Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що позивачем на відведеній під забудову земельній ділянці було побудовано на протязі 1966-1985 років житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що на даний час розташований в [ADDRESS]. Дане нерухоме майно було збудовано без відповідного будівельного проекту і після його спорудження не було прийнято до експлуатації, як того вимагає чинне на теперішній час законодавство, хоча на нього у встановленому порядку було виконано відповідну технічну документацію. Таким чином, дане майно по теперішній час не зареєстровано у встановленому законом порядку. З огляду на вищезазначене, на даний момент за вищезазначених обставин узаконити вказане нерухоме майно та провести його державну реєстрацію у позивача відсутня можливість, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Троїцька селищна рада Троїцького району Луганської області у судове засідання свого представника не направила, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача та визнання позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Судом встановлено, що [PERSON] на відведеній під забудову земельній ділянці було побудовано на протязі 1966-1985 років житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що на даний час розташований в [ADDRESS]. Дане нерухоме майно було збудовано без відповідного будівельного проекту і після його спорудження не було прийнято до експлуатації, як того вимагає чинне на теперішній час законодавство, хоча на нього у встановленому порядку було виконано відповідну технічну документацію. Таким чином, дане майно по теперішній час не зареєстровано у встановленому законом порядку. При цьому, згідно п.3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» від 24 травня 2001 року № 127, затвердженої Наказом Держбуду України, - не потребують отримання документів, що дає право на будівельні роботи та прийняття в експлуатацію: будівлі та споруди, прибудови та перепланування в житлових будинках, побудованих до 05 серпня 1992 року. Отже, на момент будівництва домоволодіння, чинне на той час законодавство не вимагало обов'язкового отримання документів, що дає право на будівельні роботи та прийняття в експлуатацію, однак на теперішній час законодавцем визначена обов'язкова реєстрація на нерухоме майно, провести яку не можливо без наявності зазначених документів та введення такого майна в експлуатацію. З огляду на вищезазначене, на даний момент за вищезазначених обставин узаконити вказане нерухоме майно та провести його державну реєстрацію у позивача відсутня можливість. Відповідно до ч.2 п. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 376 ч. 5 ЦК України за вимогою власника (користувача) земельною ділянкою суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно технічного паспорту житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що на даний час розташований в [ADDRESS], складається: А, а, ґ - житловий будинок; Б, б - літня кухня, В - сарай; Д - гараж; ПГ - погріб; Е - убиральня; 2-3 - огорожа; 4 - водопровід. Таким чином, судом було встановлено, що позивач по справі має усі належні підстави розпоряджатися вищевказаним нерухомим майном, так як вказане будівництво було виконане на земельній ділянці, виділеній для будівництва та обслуговування домоволодіння, зазначене будівництво відповідає будівельним нормам та правилам та не може порушувати права інших осіб, і тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На підставі ст.ст. 331, ст. 376 ЦК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду»,

Outcome: approved