Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва, із заявою, в якій просить суд: встановити юридичний факт, що спадкоємець [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Іншими співвласниками вказаної квартири є заявник та його брат [PERSON] , шо підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 28.02.2006. Постановою приватного нотаріуса КМНО Устинової І.Є. від 13.12.2019 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстав відсутності доказів постійного проживання зі спадкодавицею на момент смерті. Так, заявник з березня 2018 року по день смерті спадкодавиці - [INFO], тобто протягом одинадцяти місяців, постійно проживав із нею за адресою: [ADDRESS] . Про відмову від спадщини не заявляв та вважає себе таким, що прийняв спадщину. З 2017 року стан здоров`я матері заявника значно погіршився через загострення хронічних хвороб та виникнення нових, у зв`язку з чим вона потребувала допомоги. Заявник переїхав до матері, щоб доглядати за нею та надавати їй допомогу, після того, як вона поскаржилась на загальну слабкість, поганий сон, головокружіння. У січні 2019 року мати заявника отримала перелом шийки стегна лівої ноги та з цього часу не піднімалася із ліжка, заявник надавав їй цілодобову допомогу. Коли [PERSON] померла [INFO] , то заявник займався організацією поховання. У квітні 2019 року [PERSON] замінив вхідні двері квартири, оскільки попередні були пошкоджені під час транспортування матері, та виїхав із квартири. Крім того, у 2006 році мати заявника склала заповіт на його користь, який на момент відкриття спадщини не змінений та не скасований. За вказаним заповітом [PERSON] заповіла заявнику належну їй на праві власності 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Інші спадкоємці, окрім заявника, до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після померлої [PERSON] не зверталися. Брат заявника - заінтересована особа по справі [PERSON] проти встановлення цього юридичного факту не заперечує та на спадкове майно не претендує. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2020 року відкрито провадження у цій справі, розгляд якої визначено проводити у порядку окремого провадження, та призначено судове засідання. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника заявника [PERSON] - [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона підтримала вимоги заяви, просили її задовольнити та розглянути справу без участі сторони заявника. Заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Устинова І.Є. направила до суду лист, у якому просила розглянути справу у її відсутність. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Згідно із ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як убачається з матеріалів справи та підтверджується паспортом громадянина України серія [NUMBER] , виданим Дніпровським РУ ГУМВС України в м. Києві 28.04.1998, заявником у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Києва (а.с. 7-8, 9). Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 02 червня 1973 року, підтверджується, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с. 15, 12). [PERSON] склала заповіт, посвідчений 02.09.2006 державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори, [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 1У-476, за яким належну їй на праві власності 1/3 частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с. 16). Вказаний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 40540713 (а.с. 17). Зазначена частка у нерухомому майні належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченому 28.02.2006 державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Партола М.Д., номер спадкової справи № 1730/05, зареєстровано за реєстром № 2н-657 (а.с. 20). За даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 58734447 від 13.12.2019 вказаний заповіт, складений [PERSON] на ім`я [PERSON] , є чинним (а.с. 19). При цьому, рідним братом заявника [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Києва (а.с. 10). Мати заявника - [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Балашиха, Московської області, Росія, померла [INFO] у м. Києві у віці 84 років, про що Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 370 та видано свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 13). 14 лютого 2019 року [PERSON] та Ритуальною службою СКП «Спецкомбінат ПКПО» укладено Договір-замовлення № 10.7477П на організацію та проведення поховання від 14.02.2019 (а.с.37). Ритуальною службою СКП «Спецкомбінат ПКПО» 15 лютого 2019 року [PERSON] видано довідку про поховання померлого громадянина [PERSON] на кладовищі м. Києва (а.с. 38). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Устинової І.Є. від 13.12.2019 про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у посвідчені свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення відповідного юридичного факту. Відповідно до постанови, на розгляд подано документи, які встановлюють фат смерті, родинні зв`язки, заповіт, правовстановлюючий документи, Акт про фактичне проживання особи. Згідно паспорта [PERSON] постійне місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , однак згідно вимог ст. 315 ЦПК України факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем може бути встановлений рішенням суду (а.с. 18). Братом заявника [PERSON] 19 грудня 2019 року складено письмову заяву, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь В.О., про те, що він, як спадкоємець першої черги за законом, не претендує на спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , не приймав її та не має наміру приймати. Визнає, що його брат [PERSON] , на користь якого мати склала заповіт ще за життя, є єдиним спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці за заповітом відсутні. Його брат [PERSON] в період з березня 2018 року по момент смерті матері, [INFO] , постійно проживав з нею за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що брат фактично прийняв спадщину, оскільки він є спадкоємцем за заповітом та останній рік до смерті матері проживав разом з нею, доглядав її, опікувався нею (а.с. 11). За даними Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , станом на [INFO] була зареєстрована у вказаній квартирі з 18.08.1992 (а.с. 21). Із Акту про фактичне проживання від 13.12.2019, засвідченого начальником ЖЕД-402 Береговою І.М., убачається, в період з березня 2018 року по квітень 2019 року в квартирі [ADDRESS] проживали: [PERSON] , яка була зареєстрована у вказаній квартирі по день її смерті [INFO] , та її син [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але постійно фактично проживав в період з березня 2018 року по квітень 2019 року в квартирі [ADDRESS] без реєстрації (а.с. 22). За даними листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дніпровського району м. Києва» від 17.12.2019 № 1160 убачається, що адреса житлового будинку [ADDRESS] , територіально відноситься до дислокації обслуговування зазначеного закладу. [PERSON] , [INFO] , згідно записів в амбулаторній карті (ф. 025/о) звертався за медичною допомогою до лікаря амбулаторії ЗПСМ закладу: 26.04.2018, 28.09.2018, 10.10.2018, 28.03.2019 (а.с. 23). Згідно із листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дніпровського району м. Києва» від 06.01.2020 № 08 убачається, що адреса житлового будинку [ADDRESS] , територіально відноситься до дислокації обслуговування зазначеного закладу. [PERSON] , [INFO] , на диспансерному обліку в Центрі не перебуває та за медичною допомогою у період з березня 2018 року по 14.02.2019 не звертався (а.с. 24). [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , 14 січня 2020 року склали письмову заяву, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюк О.Ю., про те, що з [PERSON] знайомі давно, він їх сусідом, який проживав в квартирі [ADDRESS] . Також вони були добре знайомі із його матір`ю [PERSON] . На початку 2018 року до [PERSON] переїхав проживати [PERSON] , який повідомив, що у неї погіршився стан та він переїхав допомагати їй та доглядати за нею. З цього часу він постійно проживав разом із [PERSON] до дня її смерті, через деякий час після смерті матері [PERSON] із квартири виїхав (а.с. 34). Аналогічно змісту заява 15 січня 2020 року складена [PERSON] та посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюк О.Ю. (а.с. 35). Убачається, що заявник [PERSON] сплачував комунальні платежі за надані житлово-комунальні послуги у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 41-45). У відповідності до ч.ч. 1-2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання спадкоємця [PERSON] на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , необхідне заявнику для реалізації його спадкових прав. Згідно із ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За нормою ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом поданням ними до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що викладені у п. 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно із п.п. 4.10 п. 4 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею такого свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Відповідно до п.п.1 п. 1.12 Глави 10 Розділу 2 вказаного Порядку місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із викладеного убачається, що мати заявника [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини проживала у квартирі [ADDRESS] , де була зареєстрованою з 18.08.1992. Її син, [PERSON] , який є її єдиним спадкоємцем за заповітом від 02.09.2006 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із матір`ю - спадкодавцем [PERSON] за вказаною адресою та є таким, що прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Аналізуючи вищевикладені доводи, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог про встановлення факту постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини - [INFO]. Згідно із ч. 1 ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved