Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Заявник [PERSON] 25.10.2016 року звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14.07.2016 року він звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Краматорську з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Але пенсію йому не нарахували з тієї причини, що для цього недостатньо спеціального стажу, бо в стаж роботи, що надає право на пенсію за вислугою років, не зараховано період інтернатури з 01.08.1990 року по 01.07.1997 року в обласному бюро судово-медичної експертизи, оскільки в трудовій книжці на відповідному запису відсутні підпис керівника та печатка установи. За відповідною уточнюючою довідкою він звернувся до КЗОЗ «Донецьке обласне бюро СМЕ», але отримав відповідь, що підтвердити зазначений стаж документами не має можливості, оскільки кадрові та бухгалтерські архіви Донецького обласного бюро СМЕ залишилися на непідконтрольній Україні території. Про зазначений період зроблений відповідний запис в трудовій книжці, але на цих записах відсутні підпис керівника та печатка установи. Від підтвердження цього факту залежить право на отримання пенсії за вислугою років. Іншого порядку для підтвердження цього періоду стажу, а ніж шляхом звернення до суду, не має. Просить суд встановити факт того, що [PERSON] працював лікарем інтерном в Донецькому обласному бюро судово-медичної експертизи в період з 01.08.1990 року по 01.07.1991 року. Заявник у судовому засіданні підтримав свою заяву та просив її задовольнити, додатково пояснивши, що він дійсно в зазначений період працював лікарем інтерном та це є обов'язковою умовою для роботи судово-медичним експертом. В теперішній час він працює на посаді лікаря судово-медичного експерта Добропільського відділення судово-медичної експертизи. Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги заявника, вважаючи, що є всі законні підстави для встановлення зазначеного факту. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області проти встановлення факту того, що заявник працював лікарем інтерном в Донецькому обласному бюро судово-медичної експертизи в період з 01.08.1990 року по 01.07.1991 року не заперечував. Представник КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника бюро та зазначив, що проти заявлених заявником вимог не заперечує. Вислухав думку заявника та його представника, представника заінтересованої особи, заслухавши свідка [PERSON], проаналізував в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює з 1966 року судово-медичним експертом в м. Дружківка. Заявника [PERSON] знає як свого колегу судово-медичного експерта, познайомився із ним у 1990 році на нарадах, які проходили в Донецькому обласному бюро судово-медичної експертизи. Підтверджує, що він в період з 01.08.1990 року по 01.07.1991 року працював лікарем-інтерном в Донецькому обласному бюро судово-медичної експертизи. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до трудової книжки [PERSON] 23.08.1984 року зарахований на перший курс другого лікувального факультету Донецького медінституту та 01.07.1990 року відрахований у зв'язку із закінченням Донецького медінституту. 01.08.1990 року зарахований до обласного бюро судово-медичної експертизи для проходження інтернатури по судовій медицині лікарем-інтерном. 01.07.1991 року наданий розрахунок у зв'язку з закінченням інтернатури. 23.09.1991 року зарахований до Обласного бюро судово-медичної експертизи Донецького УЗО в Дебальцевське відділення на посаду завідувача відділенням (а.с.7-8) Відповідно до посвідчення №11397, виданого лікарю [PERSON], останній з 01.08.1990 року по 30.06.1991 року проходив інтернатуру в Донецькому обласному бюро судово-медичної експертизи за спеціальністю судова медицина, рішенням випускної екзаменаційної комісії присвоєна кваліфікація лікаря судово-медичного експерта. (а.с.11) Відповідно до довідки від 27.07.2016 року, КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» не може підтвердити проходження інтернатури, бо кадрові та бухгалтерські архіви Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи станом на 10.02.2015 року залишилися на непідконтрольній Україні території. (а.с.4) В судовому засіданні досліджені оригінал трудової книжки та оригінал посвідчення №11397 про проходження інтернатури та присвоєння кваліфікації лікаря судово-медичного експерта, який має необхідні реквізити та є беззаперечним доказом проходження заявником інтернатури. З огляду на викладене, суд вважає доведеними вимоги заявника, що останній працював лікарем-інтерном в Донецькому обласному бюро судово-медичної експертизи в період з 01.08.1990 року по 01.07.1991 року.

Outcome: approved