Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулась [PERSON] , посиланням на те, що Ставищенський районний суд Київської області 01.03.2011 року постановив стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до її повноліття, починаючи з 14 лютого 2010 року. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дитину на 2019 рік для дитини віком від 6 років з 01 січня 2019 року по 30 червня - 2027 грн., з 01 липня по 30 листопада - 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн.. Позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 01.03.2011 року, стягнути із відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Позивач в судове засідання не прибула, належним чином повідомлена про місце, час та дату його проведення, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в позовній заяві. Додатково зазначив, що ні він, ні позивач, інтереси якої він представляє у цій справі раніше до суду з позовом про зміну розміру сплати аліментів не звертались. Також вони не звертались у виконавчу службу з приводу зміни розміру сплати аліментів чи їх перерахунку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що аліменти він сплачує вчасно, заборгованості не має, про що свідчить довідка-розрахунок сплати ним аліментів, отримана у відділі ДВС. Починаючи з вересня 2018 року аліменти він сплачує в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину. Про необхідність сплати аліментів у такому розмірі йому в усній формі повідомили у відділі ДВС, в зв`язку із змінами в законодавстві. Заяви про зміну розміру сплати аліментів до виконавчої служби він не подавав, чи приймалось відповідне рішення у виконавчій службі з приводу зміни розміру сплати ним аліментів, йому не відомо. До суду відповідач подав відзив на позовну заяву (а. с. 41-42), в якому вказав, що передбачених законом підстав для зміни розміру аліментів позивач не зазначила, не навела і доказів їх наявності. Єдиною підставою для зміни розміру аліментів позивач зазначила зміни в законодавстві в частині мінімального розміру аліментів. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 01 березня 2011 року по справі № 2-74/11 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до її повноліття, починаючи з 14 лютого 2010 року. Вказані обставини підтверджуються копією рішення суду (а.с. 6) та копією виконавчого листа (а.с. 5). Із довідок-розрахунків виданих Ставищенським районним відділом ДВС встановлено, що відповідач станом на 01.04.2019 року та на 01.08.2019 року боргу по сплаті аліментів не має (а.с. 11-13, 43-45). Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону № 2901-IV від 22.09.2005 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України № 2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Даним Законом частину 2 ст. 182 СК України викладено в наступній редакції. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 2 статті 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, що можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 2234-VIII від 07.12.2017 передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається цим законом. Інструкцією з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012р. № 512/5 (із змінами та доповненнями) та Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено право державного виконавця під час здійснення виконавчих дій, у разі зміни встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на дитину, проводити подальше стягнення з урахуванням встановленого законодавством нового мінімального розміру аліментів, а тому таке право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Беручи до уваги, що позивач просить змінити не в цілому розмір стягуваних аліментів (1/4 частину доходу), а лише збільшити мінімальний його розмір з 30-ти на 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (на рівні розміру, встановленого Законом № 2037-VIII), та враховуючи, що максимальний розмір стягуваних аліментів (в розмірі не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку) не передбачено при стягненні аліментів в порядку позовного провадження (такий розмір передбачено лише при стягненні в порядку наказного провадження частиною 5 ст. 183 СК України, - суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved