Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 06.03.1999 між позивачем та відповідачем Тополівською сільською радою Троїцького району Луганської області було зареєстровано шлюб під актовим записом № 1. Від вказаного шлюбу вони мають двох дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач вказує, що їх шлюб на даний час розпався, між ними втрачено почуття любові, вони проживають окремо. В подальшому збереження шлюбу між відповідачем та позивачем на думку останнього не можливе, так як вказане суперечить її інтересам. Позивач просить суд розірвати шлюб. Крім того, позивач просить визначити місце проживання їхніх дитей з нею. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони з 06.03.1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано Тополівською сільською радою Троїцького району Луганської області під актовим записом № 1. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] сторони мають сумісних дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Післяшлюбне прізвище позивача слід визначити як [PERSON], так як у даній справі позивач просила залишити прізвище набуте у шлюбі. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судові витрати згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України у вигляді судового збору у сумі 640 гривень 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимоги позивача про визначення місця проживання дитини, так як цивільне судочинство ґрунтується на вирішення спорів відповідно до норм чинного законодавства, а у даному випадку між позивачем та відповідачем спір відсутній, так як діти проживають разом з позивачем і місце проживання дітей ніким із сторін не оспорюється.

Outcome: partial