Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява. В позовних вимогах з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23 квітня 2014 року позивачка просить: усунути перешкоди у користуванні належною їй на праві власності часткою у розмірі 5/9 (п'ять дев'ятих) житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом примусового виселення відповідача з належної позивачці частини житлового будинку. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона на підставі договору дарування є власником частини будинку, право власності зареєстроване у встановленому законом порядку, але відповідач, як колишній власник частини будинку, чинить перешкоди в користуванні будинком, чим порушує права позивача як власника нерухомого майна на володіння та користування. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених вимог. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши сторони, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником 5/9 частин житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору дарування 5/9 частин житлового будинку, укладеного 19.07.2013 року між [PERSON] від імені якого на підставі довіреності, посвідченої 15 липня 2013 року [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №612 діє представник [PERSON] та [PERSON]. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1584. 19.07.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності було внесено інформацію про право власності [PERSON] на 5/9 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось представником відповідача на даний час відповідач проживає в спірній частині будинку. Стаття 317 ЦК України визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України). Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право виимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати та укладати інші не заборонені законом угоди (стаття 150 ЖК України). Пункт 1 частини 1 статті 346 ЦК України передбачає, що право власності припиняється, зокрема, у разі відчуження власником свого майна. Стаття 383 ЦК України визначає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Отже, оскільки [PERSON] на даний час є власником 5/9 (п'ять дев'ятих) частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], право власності [PERSON] припинено, тому у відповідача немає жодних законом передбачених підстав для проживання у частині будинку, який належить позивачу на праві власності, відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні права власності, на даний час Договір дарування частини житлового будинку не визнано недійсним, а тому на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача грунтуються на законі та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved