязковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то воно виникає з моменту проведення такої реєстрації. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень частини першої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом (частина четверта статті 182 Цивільного кодексу України, стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що дійсно [PERSON] було набуто у власність комплекс обєктів нерухомого майна, що розташований в с. Новочервоне Троїцького району Луганської області, вулиця 30 років Перемоги, б. № 23, який складається: будівля гаражу (літера Б), будівля ангару (літера В), 1-5 - огорожа. Вказане підтверджується відповідними договорами купівлі-продажу майна через аукціон від 15 квітня 2004 року, протоколами до аукціонів, угодою про права та обовязки в процесі підготовки і проведення аукціону, а також квитанціями до прибуткового касового ордера № 42 та № 43 від 16 квітня 2004 року. На даний час позивачем не було проведено державної реєстрації вказаного нерухомого майна, так як реєстратор відмоляє йому у цьому через відсутність відповідного акту прийому-передачі нерухомого майна. Зазначені обставини позбавляють позивача можливості вільно розпоряджатися та володіти належним йому вищезазначеним нерухомим майном. При цьому, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що позивач дійсно набув право власності на вказане нерухоме майно у встановленому законом порядку на законних на те підставах, однак зареєструвати право власності на дане нерухоме майно позивач не має можливості з незалежних від нього обставин, що позбавляє його вільно розпоряджатися та володіти належним йому нерухомим майном, у звязку з чим порушене право позивача підлягає захисту у судовому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Таким чином, набуваючи право власності на вищезазначений комплекс обєктів нерухомого майна, що розташований в с. Новочервоне Троїцького району Луганської області, вулиця 30 років Перемоги, б. № 23, який складається з будівлі гаражу (літера Б), будівлі ангару (літера В), та огорожі (1-5), позивач також набуває право власності на земельну ділянку, на якій воно розташоване, а саме на земельну ділянку, призначену для обслуговування комплексу обєктів нерухомого майна та ведення товарного сільськогосподарського виробництва під господарськими будівлями та дворами загальною площею 0,3 га, у тому числі під будівлею ангару розміром 0, 0446 га та будівлею гаражу розміром 0,01448. На підставі викладеного та

Outcome: approved