Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи із дня подання позову до суду і до набуття донькою повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 14.07.2007р., однак з травня 2018 року проживають окремо. За час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. Ддонька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.10.2018 року визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання відповідно до ч.4 ст.279 ЦПК України. Сторони у судове засідання не явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені. Від позивачки надійшла заява в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд справи провести у її відсутність. Від відповідача надійшла заява в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи провести за його відсутності. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з сторони з 14.07.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 595 (а.с.3). За час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 97 (а.с.4). Догляд за дитиною здійснює позивачка, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачується щомісячно. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи вищенаведене суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved