Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури [PERSON] в інтересах Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Київській області, Вишгородської міської ради Київської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, вказавши, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 15.10.2015 року по кримінальному провадженню № 12015110150000963, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 грн., з конфіскацією знарядь і засобів промислу, а саме трьох сіток з жилки, та всього добутого, а саме: судак 1 шт., плітка 80 шт., плоскирка 10 штук. Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження судом було встановлено, що 16 липня 2015 року [PERSON] прийшов до Київського водосховища а районі м. Вишгород де з метою незаконного вилову риби поставив три сітки для вилову риби. 17 липня 2015 року [PERSON] в порушення п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, ст. 64 Закону України «Про тваринний світ», ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», діючи умисно за допомогою забороненого знаряддя лову сіткою з жилки в кількості 3 шт., вчинив незаконний вилов водних живих біоресурсів різних порід: судак 1 шт., плітка 80 шт., плоскирка 10 шт., чим завдав істотної шкоди державним інтересам на загальну суму 7650,00 гривень. З огляду на те, що [PERSON] добровільно завдану шкоду інтересам держави не сплачує, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути з [PERSON], [INFO], на користь держави в особі Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Київській області, 7650 гривень, які перерахувати до спеціального фонду бюджету Київської обласної ради 1530 грн., спеціального фонду Держаного бюджету України 2295 грн., та спеціального фонду бюджету Вишгородської міської ради 3825 гривень. Представник позивача надав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судовому засіданні позовні вимогу визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підстав і наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 15.10.2015 року по кримінальному провадженню № 12015110150000963, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімум доходів громадян, що дорівнює 1700 грн. з конфіскацією знарядь і засобів промислу, а саме трьох сіток з жилки, та всього добутого, а саме: судак 1 шт., плітка 80 шт., плоскирка 10 шт. (а.с.4-5). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили ж обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, що мали місці ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно п. 1.6. Роз`яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 р. № 02-5/744 у спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому середовищу слід виходити з презумпції вини правопорушника (ст. ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України). Отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача к заподіяній шкоді навколишньому природному середовищі, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіяній шкоді. Таким чином обставини, встановлені вироком Вишгородського районного суду Київської області від 22.05.2015 р. є встановленими та не підлягають доказуванню. Згідно до вимог ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та кримінальну відповідальність. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положенням ст. 121 Конституції України одним із завдань прокуратури є представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Підставами представництва інтересів держави відповідно до положень ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Представництво інтересів громадян або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність. Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції спірних питаннях, що виникають у сфері охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та врегулювання рибальства є Державне агентство рибного господарства України та його ограни на місцях, а саме Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та врегулювання рибальства у Київській області, яке уповноважене державою здійснювати відповідні функції у правовідносинах, що виникають із заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу згідно Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, що затверджено Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2012р. № 26. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради на їх території здійснюють контроль та заходи щодо раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів, що знаходяться у власності держави. Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що делегованих повноважень місцевих рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів. З цією метою відповідно до ст. ;7 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюється Державний та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцевим заподіянням екологічної шкоди. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягненню за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Пунктом 4 ч. 1 ст. 691 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належить 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, у тому числі до сільських, селищних, міських бюджетів 50 відсотків, обласних бюджетів 20 відсотків, бюджету міста Києва 70 відсотків. Таким чином від загальної суми завданої шкоди [PERSON] перераховується до спеціального фонду Київської обласної ради - 1530 грн., до спеціального фонду державного бюджету України 2295 грн., до спеціального фонду Вишгородської міської ради 3825 гривень. На підставі викладеного, вважаю позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави також підлягають стягненню судові витрати у сумі 1378,00 гривень.

Outcome: approved