Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області звернулася [PERSON]з позовною заявою до Очеретуватської сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління Держгеокадастру в Токмацькому районі Запорізької області, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON]. Крім позивача, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Померла [PERSON] мала право на земельну часту (пай) розміром 8,30 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 26.09.1996 року. В 2005 році позивачем була прийнята спадщина після смерті матері та визнано право власності на земельну ділянку площею 9,64 га, що знаходиться на території Очеречуватської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Це підтверджується рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 02.02.2005 року. Але за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 26.09.1996 року було видано державний акт на земельну ділянку та успадковану позивачем землю, а сільськогосподарські угіддя, за цим же сертифікатом залишилися не визначеними. Відповідно до довідки міжрайонного управління Держгеокадастру у Токмацькому районі та м. Токмак від 02.03.2017 року, [PERSON] виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], згідно з яким виданий державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] в розмірі 9,64 га фізичних гектарів. Розмір сільськогосподарських угідь, включених за цим сертифікатом, але не наданих за державним актом у власність гр. [PERSON], складає 1, 1026 умовних кадастрових гектарів вартістю 4130,10 грн. З метою здійснення оформлення сільськогосподарських угідь, що залишилися не успадкованими після смерті матері, 07.03.2017 року позивач звернулася до державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області. Але державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 257/02-31, з причини того, що після смерті спадкодавиці спадкова справа не відкривалася, позивач зі спадкодавцем не проживала і заяву про прийняття спадщини у встановлений строк не подавала. В зв'язку з цим позивач змушена звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права в порядку спадкування. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - міжрайонне управління у Токмацькому районі та м.Токмаку ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні справи покладається на думку суду. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Очеретуватською сільською радою Токмацького району Запорізької області від 17.06.2003 року, запис № 10. Родинні відносини позивача з спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.03.1952 року, свідоцтвом про одруження позивача серії [NUMBER] від 08.08.1970 року та рішенням Токмацького районного суду Запорізької області про встановлення факту родинних відносин від 29.11.2004 року по справі №2-2236. Окрім позивача інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Померла [PERSON] мала право на земельну часту (пай) розміром 8,30 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 26.09.1996 року. За сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 26.09.1996 року [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], яку позивачем було успадковано, а сільськогосподарські угіддя, за цим же сертифікатом залишилися в підвішеному стані, так як на той час не були розподілені. В 2005 році позивачем була прийнята спадщина після смерті матері та визнано право власності на земельну ділянку площею 9,64 га, що знаходиться на території Очеречуватської сільської ради Токмацького району, що підтверджується рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 02.02.2005 року по справі № 2-211. Позивач оформив дану земельну ділянку в установленому законом порядку, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Токмацькою районною державною адміністрацією 02.06.2005 року на ім'я позивача. Відповідно до довідки № 31-8-0.211-265/120-17, виданої міжрайонним управлінням у Токмацькому районі та м.Токмаку ГУ Держгеокадастру у Запорізькій областівід 02.03.2017 року, [PERSON] виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], згідно якого виданий державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] в розмірі 9,64 га фізичних гектарів. Розмір сільськогосподарських угідь, включених за цим сертифікатом, але не наданих за державним актом у власність гр. [PERSON], складає 1.1026 умовних кадастрових гектарів вартістю 4130,10 грн. З метою здійснення оформлення сільськогосподарських угідь, що залишилися не успадкованими після смерті матері, 07.03.2017 року позивач звернулася до державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області. Але державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №257/02-31, з причини того, що після смерті спадкодавця спадкова справа не відкривалася, позивач зі спадкодавцем не проживала і заяву про прийняття спадщини у встановлений строк не подавала. Згідно з відповіддю Токмацької районної державної нотаріальної контори за вих. №315 від 27.03.2017 року, спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO] року, не відкривалася. Суд також враховує відсутність заперечень про задоволення позову відповідачем, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, до вказаних правовідносин застосовуються правила ЦК Української РСР від 18.07.1963 року із змінами, внесеними до нього. Згідно зі ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, згідно з ст.525 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Згідно ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При оформленні основної частини спадкового майна, позивачем не було успадковано право на сільськогосподарські угіддя, хоча позивач фактично вступила у володіння і управління спадковим майном і за нею було визнано право власності на земельну ділянку, що підтверджується рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 02.02.2005 року по справі № 2-211. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач фактично вступила в володіння спадковим майном, суд вважає за необхідне позовну заяву про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права в порядку спадкування задовольнити, що відповідає приписам ст.16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права на майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved