Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

до суду звернулись [PERSON] та [PERSON] з позовом до Лютенської об`єднаної територіальної громади, третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Антонова Т. В. про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві позивачі вказують, що [PERSON] та його дружина [PERSON] проживали у будинку [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок відносився до типу колгоспного двору, членами якого вони і були. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті спадщину фактично прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті спадщину фактично прийняв її син [PERSON] , який 06.08.2020 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки (паї). [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті спадщину прийняли вони - його тітки [PERSON] та [PERSON] , звернувшись із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Антонової Т. В. До спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] входить і житловий будинок [ADDRESS] . Проте нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказаний будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо вказаного спадкового майна. Посилаючись на вищевикладене, позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за кожною право власності по 1/2 частині на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцями після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 13.04.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Згідно ухвали суду від 06.07.2021 замінено первісного відповідача Рашівську територіальну громаду на належного відповідача Лютенську об`єднану територіальну громаду. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Хоруженко С. Г. направили заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Лютенської об`єднаної територіальної громади направив заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог позивачів заперечень не має. Третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Антонова Т. В. у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Лютенської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.12.1955, що підтверджується свідоцтвом про одруження. [PERSON] був сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 05.02.1958 сільською радою с. Рашівка Гадяцького району Полтавської області. Згідно виписки з погосподарської книги №5 Рашівської сільської ради народних депутатів станом на 05.08.1992 будинковолодіння по [ADDRESS] відносилось до типу колгоспного двору. Членами господарства були [PERSON] - голова двору та його дружина [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч.2 ст.123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги [PERSON] та [PERSON] своє право власності в БТІ не оформили. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому [PERSON] та [PERSON] набули право власності по 1/2 частині на будинковолодіння [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Рашівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця, діти спадкодавця та батьки. Згідно ч.1 ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з 1/2 частини вищезазначеного будинковолодіння, яке фактично прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] в рівних частках, так як на момент смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані разом з ним за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 09.11.2020 №02-20/748. Таким чином, [PERSON] стало належати 3/4 частини вказаного будинковолодіння, а [PERSON] - 1/4 частина вказаного будинковолодіння, але спадщину вони у нотаріуса не оформили. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 29.03.2017 виконавчим комітетом Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з 3/4 частини будинковолодіння по [ADDRESS] , яку фактично прийняв її син [PERSON] , так як на момент смерті матері проживав та був зареєстрований разом з нею за вказаною адресою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 09.11.2020 №02-20/746. Таким чином, [PERSON] стало належати в цілому вказане будинковолодіння, але спадщину у нотаріуса він не оформив. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 07.10.2019 виконавчим комітетом Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Згідно ст.1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Позивачки [PERSON] та [PERSON] є тітками померлого [PERSON] , що підтверджується їх свідоцтвами про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] від 29.07.2020, згідно яких батьками [PERSON] , [PERSON] та[PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого повторно 02.10.2001 відділом РАЦС Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області, [PERSON] змінила своє прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] . [PERSON] змінила своє прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 19.11.1954 сільською радою с. Рашівка Гадяцького району. Як вбачається зі змісту Інформаційної довідки зі спадкового реєстру, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] заведена 24.10.2019 приватним нотаріусом Антоновою Т. В. за № 144/2019. Постановою приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антонової Т. В. від 29 березня 2021 року позивачкам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. У технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] загальною площею 57,5 кв.м, житловою площею 24,9 кв.м, житловий будинок позначений літ. А-1,а, з господарськими будівлями: погріб Б, сараї В, Г, літня кухня Д, огорожа №1, кран дворовий №2. Згідно Постанови Верховної ради України №807 ІХ від 17.07.2020, у Полтавській області ліквідовано Гадяцький район та утворено Миргородський район (з адміністративним центром у місті Миргород) у складі територій Білоцерківської сільської, Великобагачанської селищної, Великобудищанської сільської, Великосорочинської сільської, Гадяцької міської, Гоголівської селищної, Заводської міської, Комишнянської селищної, Краснолуцької сільської, Лохвицької міської, Лютенської сільської, Миргородської міської, Петрівсько-Роменської сільської, Ромоданівської селищної, Сенчанської сільської, Сергіївської сільської, Шишацької селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Аналізуючи досліджені матеріали справи, судом встановлено, що нотаріально оформити спадкове майно позивачі не мають можливості, оскільки відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість, у відповідності до ст.182 ЦК України, підлягає державній реєстрації. Суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved