Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

До суду надійшов вищевказаний позов, в обґрунтування якого зазначено, що 24 квітня 2009 між позивачем та відповідачем Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції під актовим записом № 229. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та втрату почуття любові та поваги один до одного, у зв'язку з чим було припинено у грудні 2014 року. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна немає. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином. До суду позивач надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Причини неявки суду не повідомив. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач та відповідач з 24 квітня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції під актовим записом № 229 (а.с 9). Від вказаного шлюбу позивач та відповідач мають дитину - [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.04.2014 року (а.с. 10). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, відсутність взаєморозуміння між ними та втрату почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд, після розірвання шлюбу, залишити їй шлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved