Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

До суду з названим позовом звернувся заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури посилаючись на те, що ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 07.10.2020 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку примиренням підозрюваної з потерпілою. Судом встановлено, що [PERSON] скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої третини обох кісток правого передпліччя зі зміщенням, які, згідно висновку експерта №115 від 28.09.2020р. відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що потягло тривалий розлад здоров`я більше 21 дня, та з 10.09.2020р. по 15.09.2020р. знаходилась на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматичному центрі КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня». Фактичні витрати на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] становили 3707 гривень 50 копійок, з них 626,20 грн. [PERSON] сплачено. Залишок несплаченої суми залишається 3081,30 грн.. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] в сумі 3081 грн. 30 коп. на користь КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня». До суду прокурор Клименко А.Ю. подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, зазначені в позовній заяві, справу просить розглядати без її участі. Представник КНП КОР\~„Київська обласна\~клінічна лікарняв судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що ухвалою Ставищенського\~районного суду\~Київської області\~від 07.10.2020\~року [PERSON] \~звільнено від\~кримінальної відповідальності\~за вчинення\~кримінального правопорушення,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~286\~КК України\~на підставі\~ст.\~46\~КК України\~у зв`язку\~примиренням підозрюваної\~з потерпілою(а.с.\~6-7).\~Відповідно до\~вказаної ухвали [PERSON] скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої третини обох кісток правого передпліччя зі зміщенням, які, згідно висновку експерта №115 від 28.09.2020р. відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що потягло тривалий розлад здоров`я більше 21 дня. Відповідно до довідки КНП КОР\~„Київська обласна\~клінічна лікарнявід 07.10.2020 р. №1379 (а. с. 8) та калькуляції вартості лікування хворого [PERSON] (а.с. 9) ,\~остання з\~10.09.2020\~р.\~по 15.09.2020р.\~знаходилась на\~стаціонарному лікуванні\~в ортопедо-травматичному\~центрі КНП\~КОР «Київська\~обласна клінічна\~лікарня»,\~фактичні витрати\~на її\~стаціонарне лікування\~становили 3707\~гривень 50\~копійок,\~з них\~626,20\~грн.\~сплачено,\~залишок несплаченої\~суми становить:\~3081,30\~грн..\~ Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 121 Конституції України та ч. 2 ст. 23 Закону України „Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМ України від 16 липня 1993 р. N545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, що вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Відповідно до п. п. „а п.3 ч.1 ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, а також дільничні лікарні, медичні амбулаторії, фельдшерсько-акушерські та фельдшерські пункти, центри первинної медичної (медико-санітарної) допомоги). Комунальний заклад КНП КОР „Київська обласна клінічна лікарня фінансується за рахунок коштів Державного бюджету. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що оскільки КНП КОР „Київська обласна клінічна лікарня понесено витрати\~на лікування\~ потерпілого від злочину [PERSON] в розмірі 3081,30 грн., - з відповідача слід стягнути вказану суму на користь вказаного медичного закладу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved