Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Заступник керівника Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону П.Книш звернувся до суду з позовом в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Фонд Державного майна України в особі Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позову позивач вказує, що слідчим управлінням ГУ НП в Івано-Франківській області за процесуального керівництва військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 42020090780000003 від 19.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Івано-Франківською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону встановлено, що Фонд державного майна України та ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» позовна заява про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 83 794,61 грн. на даний час не подана, що свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави. Як зазначається, [PERSON] , будучи службовою особою - директором Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» та керуючим санацією вказаного підприємства, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, у порушення вимог законодавства, неналежним чином виконував свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не передбачив можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи обов`язок і можливості їх передбачити, що призвело до заподіяння істотної шкоди державним інтересам на загальну суму 83 794,61 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про визнання позову. Просить задовольнити вимоги позивача. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно зі статтею 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом. Ці повноваження прокурора закріплені також ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Із урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (мотивувальна частина рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № З-рп/99). Так вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків (відшкодування шкоди), суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності, а саме наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; наявність збитків у потерпілої особи; наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони. Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП в Івано-Франківській області, за процесуального керівництва військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 42020090780000003 від 19.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. 02.03.2021 року прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, затверджено обвинувальний акт в порядку статті 291 КПК України, щодо обвинуваченого [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Болехів Долинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , жителя [ADDRESS] , українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на даний час не працюючого, який до 09.07.2018 року обіймав посаду директора Державного підприємства Івано-Франківський котельно-зварювальний завод , за ч. 1 ст.367 КК України (а.с. 44-55). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 липня 2021 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.367 КК України на підставі ст.49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження відносно нього закрито (а.с. 57-60). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Обставинами, встановленими ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 липня 2021 року зазначається про те, що [PERSON] , перебуваючи на посаді директора Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» та керуючого санацією даного підприємства, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, в порушення ч.6 ст.28, ч.2 ст.98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», п.32 Статуту Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод», затвердженого наказом Державного концерну «Укроборонпром» №122 від 02.03.2012 (був чинним до 24.04.2018), п.п.1.1, 2.6 контракту №2к/16 від 26.01.2016, укладеного ним із генеральним директором Державного концерну «Укроборонпром» Романовим P.A., здійснюючи поточне (оперативне) управління Державним підприємством «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод», несучи відповідальність за майновий стан підприємства, користуючись правом розпорядження майном та коштами підприємства відповідно до чинного законодавства України, будучи зобов`язаним забезпечувати високоприбуткову діяльність та високоефективну і стабільну роботу даного підприємства, зміцнення його фінансового стану, ефективне використання та збереження закріпленого за підприємством державного майна, збереження коштів, майна та інших матеріальних цінностей, що знаходяться в оперативному управлінні підприємства, періодичне щоквартальне проведення інвентаризації майна, ведення боржником (Державним підприємством «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод») бухгалтерського і статистичного звіту та фінансової звітності, здійснювати заходи щодо захисту майна боржника, проявляючи злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, в період часу з 12.07.2017 по 12.12.2017, перебуваючи на своєму робочому місці у адміністративному приміщенні Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод», що знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Хриплинська, 11, під час прийому від ТОВ «Дімекс» товарно-матеріальних цінностей, за поставку яких через електронну систему «Клієнт-банк» здійснив оплату коштів згідно виставлених рахунків-фактур на їх оплату, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не визначив відповідальну особу за отримання вказаного товару та місце його зберігання, не надав відповідної вказівки будь-кому із підлеглих працівників чи особисто не здійснив контроль за надходженням вказаних товарно-матеріальних цінностей на Державне підприємство «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» в повному обсязі, передавши представникам та ТОВ «Дімекс» підписані ним видаткові накладні №ДМ-0000153 від 12.07.2017, №ДМ-0000154 від 12.07.2017, №ДМ-0000155 від 12.07.2017, №ДМ-0000156 від 12.07.2017, № ДМ-0000327 від 21.07.2017, №ДМ-0000328 від 21.07.2017, №ДМ-0000329 від 21.07.2017, №ДМ-0000330 від 21.07.2017, №ДМ-0000331 від 21.07.2017, №ДМ-0000332 від 21.07.2017, №ДМ-0000478 від 28.07.2017, №ДМ-0000244 від 12.12.2017, №ДМ-0000245 від 12.12.2017, №ДМ-0000246 від 12.12.2017, №ДМ-0000247 від 12.12.2017, які підтверджували отримання даним підприємством зазначених у вказаних накладних товарно-матеріальних цінностей, а також, в подальшому, продовжуючи до 09.07.2018 проявляти злочинну недбалість, не забезпечив особисто чи шляхом надання відповідної вказівки підлеглим працівникам здійснення належного документального оформлення вищевказаного отриманого від ТОВ «Дімекс» товару згідно чинних нормативно-правових актів (відображення в бухгалтерському обліку), не вжив заходів щодо забезпечення збереження та обліку вказаного майна, не здійснював на належному рівні перевірку наявності вказаного майна та не забезпечив його охорону, не забезпечував періодичне щоквартальне проведення належним чином інвентаризації майна на ввіреному йому підприємстві, що призвело до нестачі частини отриманих від ТОВ «Дімекс» товарно-матеріальних цінностей, які не були використані під час проведення ремонтно-будівельних робіт першого цеху та адміністративного приміщення, а саме: фарба грунтуюча Ceresit СТ-16 10л. - 120 шт.; штукатурка КНАУФ Ротбанд 30 кг - 261 шт.; пінопласт ТІСО ПСБ-С25 1*0,5*0,03 графіт - 40 шт.; пінопласт ТІСО ПСБ-С25 1*0,5*0,02 графіт - 80 шт.; пінопласт ТІСО ПСБ-С25 1*0,5*0,04 графіт - 6 шт.; пінопласт (ЕКО) ТІСО ПСБ-С25 1*0,5*0,02 графіт - 60 шт.; грунт/Ceresit СТ-17 10л. - 20 шт.; декоративна лазур ТРІОРА 1л. - 1 шт.; лак акриловий ES 5л - 1 шт.; клей для плитки 25 кг - 3 шт.; фарба грунтуюча Anserglob 10л. - 3 шт.; клей для армування пінопласту та мінвати Anserglob 25кг. - 10 шт.; кольоровий шов 2кг - 2шт., на загальну суму 83 794 (вісімдесят три тисячі сімсот дев`яносто чотири) гривні 61 (шістдесят одна) копійка, у зв`язку із чим державним інтересам в особі державного підприємства завдано майнову шкоду на вказану суму. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» слід стягнути завдану майнову шкоду в розмірі 83 794,61 грн. (вісімдесят три тисячі сімсот дев`яносто чотири грн.) 61 коп., яку відповідач визнає та не заперечує щодо задоволення позовних вимог у вказаному розмірі. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору за законом та враховуючи, що позов задоволено, суд покладає на відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved