Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшла заява головного лікаря КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР [PERSON] про продовження лікування громадянина [PERSON] в психіатричному закладі у примусовому порядку. Заяву мотивовано тим, що [PERSON] страждає тяжким психічним розладом, яке обумовлює небезпеку для себе та оточуючих. Без надання психіатричної допомоги стан його здоров'я може суттєво погіршитися. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів належна психіатрична допомога повинна надаватись тільки в умовах стаціонару. Заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, лікаря-психіатра, прокурора, законного представника, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі пфропфшизофренії, параноїдної форми, безперервно-прогредієнтний перебіг, нестійка ремісія «с», змішаний тип дефекту, є інвалідом ІІ групи. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31.10.2017 року визнаний недієздатним. 16.02.2018 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Комунального закладу «Херсонської обласної психіатричної лікарні» Херсонської обласної ради. Комісією встановлено, що він багато років страждає на тяжкий психічний розлад у формі пфропфшизофренії, параноїдної форми, безперервно-прогредієнтний перебіг, нестійка ремісія «с», змішаний тип дефекту. Поточна госпіталізація повязана з загостренням психічного стану хворого: зберігаються коливання настрою, розлади мислення, конфліктні відносини з опікуном, розуміння хвороби відсутнє. За наслідками огляду Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про продовженння лікування [PERSON] в психіатричному стаціонарі. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога може надаватись без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби. Згідно ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Таким чином, суд вважає заяву обґрунтованою, оскільки необхідність надання [PERSON] психіатричної допомоги в примусовому порядку знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні. Враховуючи викладене,

Outcome: approved