Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 31702.33 грн., яка утворилась за виконавчим провадженням № 19886011 з виконання виконавчого листа № 2 38, виданого 11 червня 2010 року Теребовлянським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. в місяць на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з 12 січня 2010 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він зареєстрований за адресою: Тернопільська область, Кременецький район, с. Веселівка, фактично проживає в [ADDRESS] . Перебував у шлюбі із відповідачем у справі [PERSON] , [INFO] . Від спільного сімейного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Проте, сімейні відносини не склалися, шлюб між ними було розірвано. Відповідач звернулася до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовною заявою про стягнення аліментів. На підставі виконавчого листа № 2-38, виданого 11.06.2010 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області, здійснюється стягнення з нього на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) грн. в місяць, починаючи з 12.01.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку із наведеним Кременецьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було відкрите виконавче провадження №19886011 від 21.06.2010 року. Зазначає, що він підтримував спілкування з відповідачем після розірвання шлюбу, проте остання нічого йому не повідомляла про своє звернення до суду з метою стягнення з нього аліментів, не повідомила і про те, що відкрито виконавче провадження. Таким чином, з 12.01.2010 року у нього почала накопичуватись заборгованість по сплаті аліментів, про яку йому відомо не було. Також зазначає, що в березні 2020 року він мав намір пройти навчання та отримати посвідчення водія. Однак, дізнався, що не може скласти іспит, оскільки перебуває в реєстрі боржників по сплаті аліментів. В подальшому, він самостійно з`ясовував обставини справи для отримання інформації про хід виконавчого провадження та розмір заборгованості. Ніякої інформації та документів від суду, виконавчої служби не надходило на його адресу, постанови про відкриття виконавчого провадження він не мав також. Дані обставини, створені відповідачем та виконавчою службою, напряму пов`язані з фактом виникнення заборгованості в розмірі 63\~404.66 грн. У зв`язку із наведеним змушений звернутися до суду для захисту свого цивільного права, оскільки дана ситуація, бездіяльність відповідача та виконавчої служби, штучно зробили з нього боржника. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, згідно з якою просить вказану справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги не визнає та просить у їх задоволенні відмовити. Третя особа Кременецький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , на утримання якої за рішенням Теребовлянського районного суду від 11 червня 2010 року, яке набрало законної сили 22.06.2010 року, з батька на користь матері присуджено щомісячно стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 січня 2010 року (а.с. 15, 30, 31). Вказане рішення суду перебуває на виконанні у Кременецькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), виконавче провадження № 19886011. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.06.2010 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кременецького районного управління юстиції Данилюком Миколою Миколайовичем відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2 38 від 11.06.2010 року, виданим Теребовлянським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. в місяць на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повнолітнього віку починаючи з 12 січня 2010 року. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження та органу або посадовій особі, яка видала документ. Сторонам виконавчого провадження роз`яснено право про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень (ідентифікатор для доступу А177338881Б4). За вказаним параметром запиту в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень (А177338881Б4) знайдено відомості про проведення державними виконавцями таких виконавчих дій, а саме: винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, про тимчасове обмеження у праві полювання, про тимчасове обмеження у праві користування зброєю, про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, про накладення штрафу і інші. Із розрахунку заборгованості по аліментах [PERSON] згідно з виконавчим листом № 2 38 від 11.06.2010 року Теребовлянського районного суду, вбачається, що станом на 01 червня 2020 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 63404.66 грн. (а.с.21,22). Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ч.1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Частиною 1 ст.182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із вимогами ч. 2 ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 2 ст.197 СК України\~передбачає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно із пунктами 17, 23\~постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 15 травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Враховуючи зміст ст. 181,\~197 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, а відповідно до ст.12, 81\~ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин подавши відповідні докази. Слід зазначити, доказів на підтвердження наявності у позивача тяжкої хвороби суду не надано. Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, позивач [PERSON] посилався на те, що така заборгованість виникла через те, що ніякої інформації та документів від суду, виконавчої служби йому не надходило на його адресу, постанови про відкриття виконавчого провадження він також не мав. Крім того, вказує, що і такої інформації йому не надала відповідач у справі. Дані обставини, створені відповідачем та виконавчою службою, напряму пов`язані з фактом виникнення у нього заборгованості в розмірі 63\~404.66 грн. Вказані посилання позивача не можуть вважатися обставинами, що мають істотне значення, та є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, оскільки відповідач [PERSON] не зобов`язана була повідомляти позивача про звернення до суду про стягнення аліментів в її користь. Також, на думку суду, сама по собі та обставина, що позивачу не було відомо про знаходження на виконанні виконавчого листа про стягнення з нього аліментів, не може безумовно свідчити, що така обставина є істотною, вона впливає на те, чи є вина платника аліментів у їх несвоєчасній сплаті. Вказане узгоджується з висновками, викладеними в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року у справі № 6-18841св15. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця\~у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. З наведених норм права та практики ЄСПЛ вбачається, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Виходячи з викладеного, суд доходить до висновку про відсутність підстав для звільнення [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, оскільки відсутні докази про те, що ця заборгованість виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed