Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Заявник 03.10.2018 року звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з заявою якою просить встановити факт народження дитини жіночої статті [PERSON] у місті Донецьк, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про народження. Відповідно до положень\~ст. 145-147 Сімейного кодексу України\~дитині визначено прізвище, ім'я та по батькові: [PERSON]. Заявник вказує, що єдиним наявним документом, що підтверджує факт народження дитини на території непідконтрольній державній владі України є: медичне свідоцтво про народження від 10 липня 2018 року №1202 видане Донецьким центром охорони материнства і дитинства, що знаходиться на території, непідконтрольній державній владі України та свідоцтво про народження, видане на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту народження необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження, згідно чинного законодавства України. Ухвалою суду від 04.10.2018 року провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 04.10.2018 року заяву [PERSON] залишено без руху, оскільки після відкриття провадження у справі судом були встановлені обставини для залишення заяви про встановлення факту народження дитини без руху. До суду 09.10.2018 року надійшла заява про усунення недоліків заяви. Заявник в судове засідання не з'явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити заяву. Представник зацікавленої особи Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~статті 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз'яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії ВН №767083, виданий Волноваським РВ ГУ МВС України в Донецькій області та зареєстрована за адресою: [INFO]. 10 липня 2018 року заявник народила дівчинку, вагою 3450 грамів, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження від 10 липня 2018 року №1202, що видане Донецьким центром охорони материнства і дитинства. Крім того в розділі ІІ п. 9 зазначеного медичного свідоцтва, вказано, що мати дитини перебуває у зареєстрованому шлюбі. Згідно графи «Сімейний стан» у паспорті громадянина України [PERSON], остання 06.11.2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. На виконання ухвали суду про залишення без руху представник заявника подала до суду Свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-АН №768526, яким підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] 14.10.2017 року уклали шлюб про що відділом РАЦС адміністрації Ленінського району міста Ростов-на-Дону було складено актовий запис про укладення шлюбу №510. Тож, шлюб між заявником - матірю дитини та заінтересованої особою - батьком дитини укладений на території Російської Федерації. Відповідно до ч. 1 ст. 39 СК України недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. Доказів на підтвердження розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] суду не представлено. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 1\~ст. 122 Сімейного кодексу України\~дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Проте, оскільки суду не доведено факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], а другий шлюб укладений не на території України, що може свідчити про повторне укладення шлюбу без розірвання першого, суд не може встановити факт народження дитини не від чоловіка заявниці. Відповідно до ч.1.\~ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з п. 14 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матірю, а чоловік батьком дитини за заявою будь-кого з них. Згідно\~ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Проте, суду не надано доказів з яких би останній міг дійти висновку про доведеність вимог заяви. Заявниками не надано суду доказів неможливості державної реєстрації факту народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану, що фактично зазначено у заяві, як мета встановлення такого факту. Відповідно до ч. п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом враховується, що заявниками не доведено неможливість реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались заявники, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні вимог заяви.

Outcome: dismissed