overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

До суду звернулась позивачка з зазначеним позовом до відповідачки, згідно якого просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Позивачка є спадкоємницею за заповітом, інших спадкоємців першої черги не має. Позивачка звернулась до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори 20.06.2014 року з заявою про прийняття спадщини, на що отримала листа про неможливість видачі свідоцтва про право власності за заповітом, оскільки нею пропущено строки прийняття спадщини. Вказану заяву вона не подала вчасно з поважних причин, а саме вона перебувала у пригніченому стані, у зв'язку зі смертю матері, тривалий час перебувала на лікуванні у санаторію, та в січні 2014 року отримала переломом руки. Крім того, позивачка просить врахувати, що спадкодавець була інвалідом першої групи, постійно проживала з нею, вона займалася її похованням, заяву про відмову від спадщини не подавала. В суді позивачка позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, при цьому зазначила, що визнає право позивачки на спадкування за заповітом, оскільки це волевиявлення померлої бабусі. Представник третьої особи Головного управління юстиції в місті Києві до суду не з'явився, направив на адресу суду листа № 21472 від 08.08.2014 року з проханням розглядати справу у його відсутності, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника третьої особи по наявним у справі доказам. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідачки, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено запис № 15455 від [INFO]. (а.с. 7). Згідно заповіту від 22.07.2004 року [PERSON] заповідала все своє майно позивачці [PERSON] ( а.с.6) Згідно довідки МКЛ № 1 м. Києва Травмпункт від 21.01.2014 року позивачка об 19.40 год. цього дня отримала перелом руки зі зміщенням. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає можливим визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини, враховуючи нетривалий термін пропуску шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини та визнаючи пропущення зазначеного строку позивачкою з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

До суду звернулась позивачка з заявою про заміну сторони відповідача у цивільній справі за позовом [PERSON] до Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі про незаконне звільнення, згідно якого просила суд замінити відповідача на належного, а саме на Київський національний торговельно-економічний університет, у зв'язку з виданням Кабінетом Міністрів України розпорядження про реорганізацію відповідача. В судове засідання заявниця не з'явилась, суд вважає можливим розглянути заяву у її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Представник відповідача в суді проти задоволення заяви заперечувала, при цьому пояснила, що на теперішній час реорганізація не проведена та відповідні зміни до державного реєстру юридичних осіб не внесені. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, що стосуються даного питання, прийшов до висновку про відмову у задоволені заяви [PERSON] про заміну сторони відповідача з наступних підстав. Згідно ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії цивільного процесу. 25.11.2015 року Кабінет Міністрів України своїм розпорядженням № 1223-р погодився з пропозицією Міністерства освіти і науки щодо реорганізації Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі шляхом приєднання до Київського національного торговельно-економічного університету з утворенням на його базі структурного підрозділу Університету. Разом з тим, при розгляді заяви судом не встановлено проведення вказаної реорганізації на виконання розпорядження Кабінету міністрів України, отже відсутні правові підстави для задоволення заяви про заміну сторони відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовною заявою до Ціпківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області про визнання права власності на чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 81.2 кв. м., житловою площею 50.1 кв. м., так як Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Ватутіна на даний час ліквідовано, тобто позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру і зареєструвати його в реєстраційних органах, тому вона змушена звернутися до суду для визнання права власності. До суду позивачка не з'явилася, але надала заяву, в яких просить суд позовні вимоги задовольнити та справу розглянути без її участі. Представник відповідача Ціпківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області не з'явився, надавши заяву в якій позовні вимоги [PERSON] визнає, проти їх задоволення не заперечує і просить справу розглянути без участі представника. Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенн. з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 лютого 2000 року на підставі протоколу № 2 загальних зборів колективного сільськогосподарського пайового підприємства ім. Ватутіна в зв'язку з тим, що дане підприємство не може утримувати 16 - ти квартирний будинок по [ADDRESS], позивачці було передано безкоштовно у власність квартиру № 8 у вищевказаному будинку ( а.с. 10). Відповідно до наданої копії трудової книги [PERSON] працювала з 1990 року по 2006 рік у вищевказаному підприємстві ( а.с. 6 -7). 04.08.2014 року рішенням Ціпківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] в зв'язку з тим, що шістнадцятиквартирний жилий будинок не був переданий на баланс сільської ради, а знаходиться на балансі КСПП ім. Ватутіна, тому рекомендовано [PERSON] звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на квартиру ( а.с. 11). Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовом до відповідача про стягнення аліментів, згідно якого просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі розмірі 1200,00 грн. щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що донька перебуває на повному утриманні матері, матеріальної допомоги від відповідача не отримує. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак отримує нерегулярний і мінливий дохід, а тому згідно чинного законодавства зобов'язаний утримувати своїх дітей. Позивачка надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим, суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності і постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 13.02.2010 року. (а.с. 4). При визначені розміру аліментів, суд враховує, що обов'язок по утриманню дитини, нормами діючого законодавства покладається на обох батьків, позивачка не працевлаштована, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. Суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання доньки 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з 23.05.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до якої увійшов житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] . Будинок мати будувала в 1975 році на виділеній для цього земельній ділянці. Мати скала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Позивачка є спадкоємцем, яка прийняла спадщину. Отримати свідоцтво про право на спадщину на будинок позивачка не змогла через відсутність правовстановлюючих документів на нього та відмову нотаріуса, вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. Позивачка та її представник в підготовче судове засідання не з`явились, представник позивачки надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. Позивачка є дочкою померлої, про що свідчить копія свідоцтва про її народження. З витребуваної судом інформації від нотаріуса вбачається, що позивачка по справі прийняла спадщину після смерті матері за заповітом, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Відповідач визнав позов, надав суду довідку, що [PERSON] на час смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Технічний паспорт на будинок даних про самочинне будівництво не містить. Нотаріус відмовив позивачці в оформленні спадщини на будинок через відсутність правовстановлюючих документів. Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за набувальною давністю. В позовній заяві вказала, що вона народилась в смт Драбів [INFO] , її батько є [PERSON] , матір - [PERSON] . Вона з батьками мешкала в Ѕ будинку, що розташований в [ADDRESS] . Крім них, в будинку мешкала і мати батька - [PERSON] 23/100 частки вказаного будинку належали [PERSON] та [PERSON] , інша частина належала [PERSON] 29.12.2004 року [PERSON] та Драбівська районна державна адміністрація уклали договір купівлі-продажу будинку, згідно якого відповідач купив 27/50 частин будинку по [ADDRESS] для [PERSON] та членів його сім?ї. Після укладення даного договору їм був переданий даний будинок та вони з сім?єю вселились в даний будинок як власники. [INFO] батько позивача помер, а [INFO] померла мати батька [PERSON] після їх смерті позивач прийняла спадщину. Як вияснилося згодом право власності на передану їм частину будинку зареєстроване за Драбівською районною державною адміністрацією Черкаської області, що перешкоджає позивачу оформити право власності на неї. Оскільки позивач прожив в даному будинку більш ніж 10 років, тому він набув права власності на даний будинок за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив суд його задовольнити. Представник відповідача пояснив суду, що спірний будинок в них на балансі не перебуває, будинок купувався для батька позивача як пільговика за державі кошти, документи про передачу даного будинку [PERSON] не збереглися, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов до наступного висновку. З копії договору купівлі - продажу 27/50 частин будинковолодіння від 29.12.2004 року вбачається, що Драбівська районна державна адміністрація Черкаської області купила у [PERSON] частину будинку по [ADDRESS] для громадянина [PERSON] та членів його сім`ї. Згідно із витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, власником вищевказаної частини будинку є Драбівська районна державна адміністрації Черкаської області. Позивач по справі є дочкою [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження. Згідно даних домової книги [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] з 24 лютого 2006 року і по даний час. З пояснень представника позивача вбачається, що остання проживала та відкрито володіла даним нерухомим майном з більш ніж 10 років. Відповідно до ч. 1, ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває прав власності на це майно, право власності на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відтак, оскільки судом встановлено, що позивач добросовісно заволоділа нерухомим майном та більш ніж 10 років відкрито ним володіла, і вона набула права власності на нього за набувальною давністю. Суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

До суду звернулась позивач про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 грудня 2010 було зареєстровано шлюб із відповідачем. Мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя у неї з відповідачем по справі не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, відмінність характерів та поглядів на спільне подружнє життя, а тому вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просила шлюб розірвати. 10 лютого 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська було прийнято та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався. Проте, 12 лютого 2020 року на електронну пошту суду надійшла заява відповідача про визнання позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 грудня 2010 року та мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] .\~ Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини\~ фактично припинені і шлюб носить формальний характер. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Місце проживання спільної дитини разом з позивачем визначено сторонами в добровільному порядку. \~ За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

До суду звернулась позивач про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 серпня 2007 року було зареєстровано шлюб із відповідачем. Мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя у неї з відповідачем по справі не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, відмінність характерів та поглядів на спільне подружнє життя, а тому вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просила шлюб розірвати. 24 лютого 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська було прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31 серпня 2007 року та мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач у позові стверджувала, що під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені і шлюб носить формальний характер. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Спір про поділ майна між сторонами по справі на тепер відсутній, місце проживання спільної дитини разом з позивачем визначено сторонами в добровільному порядку. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась та зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

До суду звернулась представник боржника - [PERSON] з зазначеною заявою, згідно якої просила роз'яснити ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 06.08.2007 року про надання дозволу на виконання на території України вироку Районного суду для столичного міста Варшави від 22.05.1997 року про стягнення аліментів з [PERSON], а саме зазначити дату з якої слід припинити стягнення аліментів та чи підлягає стягненню з боржника на користь [PERSON] кошти в сумі 61600,35 грн. В судовому засіданні представник боржника заяву підтримала, просила її задовольнити. Стягувачка в судове засідання не з'явилась, суд вважає можливим розглянути заяву у її відсутності по наявним у справі матеріалам, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду. Суд, заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши письмові матеріали по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Судом встановлено, що ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 06.08.2007 року клопотання [PERSON] задоволено, визнано та дозволено виконання на території України Вироку Районного суду для столичного міста Варшави від 22.05.1997 року, видано виконавчий лист про стягнення з боржника на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 531,04 грн. щомісячно, заборгованість по аліментах станом на 19.01.2007 року складає 61600,35 грн. Вказана ухвала залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 30.01.2008 року. Суд вирішуючи питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не може змінювати рішення іноземного суду. У вироку Районного суду для столичного міста Варшави від 22.05.1997 року не зазначено кінцевого терміну стягнення аліментів на користь стягувачки, разом з тим зі змісту рішення вбачається, що аліменти стягненні на утримання неповнолітньої доньки, отже аліменти слід стягувати до повноліття [PERSON]. Також у даному вироку зазначена сума заборгованості по аліментам, яка виникла у зв'язку з розшуком [PERSON], та яка також підлягає стягненню з боржника. На підставі викладеного,

Outcome: approved