Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Єланецька районна державна адміністрація Миколаївської області звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що між нею та Запорізьким державним медичним університетом і відповідачем 16 вересня 2013 року був укладений договір про навчання на період з 1 вересня 2013 року по 25 червня 2018 року, п.3.2.2 якого передбачено, що позивач зобов'язався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені цим договором, а відповідач, в свою чергу, згідно п.п.3.7, 3.8 даного договору, зобов'язався після закінчення навчання відпрацювати не менше 5 років на запропонованій виконавцем посаді. Наказом Запорізького державного медичного університету №571-с від 12 липня 2016 року [PERSON] у зв'язку з академічною заборгованістю та невиконанням навчального плану відрахований з 4 курсу. За час навчання останнього районною державною адміністрацією на рахунок університету було сплачено 51800 грн. На даний час відповідач добровільно не повертає вказану суму грошей, які фактично були витрачені на придбання ним освіти. В результаті невиконання відповідачем договірних зобов'язань Єланецькій районній державній адміністрації Миколаївської області завдана шкода у розмірі 51800 грн., які просить стягнути з нього на її користь. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але своєю письмовою заявою від 12 червня 2017 року позов підтримує у повному обсязі та просить у відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України розглядати справу за його відсутності. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився та про причини своєї неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У п.2 Указу Президента України «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» №77/96 від 23 січня 1996 року із змінами, внесеними Указом Президента України 342/96 від 16 травня 1996 року, зазначається, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Встановлено, що між сторонами 16 вересня 2013 року укладено договір про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг, відповідно до п.п.3.7 та 3.8 якого відповідач прийняв на себе зобов'язання своєчасно та повно відвідувати заняття, передбачені навчальним планом та графіком навчального процесу, а після закінчення навчання відпрацювати не менше 5 років на запропонованій виконавцем посаді. У разі порушення зобов'язань відшкодовує в повному обсязі витрати, понесені невиконанням чи неналежним виконанням умов цього договору (а.с.4). З платіжних доручень та довідки Запорізького державного медичного університету видно, що за навчання відповідача було перераховано 51800 грн. (а.с.16-20). На лист-вимогу від 28 листопада 2016 року відповідач не відреагував та добровільно не відшкодував позивачу збитки (а.с.15). Згідно наказів Запорізького державного медичного університету №463-с від 19 серпня 2013 року та №571-с від 12 липня 2016 року відповідач зарахований студентом 1-го курсу денної форми навчання за спеціальністю «Лікувальна справа» та відрахований з університету за академічну заборгованість та невиконання навчального плану (а.с.9,13). Відповідно до вимог п.п.5.1 та 5.2 вказаного договору про навчання сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань (а.с.4). Враховуючи наведене та оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved