Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Заступник Херсонського міжрайонного екологічного прокурора звернувся до суду із вказаним позовом, просив визнати незаконним та скасувати рішення Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 421 від 24.11.2009р. про затвердження проекту землеустрою в частині відведення земельної ділянки у власність [PERSON], визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га серії ЯИ №234572 виданий [PERSON], зареєстрований 21.05.2010р. за №1АА 002031-011071400138, нормативна грошова оцінка якої складає 2925 грн. 70 коп., розташовану по [ADDRESS] з кадастровим номером 6520380500:01:072:0010, посилаючись на те, що в 2013 році в ході перевірки Херсонською міжрайонною екологічною прокуратурою на території Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області було виявлено порушення вимог земельного законодавства при передачі земель відповідного фонду у приватну власність в результаті чого на підставі рішення Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області №421 від 24.12.2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності с. Олександрівка на території Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), на підставі вказаного рішення сільської ради [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №234572, зареєстрований 21.05.2010р., водночас встановлено, що при наданні у власність зазначеної вище земельної ділянки Олександрівською сільською радою не враховано встановлених земельним та водним законодавством України, чинних на момент прийняття рішення, обмежень щодо використання та надання у власність земельних ділянок водного фонду, відповідно до вимог ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 58, 59, 60, 84 Земельного кодексу України, ст. 88 Водного кодексу України, а тому поскільки надана відповідачу у власність земельна ділянка відносяться до земель водного фонду, то її передача у власність відповідачу суперечить законодавству. В судове засідання представник Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Представник третьої особи, без самостійних вимог на стороні позивача, Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області в судовому засіданні не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 421 від 24.11.2009р. про затвердження проекту землеустрою в частині відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) із земель державної власності с. Олександрівка на території Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] та інші (всього 34чол.) земельних ділянок загальною площею 7,8198 га. Цим же рішенням вказана земельна ділянка передана у власність відповідачу для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) із земель державної власності с. Олександрівка на території Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області. На підставі цього рішення [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га серії ЯИ №234572, зареєстрований 21.05.2010р. за №1АА 002031-011071400138, розташовану по [ADDRESS] з кадастровим номером 6520380500:01:072:0010. Згідно листа управління регіонального розвитку містобудування та архітектури № 8-3529/1 від 19.11.2009 року відповідачу ще 19.11.2009 року було повідомлено, що користування спірними земельними ділянками повинно відбуватися з урахуванням громадських потреб, згідно вимог і обмежень містобудівного та екологічного законодавства (зокрема користування земельною ділянкою повинно здійснюватись з обмеженою господарською діяльністю в прибережній захисній смузі Дніпро-Бузького лиману Чорного моря, відповідно до вимог п. 10.17 ДБН 360-92, ст.ст. 60, 62 Земельного кодексу, ст.ст. 85, 88, 90, 95, 99, 100 Водного кодексу України), відповідно до положень Земельного кодексу України, генерального плану с. Олександрівка. Відповідно до довідки про проведення прокурорської перевірки від 12.07.2013 року, за даними картографічної зйомки ПП «Альфа-Експерт», згідно листа Херсонського обласного управління водних ресурсів від 13.02.2013 року, згідно листа Управління регіонального розвитку, міст обування та архітектури Херсонської обласної державної адміністрації від 11.02.2013 року, згідно п. 5 (категорія земель) висновку державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області від 21.04.2009 року спірна земельна ділянка знаходяться поза межами населеного пункту с. Олександрівка Білозерського району Херсонської області та відносяться до прибережної захисної смуги Дніпро-Бузького лиману Чорного моря в 2-х кілометровій зоні. Згідно висновків Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області від 06.04.2009 року №1874 та ід 21.07.2009 року №07-14/9-2517 про погодження місця відведення земельних ділянок: загальною площею 0,2500 га у власність [PERSON], вказана земельна ділянка відноситься до прибережної захисної смуги (водоохоронної зони) та розташована на орієнтованій відстані 500м від урізу води, що відповідно до ст. 58 Земельного кодексу України є землями водного фонду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами. Статтею 59 Земельного кодексу України передбачено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Згідно ч. 1 ст. 60 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. На підставі ст. 87 ч. 5-6 Водного кодексу України передбачено, що зовнішні межі водоохоронних зон визначаються за спеціально розробленими проектами. Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зонта режим ведення господарської діяльності в них встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 ч. 5 Водного кодексу України в редакції, яка була чинна на час надання відповідачам земельних ділянок, уздовж морів і навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Частиною 1 ст. 90 Водного кодексу України визначено, що прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів, з обов'язковим централізованим водопостачанням і каналізацією. Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла майно у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. А поскільки в порушення п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 05.11.2004р. №434, зареєстрований в Міністрестві юстиції України 22.11.2004 року за №1470/10069, при відведенні спірних земельних ділянок не враховано наявність прибережної захисної смуги, хоча вказаним порядком передбачено, що у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об'єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок, нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 Водного кодексу України та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року №486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», з урахуванням конкретної ситуації, а відсутність у проектах землеустрою урахування відповідно до ст. 60 ЗК України розмірів і меж прибережної захисної смуги Дніпровсько-Бузького лиману Чорного моря унеможливлює відведення земельних ділянок, беручи до уваги, що землі водного фонду не можуть передаватись у приватну власність, то суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено, що Олександрівська сільська рада Білозерського району Херсонської області при прийнятті рішення №421 від 24.11.2009р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею 0,2500 га [PERSON] порушила вимоги чинного законодавства, які підлягають захисту шляхом визнання незаконним та скасування зазначеного рішення в частині, що стосується відповідача, з визнанням недійсними виданого відповідачу державного акту та повернення у власність держави земельної ділянки, що належать до водного фонду, а тому заявлені прокурором вимоги підлягаю задоволенню повністю. Беручи до уваги, що прокурорську перевірку в ході якої були виявлені порушення при прийнятті Олександрівською сільською радою Білозерського району Херсонської області №421 від 24.11.2009 року проведено в липні 2013 року, а тому порушене право відповідно до ст. 268 ч. 5 ЦК України підлягає захисту.

Outcome: approved