Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

\~ До суду\~надійшла вказана\~позовна заява,\~в якій\~позивач просить\~визнати відповідачів\~такими,\~що втратили\~право користування\~житловим приміщенням,\~що розташоване\~за адресою:\~ [ADDRESS] ;\~та стягнути\~витрати по\~оплаті судового\~збору. В обгрунтування вказаних вимог посилається на наступне. На балансі позивача знаходиться гуртожиток за адресою: [ADDRESS] . 06.02.1996 року на підставі спільного рішення адміністрації ННЦ ХФТІ та профспілкового комітету ННЦ ХФТІ [PERSON] на підставі ордера була поселена у вказаний гуртожиток в кімнаті №34 на ліжко-місце. Разом з [PERSON] в кімнаті мешкали її донька [PERSON] та онучка [PERSON] (відповідачі по справі). Відповідачі ніколи не працювали та не є працівниками ННЦ ХФТІ, хоча зареєстровані у спірній кімнаті. [PERSON] , на ім`я якої був виданий ордер на жилу площу була знята з реєстрації 26.03.2002 року. Відповідачі у вказаній кімнаті не проживають, житловою площею не цікавляться, комунальні платежі не сплачують вже понад 6 місяців. Заяв щодо відсутності з поважних причин позивачу не надавалось. Реєстрація відповідачів у гуртожитку носить лише формальний характер, оскільки з серпня 2018 року вони там не мешкають, що перешкоджає позивачеві в повній мірі розпоряджатись належним йому майном з метою забезпечення житлом працівників ННЦ ХФТІ. Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористались. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників судового розгляду в заочному провадженні за згодою представника позивача та за наявними в справі доказами. 18.12.2019 року вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова та розподілена судді Сенаторову В.М. 23.12.2019 року судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідачів, відповідь на який надано 23.12.2019 року. 23.12.2019 року судом надано запити до начальника відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрації місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області. 14.02.2020 року судом здійснено електронний запит до ДФС для надання РНОКПП відповідачів. Ухвалою судді від 14.02.2020 року було прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження. 08.04.2020 року здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної справи, справу перерозподілено судді Ніколаєнко І.В. Ухвалою судді від 14.04.2020 року вказану справу прийнято до провадження судді, та призначено підготовче судове засідання по справі. 17.04.2020 року здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної справи, справу перерозподілено судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 05.05.2020 року вказану справу прийнято до провадження судді, та призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою суду від 26.08.2020 року було закрито підготовче провадження по справі, та справу призначено до судового розгляду по суті. Як вбачається з матеріалів справи, на балансі Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» знаходиться гуртожиток, розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Волкова, буд. 6. Гуртожиток знаходиться у віданні Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут», жила площа в ньому надається працівникам в порядку черговості на підставі спільного рішення Первинної профспілкової організації і адміністрації ННЦ ХФТІ, для вселення видається ордер, який є підставою для вселення на надану жилу площу. 06.02.1996 року на підставі спільного рішення адміністрації ННЦ ХФТІ та профспілкового комітету ННЦ ХФТІ [PERSON] (основний наймач) на підставі ордера була поселена у вказаний гуртожиток в кімнаті [ADDRESS] на ліжко-місце. Разом з [PERSON] в кімнаті зареєстровані та мешкали її донька [PERSON] та онучка [PERSON] (відповідачі по справі). [PERSON] (основний наймач) була знята з реєстрації у вказаній кімнаті 26.03.2002 року. Відповідачі не працювали та не є працівниками ННЦ ХФТІ, хоча зареєстровані у спірній кімнаті. Факт реєстрації відповідачів у даній кімнаті підтверджується також довідками з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 23.12.2019 року, та з місце проживання про склад сім`ї та прописку від 29.11.2019 року. Відповідно до наданих до суду актів про фактичне місце не проживання в жилому приміщенні за місцем реєстрації від 20.02.2019 року, 18.09.2019 року, 28.11.2019 року, відповідачі з серпня 2018 року не проживають у гуртожитку, не користуються комунальними послугами та не беруть участі в утриманні кімнати [ADDRESS] . Заяв щодо відсутності з поважних причин не надавались, перешкоди відповідачам у користуванні не чинились. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частини четвертої статті 9\~ЖК Української\~РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 127 Житлового кодексу РСР, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Відповідно до статті 128 ЖК Української РСР житлова площа в гуртожитках надається за спільним рішенням адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету, на підставі якого адміністрація підприємства видає громадянину спеціальний ордер, який являється єдиною підставою для вселення в надане приміщення (стаття 129 цього Кодексу). Право на жиле приміщення виникає з часу його надання, тобто з часу прийняття спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації (статті 52, 53 ЖК Української РСР). Відповідно до статті 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Згідно зі статтею 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п. п. 10, 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК Української РСР\~), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Поважність\~причин відсутності\~особи за\~місцем проживання\~визначається судом\~у кожному\~конкретному випадку\~з урахуванням\~обставин справи\~та правил\~ ЦПК\~України щодо оцінки доказів. Таким чином, встановивши, що відповідачі дійсно не проживають у спірній кімнаті гуртожитку з серпня 2018 року, та доказів того, що створені перешкоди для вселення відповідачів у спірну кімнату протягом останнього року матеріали справи також не містять, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, а саме визнати відповідачів таким, що втратили право користування спірною кімнатою у гуртожитку. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі по 960 грн. 50 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved