Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області у позовній заяві просить суд стягнути з [PERSON] на користь КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» 4216 грн.82 коп. коштів витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON], а в разі відсутності коштів у відповідача, то стягнути з його законного представника матері [PERSON], посилаючись на те, що 19 липня 2015 року біля 19 години між [PERSON] та його племінником [PERSON], які знаходились на території господарства дядька, розташованого в с. Туники по вул. Мисайлівській №5 Богуславського району Київської області, виникла сварка, під час якої [PERSON] умисно наніс два удари кулаком в обличчя [PERSON], внаслідок якого останній отримав, згідно висновку експерта №69 від 24 листопада 2015 року, тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого вилицево-орбітального комплексу та струсу головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та перебував на стаціонарному лікуванні, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України. Згідно з даними Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у центрі щелепо-ліцевої хірургії КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» з діагнозом «Перелом лівого вилицево-орбітального комплексу» з 20 липня 2015 року по 28 липня 2015 року та вартість його лікування за 8 ліжко/днів складає 4216 грн.82 коп. Вироком Богуславського районного суду Київської області від 25 січня 2016 року [PERSON] було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України до двох років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75, 104 КК України, зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, але питання про відшкодування коштів витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не вирішувалось. В судовому засіданні прокурор по справі [PERSON] позов підтримав, посилаючись на вищенаведені обставини та просив стягнути з [PERSON] на користь лікувального закладу витрати на лікування потерпілого. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали повністю та не заперечували проти його задоволення. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, оскільки на даний час її син являється повнолітнім та повинен сам відшкодовувати заподіяну ним шкоду. Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 19 липня 2015 року біля 19 години між [PERSON] та його племінником [PERSON], які знаходились на території господарства дядька, розташованого в с. Туники по вул. Мисайлівській №5 Богуславського району Київської області, виникла сварка, під час якої [PERSON] умисно наніс два удари кулаком в обличчя [PERSON], внаслідок якого останній отримав, згідно висновку експерта №69 від 24 листопада 2015 року, тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого вилицево-орбітального комплексу та струсу головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та перебував на стаціонарному лікуванні, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України. Із копії вироку Богуславського районного суду Київської області від 25 січня 2016 року видно, що [PERSON] було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України до двох років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75, 104 КК України, зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Із довідки КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» №61 від 15 січня 2016 року вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у центрі щелепо-ліцевої хірургії КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» з діагнозом «Перелом лівого вилицево-орбітального комплексу» з 20 липня 2015 року по 28 липня 2015 року та вартість його лікування за 8 ліжко/днів складає 4216 грн.82 коп. Відповідно до ст.1206 ЦК України кошти, які були витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, підлягають відшкодуванню у розмірі фактичних витрат. Відповідно до ч.1 ст.34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Із копії паспорта серії СТ №444916 видно, що [PERSON] народився 15 липня 1998 року в с. Туники Богуславського району Київської області. В даному випадку, на час розгляду справи відповідач [PERSON] являється повнолітнім, а тому сам повинен нести матеріальну відповідальність за заподіяну ним шкоду, в звязку з чим, позовні вимоги в частині відшкодування шкоди позивачу (в разі відсутності або недостатності майна для відшкодування шкоди у відповідача) його законним представником матірю [PERSON] не підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати (судовий збір по справі). На підставі ст.1206 ЦК України,

Outcome: partial