Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» про стягнення з відповідача\~\~витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] у розмірі 15635,69 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Прилуцького міськрайонного суду від 11.09.2020, залишеним в силі ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23.11.2020 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням. Згідно вищезазначеного вироку суду, 30 січня 2020 обвинувачений [PERSON] , через порушення вимог Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд па пішохода потерпілого [PERSON] , який отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих, подвійних переломів обох кісток лівої гомілки по типу «бампер перелому», які згідно висновку судово-медичної експертизи № 90 від 15.04.2020 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Прилуцька ЦМЛ» з 30.01.2020 по 26.02.2020. Відповідно до довідки, наданої КНП «Прилуцька центральна міська лікарня», витрати, понесені на лікування [PERSON] склали 15635,69 грн. У судовому засіданні представник Прилуцької окружної прокуратури позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, вказав, що сума витрат лікарні не підтверджена. Дослідивши всі матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до копії вироку Прилуцького міськрайонного суду від 11.09.2020, залишеним в силі ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23.11.2020, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням. Згідно вищезазначеного вироку суду, 30 січня 2020 обвинувачений [PERSON] , через порушення вимог Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд па пішохода потерпілого [PERSON] , який отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих, подвійних переломів обох кісток лівої гомілки по типу «бампер перелому», які згідно висновку судово-медичної експертизи № 90 від 15.04.2020 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я. (а.с.8-12). У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Прилуцька ЦМЛ» з 30.01.2020 по 26.02.2020. Відповідно до довідки, наданої КНП «Прилуцька центральна міська лікарня», витрати, понесені на лікування [PERSON] склали 15635,69 грн. (а.с.13-20,54-55). Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі\~ст.1191 ЦК України\~держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Частинами 1 та 3\~ст.1206 ЦК України\~закріплено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. У п.3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат»\~роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Згідно з п.2 указаного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Відповідно до п.4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Оскільки в результаті злочинних дій [PERSON] потерпілий\~\~ [PERSON] внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, який витратив 15635,69 грн. на його лікування, то саме така сума і повинна бути стягнута з відповідача на користь КНП «ПЦМЛ» на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при поданні позову звільнений від його сплати. На підставі наведеного та ст.166,\~1191,\~1206 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» ,

Outcome: approved