Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

З 09.11.2020\~року по\~16.11.2021\~року цивільна\~справа за\~позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу перебувала у провадженні судді Дєткова О.Я. 18 листопада 2021 року вищезазначена цивільна справа, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2021 року, була передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області [PERSON] [PERSON] , звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 01 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області було укладено шлюб, актовий запис про шлюб № 30. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через систематичне зловживання останнім алкоголю. [PERSON] почав вживати спиртні напої майже одразу після народження сина. Щодня з ранку і до вечора відповідач знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє сварки, завжди нецензурно лається. Це все відбувається на очах у дитини. Син постійно знаходиться у стані стресу, боїться власного батька, у нього трапляються істерики. Позивачка та дитина потерпають від психологічного насилля. [PERSON] ніде не працює, участі у матеріальному забезпеченні родини не бере. Добровільно лікуватися від алкогольної залежності не бажає. Постійно погрожує, що відбере у позивачки дитину. На даний момент в сім`ї працює лише позивачка [PERSON] , їй доводиться утримувати не лише сина, але і чоловіка, який є працездатним. Сторони проживають у будинку матері позивачки за адресою: [ADDRESS] , однак таке існування є нестерпним як для дитини, так і для позивачки. На думку [PERSON] , надання строку для примирення, а також збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. На підставі вищезазначеного, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 24.11.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 22.12.2021 року о 13:00 год. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується витягом з журналу телефонограм Березівського районного суду Одеської області за №302, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача суд приймає рішення при заочному розгляді справи, згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України. За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У судовому засіданні встановлено наступне. 01\~червня 2011\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] був\~укладений шлюб,\~зареєстрованийвідділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис про шлюб №30. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося через систематичне зловживання відповідачем алкоголю. [PERSON] почав вживати спиртні напої майже одразу після народження сина. Щодня відповідач знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, на очах у дитини вчиняє сварки, завжди нецензурно лається. Син постійно знаходиться у стані стресу, боїться власного батька, у нього трапляються істерики. Позивачка та дитина потерпають від психологічного насилля. [PERSON] ніде не працює, матеріально сім`ю не забезпечує. Лікуватися від алкогольної залежності у добровільному порядку не бажає. Постійно погрожує позивачці, що відбере у неї дитину. На даний момент в сім`ї працює лише позивачка [PERSON] , їй доводиться утримувати не лише сина, але і чоловіка, який є працездатним. Сторони проживають у будинку матері позивачки за адресою: [ADDRESS] . Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і є таким, що суперечить інтересам позивачки та їх малолітньому сину [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при реєстрації шлюбу позивачці було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] », то вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Станом на теперішній час спір про поділ майна - відсутній. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлено. При поданні позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Судові витрати, згідно ст. 141ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до задоволення позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved