overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 2 серпня 2013 року перебуває у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до його повноліття, починаючи з дня предявлення позову, мотивуючи тим, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, є працездатним. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, будь-яких доходів чи майна немає. Позивач в судове засідання не прибула, до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у його відсутність. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 2 серпня 2013 року (а.с. 4). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5), який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 6, 7). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, позовні вимоги визнає, - з нього слід стягнути на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до його повноліття, починаючи з дня предявлення позову. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 551 гривня 20 копійок. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 30 травня 2014 року по 21 липня 2016 року перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до її повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, мотивуючи тим, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, є працездатним. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, будь-яких доходів чи майна не має. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 30 травня 2014 року по 21 липня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 6), яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 7). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, працює, позовні вимоги визнає, - з нього слід стягнути на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до її повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 640 гривень. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 31 жовтня 2009 року перебуває в шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO] народження, яка після припинення шлюбних стосунків з відповідачем знаходиться на її утримані. Позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно до її повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач участі в утриманні дочки не приймає, є працездатним, його місце роботи їй не відоме, інших осіб на утриманні не має. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зробивши про це усну заяву. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, та перевіривши подані письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки дитина проживає з позивачкою, відповідач є працездатним, позовні вимоги визнає, - з нього слід стягнути на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 31 липня 2007 року по 20 листопада 2013 року перебувала в шлюбі. Під час перебування у шлюбі з відповідачем в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утримані. Позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно до її повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач участі в утриманні дочки не приймає, працездатний, інших осіб на утриманні не має. Місце роботи відповідача їй невідоме. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, усну заяву відповідача про визнання позову та перевіривши подані письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки сторони розірвали шлюбні стосунки, дитина проживає з позивачкою, відповідач є працездатним, позовні вимоги визнає, - з нього слід стягнути на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 3 березня 2002 року перебуває у шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до їх повноліття, починаючи з дня предявлення позову, мотивуючи тим, що відповідач участі в утриманні дітей не приймає, є працездатним. Діти проживають з нею та знаходиться на її утриманні, будь-яких доходів чи майна не мають. Позивач в судове засідання не прибула, до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у його відсутність. Також зазначив, що на даний час він працює складальником шин ПрАТ «Росава». Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 3 березня 2002 року (а.с. 2). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с. 3, 4), які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с. 5). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, працює, позовні вимоги визнає, - з нього слід стягнути на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти, в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до її повноліття, починаючи з дня предявлення позову. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 551 гривня 20 копійок. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 3 вересня 2009 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 83. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки на даний час їхня сім'я фактично розпалася та існує лише юридично, причинами чого є різні погляди на життя та обов'язки, непорозуміння, психологічна несумісність і небажання покращити сімейні відносини. В сім'ї відбувалися сварки, які призвели до повного припинення шлюбних стосунків. Примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не прибула, до суду подала заяву, в якій зазначила, що вони з відповідачем з липня 2016 року проживають окремо, позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув, до суду подав заяву, в якій зазначив, що вони з позивачем з липня 2016 року проживають окремо, позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у його відсутність, на примирення не погоджується. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 3 вересня 2009 рокуу Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 83. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З липня 2016 року сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Неповнолітня дочка проживає з матір'ю. Вказані обставини підтверджуються: письмовими заявами сторін, довідкою Ставищенської селищної ради від 04.01.2017 (а. с. 10), свідоцтвом про шлюб, відповідно до якого сторони одружились 3 вересня 2009 року (а.с. 7), копією свідоцтва про народження, відповідно до якого сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO](а.с. 8). У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач направив заяву, якою позовні вимоги підтримала, а відповідач подав до суду заяву про визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 3 серпня 2003 року перебуває у шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до їх повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, мотивуючи тим, що відповідач участі в утриманні дітей не приймає, є працездатним. Діти проживають з нею та знаходиться на її утриманні, будь-яких доходів чи майна не мають. Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 3 серпня 2003 року (а.с. 6). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с. 7, 8), які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с. 9, 10). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, працює, позовні вимоги визнає, - з нього слід стягнути на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти, в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до її повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 5 березня 2011 року перебуває в шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який після припинення шлюбних стосунків з відповідачем знаходиться на її утримані. Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно до його повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач участі в утриманні сина не приймає, є працездатним, його місце роботи їй не відоме, інших осіб на утриманні не має. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зробивши про це усну заяву. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, та перевіривши подані письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки дитина проживає з позивачкою, відповідач працює, позовні вимоги визнає, - з нього слід стягнути на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: approved