Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що позивач є власником земельної ділянки площею 9,4739 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області (кадастровий номер земельної ділянки 4425486000:05:007:0014). 10 жовтня 2013 року між позивачем та ПСП «Агрофірма Привілля» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 5 років. Позивач вважає, що строк дії договору відраховується з моменту його підписання та закінчується 10 жовтня 2018 року, так як на момент укладення договору відповідно до норм чинного на той час законодавства його державна реєстрація не вимагалася. Позивач вирішив самостійно обробляти зазначену земельну ділянку, про що повідомив відповідача. ПСП «Агрофірма Привілля» вважає, що договір є чинним з моменту його державної реєстрації і строк дії договору відраховується з дати проведення такої державної реєстрації, та у зв`язку із змінами у чинному законодавстві на момент державної реєстрації договору мінімальний строк оренди становив 7 років, у зв`язку з чим було проведено реєстрацію такого договору саме на 7 років. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними та просить суд витребувати у ПСП «Агрофірма Привілля» з незаконного володіння та користування вищезазначену земельну ділянку, яка знаходиться у його власності, після чого передати її власнику, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Від представників відповідача [PERSON] та [PERSON] надійшла до суду спільна заява, згідно якої останні просять суд справу розглянути без їх участі за наявними матеріалами справи і наданими запереченнями до позову. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що згідно договору оренди землі від 10 жовтня 2013 року (далі Договір) [PERSON] надав в оренду ПСП «Агрофірма Привілля» земельну ділянку площею 9,4739 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області (кадастровий номер земельної ділянки 4425486000:05:007:0014) (а.с. 9-10). На підставі Договору було складено акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 10 жовтня 2013 року (а.с. 11) та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10 жовтня 2013 року (а.с. 12). Згідно п. 3.1 Договору, договір укладено строком на 5 років. 12 липня 2018 року [PERSON] звернувся до ПСП «Агрофірма Привілля» із заявою, в якій повідомив, що має намір обробляти самостійно спірну земельну ділянку, у зв`язку з чим просить ПСП «Агрофірма Привілля» не обробляти її після закінчення строку дії Договору 10 жовтня 2018 року (а.с. 13). ПСП «Агрофірма Привілля» 30 липня 2018 року направила [PERSON] лист № 1082, в якому повідомила про зміни у законодавстві про мінімальний строк, на який може бути укладений договір оренди землі, терміном у 7 років, які набрали чинності 05 квітня 2015 року, та державну реєстрацію даного Договору 03 червня 2015 року зі строком його дії до 03 червня 2022 року (а.с. 14). 29 жовтня 2018 року [PERSON] направив ПСП «Агрофірма Привілля» претензію про припинення дій, пов`язаних з володінням та користуванням ПСП «Агрофірма Привілля» спірною земельною ділянкою, та повернення її власнику з підстав закінчення строку дії договору оренди землі ( а.с. 16-17). 01 листопада 2018 року ПСП «Агрофірма Привілля» направила [PERSON] листа № 1605, в якому повідомила останнього, що має намір користуватися спірною земельною ділянкою до 03 червня 2022 року. До свого відзиву відповідач долучив копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 38451706 від 03 червня 2015 року, вчиненого приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу Луганської області Харченко Оленою Юріївною, згідно якого строк дії Договору становить до 03 червня 2022 року (а.с. 38). Троїцьким районним судом Луганської області 07 червня 2019 року було здійснено запит № 433/2398/18/3123/2019 приватному нотаріусу Сватівського районного нотаріального округу Луганської області Харченко Олені Юріївні з проханням повідомити, на підставі чого було внесено запис про строк дії договору оренди землі та чи було внесено зміни до договору оренди землі відносно строку його дії з проханням надати відповідний Витяг з актуальною інформацією на теперішній час (а.с. 75). 23 грудня 2019 року до Троїцького районного суду Луганської області було надано копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 194312712 від 21 грудня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу Луганської області Харченко Оленою Юріївною, згідно якого строк дії вищезазначеного Договору становить до 03 червня 2020 року (а.с. 106-110). З вищезазначеного вбачається, що на даний час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права строк дії Договору було змінено до 03 червня 2020 року, тобто на 5 років з моменту його державної реєстрації, а саме з 03 червня 2015 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Як вбачається з п. 13.1 Договору, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передача об`єктів оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Відповідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Разом з тим, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. Таким чином, виходячи з положень ст. 638 ЦК України, статтею 125, 126 ЗК України, договір оренди землі набуває чинності з дня проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Так, 01 січня 2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11 лютого 2010 року №1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»», якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі. При цьому, законодавцем не була виключена норма про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. У Договорі позивачем та відповідачем передбачена обов`язкова умова набуття ним чинності підписання сторонами та державна реєстрація (п. 13.1). ПСП «Агрофірма Привілля» виконало передбачений договором та законом обов`язок щодо проведення державної реєстрації права оренди землі 03 червня 2015 року, а тому договір оренди землі від 10 жовтня 2013 року набув чинності саме 03 червня 2015 року. Отже, строк дії договору оренди землі на момент виникнення спірних правовідносин починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Згідно із ч.1 ст.631 ЦК строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Отже, строк оренди земельної ділянки (існування права оренди земельної ділянки) не може починатися раніше за строк дії договору оренди такої земельної ділянки. Строк дії договору земельної ділянки починається після набрання таким договором чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року №532/384/16-ц. Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про оренду землі» однією з підстав припинення договору оренди є закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічне положення закріплено у п.11.2.1 Договору оренди землі. Таким чином, право оренди землі згідно Договору підлягало державній реєстрації, а тому до проведення реєстрації речового права на підставі Договору він не породжував ніяких прав та обов`язків між сторонами, і перебіг строку дії Договору почався з моменту набуття ним чинності, тобто проведення державної реєстрації. Оскільки на даний час було внесено виправлення до відповідного реєстру щодо строку дії Договору, який тепер становить 5 років з моменту проведення реєстраційної дії, тобто до 03 червня 2020 року, судом не вбачається обставин, за яких порушуються права позивача. До теперішнього часу Договір є чинним та виконується сторонами. Крім того, строк дії Договору до «03 червня 2020 року» зазначений у реєстрі відповідною особою, наділеною повноваженнями проводити таку реєстраційну дію, при цьому позивач, обравши спосіб захисту, звертаючись із даним позовом до суду, на ставив питання про скасування зазначеного запису та не оспорював його у передбаченому законом порядку. Таким чином, підсумовуючи усе вищезазначене, судом не вбачається обґрунтованих підстав, за яких позов може бути задоволеним, а тому вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 11, 203, 631, 638, 792 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України,

Outcome: dismissed