Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, свої вимоги мотивувала тим, що після смерті чоловіка вона успадкувала нерухоме майно, а саме земельні ділянки площею 5,4159 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7113 га для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво\~ про право на спадщину, заявниця не має можливості, так як в державних актах про право власності на земельну ділянку імя її чоловіка зазначено «Костянтин» замість правильного «Константин». Враховуючи уточнення її представника за довіреністю - [PERSON], заявниця просила суд встановити факт, що державний акт серії ЯБ №136814 від 27.10.2004 р. та державний акт серії І-КВ №098271 від 04.05.2001 р. належать [PERSON], який помер 02.01.2018 р. Представник заявниці [PERSON] подала до суду заяву в якій просить провести судовий розгляд у її відсутність, уточнені вимоги підтримує. \~ Представники від заінтересованих осіб до суду не зявились, про розгляд заяви були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не сповістили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява\~ фізичної\~ особи\~ про\~ встановлення\~ факту, що\~ має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що 02 січня 2018 року помер чоловік заявниці [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 422637 /а.с. 13/. На підставі державних актів серії ЯБ №136814 від 27.10.2004 р. та\~ серії І-КВ №098271 від 04.05.2001 р. йому належать земельні ділянки площею 5,4159 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Биковогребельської сільської ради, площею 0,7113 га для ведення особистого підсобного господарства /а.с. 14-15/. У вказаних державних актах були допущені технічні помилки, а саме імя власника [PERSON] було записано як «Костянтин». Після смерті чоловіка, [PERSON] прийняла спадщину, однак приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, з підстав відсутності у заявника відповідних правовстановлюючих документів. Встановлення даного факту заявниці необхідно для оформлення спадкових прав. Вирішуючи по суті заяву суд виходить з наступного. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом. Як вказано в розясненнях наданих в п.12\~ ППВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при\~ розгляді\~ справи\~ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх\~ реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Та обставина, що державний акт серії ЯБ №136814 від 27.10.2004 р. та державний акт серії І-КВ №098271 від 04.05.2001 р. належать [PERSON], який помер 02.01.2018 р., підтверджується: - свідоцтвом про одруження серії ЯУ № 575908 /а.с. 10/; - копією паспорта [PERSON] СК 599692 /а.с. 11/; - свідоцтвом про смерть /а.с. 13/; Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що у державних актах на земельні ділянки серії ЯБ №136814 від 27.10.2004 р. та серії І-КВ №098271 від 04.05.2001 р., допущені описки в написанні імені [PERSON], яке зазначено як «Костянтин» замість вірного «Константин», тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Заявницею доведено викладені в заяві обставини, а тому заяву слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved