Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, [PERSON], про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, посвідченим 12.02.1998 року секретарем виконкому Яснозірської сільської ради та після смерті спадкодавця вона відповідним чином прийняла спадщину. Зі змісту заповіту вбачаться, що є ще один спадкоємець [PERSON], яка після одруження змінила своє прізвище на «[PERSON]» однак, за прийняттям спадщини до нотаріуса не зверталась, оскільки приймати спадщину після смерті [PERSON] не має наміру. Позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини. Проте у позові вона зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. Зазначає, що на вимогу нотаріуса не було змоги надати правовстановлюючі документи на право власності на домоволодіння та на право власності на земельні ділянки, тому можливість нотаріального оформлення спадкових прав вичерпана. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась надіслала заяву, в якій нотаріус посвідчив, що вона не прийняла спадщину і не заперечує щодо прийняття позивачкою після смерті [PERSON] спадкового майна. Просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак до суду подав заяву, в якій визнав вимоги позивачки. Справа, розглядалась без його участі. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши надані сторонами докази, слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 12. Вона була власником домоволодіння [ADDRESS], що підтверджено довідкою КП «БТІ» Віньковецької райради Хмельницької області від 09.11.2018 року № 1-1026, згідно реєстрації та алфавітних книг, 11.07.2003 року проводилась інвентаризація домоволодіння за адресою [ADDRESS] та 28.07.2003 року видавалось свідоцтво про право власності на домоволодіння на ім'я [PERSON] та технічний паспорт на житловий будинок, власником якого значиться [PERSON], виготовлений 11.07.2003 року. Також спадкодавець була власником земельних ділянок, які розташовані на території Яснозірської сільської ради площею 0,3356 га кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,7750 га кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,4106 га, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується копіями державних актів, які є на збережені у Віньковецькому відділі Держгеокадастру та інформаційними довідками з технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв). Позивач та відповідач [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] за заповітом, що посвідчений 12.02.1998 року секретарем виконкому Яснозірської сільської ради. Позивач належним чином прийняла спадщину після померлої [INFO] [PERSON] згідно вимог ст. 1268 ч. 3 ЦК України так як на час смерті спадкодавця проживала з нею в м. Хмельницький, що в судовому засіданні підтвердили кожен окремо свідки [PERSON] та [PERSON] Вони повідомили, що [PERSON] поламала ногу і позивачка відвезла її в м. Хмельницький і лікувала та утримувала до смерті в своєму будинку [ADDRESS] і похоронила. Позивач у встановленому порядку не може оформити право власності на спадкове майно, що підтверджено листом приватного нотаріуса № 494/01-16 від 09.11.2018р. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право оформити спадщину. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Те, що [PERSON] постійно проживала до дня смерті у позивачки окрім показань свідків підтверджується свідоцтвом про її смерть де зазначено, що вона померла в м. Хмельницькому, тому суд вважає доведеним факт постійного проживання позивачки зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов'язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов'язки щодо об'єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов'язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об'єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок та земельні ділянки (вих. №36 від 18.02.2018 року), а відсутність цих документів позивачка підтвердила оголошенням в газеті «Сільські Новини» за № 47 від 23.11.2018 року, тому її права підлягають захисту в суді. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved