Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки та скасування запису про державну реєстрацію речового права. В обґрунтування позовних вимог вказав, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 05 липня 2017 року №22-14067-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2 га, розташованої за межами населених пунктів Нижнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства. 04 серпня 2017 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6821587400:04:086:0010), розташовану за межами населених пунктів Нижнянської сільської ради Деражнянського району для ведення особистого селянського господарства. 31 серпня 2017 року вказану земельну ділянку [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу продав [PERSON] , який в подальшому, на підставі договору оренди від 14 листопада 2017 року, передав її в оренду [PERSON] . Водночас, як було встановлено позивачем із даних Публічної кадастрової карти та державних реєстрів, [PERSON] на підставі наказу ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області №22-455-сг від 16 липня 2015 року отримав у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6821581200:03:022:0032) для ведення особистого селянського господарства на території Волоськівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, про що державним реєстратором реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області Щесняк О.А. було внесено відомості до реєстру. Із урахуванням наведеного позивач вважає, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 05 липня 2017 року №22-14067-сг підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка - витребуванню у [PERSON] , як власника, та [PERSON] , як орендаря, на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із тих підстав, що відповідач [PERSON] , зловживаючи своїми правами, передбаченими ч.4 ст.116, ч.1 ст.121 ЗК України, при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не повідомив, що він уже отримав 16 липня 2015 року земельну ділянку на території Волоськівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, тобто використав своє право на безоплатне отримання такої для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельної ділянки для даного виду використання. Ухвалою судді від 30 березня 2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. 26 квітня 2019 року від відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позову не визнав, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Так, відповідач вказав, що відповідач [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у 2017 році повідомив, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки він не скористався, тому накази про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою та затвердження документації із землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки були видані управлінням в межах наданих йому повноважень та відповідно до норм чинного законодавства України. Ухвалою суду від 08 травня 2019 року провадження у справі було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №584/430/16-ц, а ухвалою від 31 жовтня 2019 року провадження у справі поновлено. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, просила відмовити в позові з підстав, наведених у відзиві на позов. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання вимог позову, зокрема в частині визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру та розгляд вказаної справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Про причини неявки вони суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду вказаної справи не заявляли. Заслухавши пояснення учасників справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 13.01.2017 року [PERSON] звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Нижнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-2365-сг від 08.02.2017 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність. Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 05 липня 2017 року №22-14067-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 6821587400:04:086:0010) та безоплатно передано йому у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів Нижнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Право власності [PERSON] на означену земельну ділянку було зареєстроване державним реєстратором Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області Вавренчуком О.О. 04 серпня 2017 року, що, зокрема, підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18 грудня 2018 року №150048461. На підставу договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31 серпня 2017 року №892, посвідченого приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу Хмельницької області Янцаловською В.О., означену земельну [PERSON] відчужив [PERSON] , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з індексним номером 36849775 від 31 серпня 2017 року. Крім цього, встановлено, що згідно договору оренди від 14 листопада 2017 року така земельна ділянка була передана [PERSON] в оренду [PERSON] строком на 7 років, про що державним реєстратором Деражнянської міської ради Дащенко Т.М. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:38106445 від 14 листопада 2017 року. Разом із цим, судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 01 квітня 2015 року №22-2116/14-15-сг [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за межами населених пунктів Волоськівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, орієнтовною площею 2.0000 га, а на підставі наказу цього ж управління від 16 липня 2015 року №22-455-сг - передано у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6821581200:03:022:0032) для ведення особистого селянського господарства на території Волоськівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Право власності [PERSON] на означену земельну ділянку було зареєстровано державним реєстратором реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області Щесняк О.А. 20 липня 2015 року, номер запису про право власності: 10475340. Наведені обставини повністю підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, які були безпосередньо досліджені судом, зокрема: Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18 грудня 2018 року №150048461; наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 01 квітня 2015 року №22-2116/14-15-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою»; наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 16 липня 2015 року №22-455-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»; наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 05 липня 2017 року №22-14067-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність». Згідно із ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно припису ч.4 ст.116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до п.б ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів. Із урахуванням вищенаведеного, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що [PERSON] , всупереч зазначеного вище чинного законодавства, звертаючись в липні 2017 року до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не вказав, що право на приватизацію земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства ним вже було використане у 2015 році. При цьому судом враховується, що будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вищеозначених обставин відповідачем [PERSON] не подано. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статі 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З огляду на положення ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Крім того, суд вважає обґрунтованими доводи позивача в тому, що земельна ділянка площею 2 га, із кадастровим номером 6821587400:04:086:0010, що розташована за межами населених пунктів Нижнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, безпідставно вибула із державної власності не лише внаслідок незаконного використання [PERSON] в липні 2017 року права на повторну безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду використання, а й внаслідок порушення закону органом, уповноваженим від імені держави на розпорядження цією земельною ділянкою - Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке реалізовувало повноваження Держгеокадастру на території Хмельницької області. Зокрема, здійснюючи функції з розпорядження землями при розгляді у 2017 році заяви [PERSON] про передачу спірної земельної ділянки у власність, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області було порушено вимоги ч. 8 ст. 118, ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України, ст.ст. 2, 6 Закону України «Про землеустрій» в частині погодження та затвердження відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також передачі спірної земельної ділянки у власність [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно зі статтею 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову. Водночас на наявність прав власника на майно не впливає і та обставина, що воно було предметом угоди щодо відчуження, укладеної іншими способами, оскільки дійсний власник не був стороною такої угоди. При цьому статтею 346 ЦПК України не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у тому числі після її продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника. У таких випадках чинність таких правочинів, державної реєстрації прав на його майно за іншими способами чи наявність у них правовстановлюючих документів не є перешкодою для витребування власником свого майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України, що є належним способом захисту. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, яка викладена у постановах від 21 лютого 2018 року у справі №363/2936/15-ц, від 12 червня 2018 року у справі №916/3727/15, від 09 липня 2018 року у справі №910/3513/17. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики ЄСПЛ (рішення у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року), втручання в право особи на мирне володіння майном має бути законним, повинно переслідувати «суспільний, публічний» інтерес та бути пропорційним визначеним цілям. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес. Виходячи з основних критеріїв дотримання вимог Статті 1 Першого протоколу до Конвенції у вказаній справі, суд констатує, що таке втручання у майно відповідача [PERSON] є законним в контексті положень національного законодавства; переслідує «суспільний, публічний» інтерес, при цьому буде дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та приватними інтересами відповідача, а отже, таке втручання буде законним та справедливим. Суд також констатує, що у спірних правовідносинах вимоги ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України при передачі спірної земельної ділянки у власність [PERSON] , а відтак інтереси держави, порушені саме ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке реалізовувало повноваження Держгеокадастру. Однак ні Держгеокадастр, ні ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ні їх посадові особи не вправі самостійно скасувати спірний наказ, оскільки на його підставі за відповідачем [PERSON] зареєстровано право приватної власності, тому вказане суперечитиме вимогам ч. 1 ст. 154 ЗК України. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в абз. 2 п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп, абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у редакції постанови ПВСУ від 19 березня 2010 року № 2. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 05 липня 2017 року №22-14067-сг про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, розташовану за межами населених пунктів Нижнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області та надання її у власність [PERSON] , є незаконним, оскільки виданий з порушенням вимог законодавства, а тому його слід визнати недійсним. Крім того, суд вважає доведеною ту обставину, що означена земельна ділянка вибула із земель запасу державної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок - держави. При цьому, [PERSON] придбав вказану земельну ділянку в особи, яка, з огляду на зазначені обставини, не мала права її отримувати та відчужувати. Оскільки передумовою набуття права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку було незаконне рішення Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 05 липня 2017 року №22-14067-сг щодо відведення та неправомірне її безоплатне набуття у власність [PERSON] , інтереси держави підлягають захисту шляхом повернення до державної власності цієї земельної ділянки. Враховуючи викладене, земельна ділянка площею 2 га (кадастровий 6821587400:04:086:0010), що знаходиться за межами населених пунктів Нижнянської сільської ради Деражнянського району, у відповідності до ст. 388 ЦК України, підлягає витребуванню у добросовісного набувача [PERSON] та орендаря [PERSON] на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, як органу, уповноваженого на розпорядження такою земельною ділянкою. Враховуючи зазначені висновки суду щодо витребування земельної ділянки, суд вважає обгрунтованими вимоги позову щодо скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права, здійсненого на підставі рішення державного реєстратора Деражнянської міської ради Дащенко Т.М. від 14.11.2017 №23341692 про реєстрацію права оренди земельною ділянкою, площею 2 га, із кадастровим номером 6821587400:04:086:0010, на території Нижнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, за [PERSON] . При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд приймає до уваги, відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому в силу вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 5763грн. слід стягнути на користь прокуратури Хмельницької області з відповідачів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках у розмірі 1440,75 грн. з кожного, а решту 1440,75 грн. - компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved