Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Заступник керівника Кобиляцької місцевої прокуратури Полтавської області Степаненко І. О. звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог, зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.12.2019 року близько 21 год. у ландшафтному заказнику загальнодержавного значення « Сулинський » [PERSON] здійснив незаконний вилов риби загальною вагою 37 кг., яку разом із сітками витяг із води на берег заказника, після чого був викритий працівниками поліції. Своїми протиправними діями [PERSON] заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам, яка згідно «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про природно - заповідний фонд України», затверджених постановою КМУ « 541 від 24.07.2013, склала 47818 грн. Вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 22.01.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України. Цивільний позов прокурора залишено без розгляду. В ході досудового розслідування [PERSON] добровільно відшкодував шкоду в розмірі 2000 грн. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на користь Святилівської сільської ради Глобинського раойону Полтавської області 45818 грн. збитків, завданих державі незаконним рибним добувним промислом. Прокурор Кобиляцької місцевої прокуратури Нечипоренко В. В. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи за вказаним місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 22.01.2020 року було встановлено, що 06.12.2019 [PERSON] прибув до Сулинського заказника Кременчуцького водосховища річки Дніпро, зайшов до Кременчуцького водосховища р. Дніпро поблизу с. Липове Глобинського району та виставив шість риболовних сіток уздовж берега, 08.12.2019 р. близько 21 год. [PERSON] повернувся до залишених у водоймищі сіток та здійснив незаконний вилов риби загальною вагою 37 кг., яку разом із сітками витяг із води на берег заказника, після чого був викритий працівниками поліції, незаконно добув: карась сріблястий 16 шт., білизна 4 шт., лящ -49 шт., щука - 11 шт., товтолоб - 11 шт., амур - 1 шт., короп - 16 шт., судак - 8 шт., чим спричинив своїми умисними діями істотну шкоду рибним запасам України на загальну суму 47818 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дії чи бездіяльність особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.ст. 47, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», заподіяна державі шкода внаслідок порушення природоохоронного законодавства підлягає відшкодуванню в повному обсязі і стягується до місцевого бюджету (місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища), в даному випадку до бюджету Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, на території якої вчинено кримінальне правопорушення. У відповідності до ст.63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про тваринний світ в повному обсязі. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 6 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved