overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя і непорозуміння по різним життєвим проблемам, внаслідок чого стало неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу. Сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, сім'я розпалася та шлюб носить формальний характер. Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.11.2017 року, ухваленому у справі за вищеназваним позовом, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено. 22.12.2017р. відповідач звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою у порядку положень ст.ст. 284-288 ЦПК України. Ухвалою суду від 25.01.2018р. заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення - задоволено. Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15.11.2017 року скасувано та призначено справу до розгляду. Позивачка у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх, заперечувала проти надання відповідачу час для примирення. Відповідач у судове засідання з'явився, заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 14.03.2002 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції, актовий запис №15, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Сторони не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо, як вказує позивачка, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно. Суд приходить до висновку, що вимога позивачки обґрунтована і доказана, а позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя і непорозуміння по різним життєвим проблемам, внаслідок чого стало неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу. Сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, сімя розпалася та шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, але [PERSON] відмовляється від розірвання шлюбу через органи РАЦСу. Від позивачки надійшла заява в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином - оголошення у пресі «Одеські вісті», «Урядовий курєр», жодних клопотань, відзив до суду не надавав. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 06.02.1983 року в Палаці урочистих подій м. Горлівка Донецької області, актовий запис № 309, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Зі слів позивачки сторони не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, як вказує позивачка, примирення між сторонами неможливе і шлюб носить тільки формальний характер. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд приходить до висновку, що вимога позивачки обґрунтована і доказана, а позов підлягає задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя і непорозуміння по різним життєвим проблемам, внаслідок чого стало неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу. Сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, сімя розпалася та шлюб носить формальний характер. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачкою не можливе, але [PERSON] відмовляється від розірвання шлюбу через органи РАЦСу. Від позивачки надійшла заява в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином про, що в матеріалах справи є належні докази (повідомлення), жодних клопотань, заперечень до суду не надавав. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 10.08.1977 року у м. Одесі Ленінським відділом РАЦС, актовий запис №912, актовий запис №823, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Сторони не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, як вказує позивачка, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що у сторін сімя розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Суд приходить до висновку, що вимога позивачки обґрунтована і доказана, а позов підлягає задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що подружнє життя між ними не склалося через втрату взаєморозуміння, внаслідок чого стало неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу. Сторони не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, як вказує позивач, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Від позивача надійшла заява в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся (повідомлення № 0493248 0), жодних клопотань, заперечень до суду не надавав. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 05.01.1996 року сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Ленінського району м. Одеси, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. За час шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач стверджує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що у сторін сімя розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Суд приходить до висновку, що вимога позивачки обґрунтована і доказана, а позов підлягає задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що подружнє життя між ними не склалося через втрату взаєморозуміння та поваги, внаслідок чого стало неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу. З 2015р. сторони не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, як вказує позивач, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Від позивача надійшла заява в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася (оголошення на офіційному сайті Судової влади sv.od.court.gov.ua), жодних клопотань, заперечень до суду не надавала. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 20.08.2005 року у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №663. За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька Марія, 22.08.2010 р., що підтверджується свідоцтвом про народження. З 2015р. сторони не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що подружнє життя між ними не склалося через втрату взаєморозуміння та поваги, внаслідок чого стало неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу. З кінця березня 2016 року сторони не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, як вказує позивач, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Від позивача надійшла заява в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.01.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №35. Від шлюбу у сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що подружнє життя між ними не склалося через втрату взаєморозуміння та поваги, внаслідок чого стало неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу. З січня 2018 року сторони не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, як вказує позивач, шлюб носить тільки формальний характер. Від позивача надійшла заява в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений через оголошення на сайті Суворовського районного суду м. Одеси. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 04.07.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управліняя юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №273. Від шлюбу у сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що подружнє життя між ними не склалося через втрату взаєморозуміння та поваги, внаслідок чого стало неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу. З травня 2018 року сторони не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, як вказує позивач, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Від позивача надійшла заява в якій позовні вимоги підтримує, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24.08.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1236. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що подружнє життя між ними не склалося через втрату взаєморозуміння та поваги, внаслідок чого стало неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу. Понад два роки сторони не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, як вказує позивач, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Від позивача надійшла заява в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи є належні докази, жодних клопотань, відзиву до суду не надавала. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 10 листопада 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м .Одесі, актовий запис №447. Понад два роки сторони не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved