Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що [INFO] заявник вийшла заміж та змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». В подальшому [INFO] помер її батько який значився, як [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина. Однак, заявник не взмозі реалізувати свої спадкові права, через розбіжності у написанні її дошлюбного прізвища «[PERSON]» і батькового «[PERSON]». Зазначені обставини змусили [PERSON] звернутися до суду з даною заявою, просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], є її батьком. Заявник у судовому засіданні підтримала свої вимоги і просила їх задовольнити посилаючись на обставини викладені у заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечив, а також вказав, що вона є дочкою [PERSON], померлого [INFO]. Заінтересована особа [PERSON] надіслав письмову заяву згідно якої не заперечує проти задоволення вимог [PERSON] і просить розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Великовулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області у судове засідання не з`явився, однак до суду надійшло повідомлення, згідно якого сільська рада просить розглянути справу за відсутності її представника і проти задоволення вимог заявника не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно паспорта серії [NUMBER] від 14.07.1997, виданого Тиврівським РВ УМВС у Вінницькій області, картці фізичної особи-платника податків від 23.06.2017, заявник значиться як [PERSON] (а.с. 3 - 4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.01.1973, виданого Великовулизькою сільською радою Тиврівського району Вінницької області, [INFO] народилася [PERSON], батьком якої записаний - [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 6). В подальшому заявник 08.03.1990 уклала шлюб та змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.03.1990, (а.с. 7). У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.01.2017, виданої виконавчим комітетом Великовулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до виписки з погосподарської книги за 1971-1973 роки, особовий рахунок № [NUMBER], виданої Великовулизькою сільською радою Тиврівського району Вінницької області, [PERSON], [INFO], був головою сім'ї до складу якої входили: дружина - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Згідно іншої виписки за 1983-1985 роки, особовий рахунок № [NUMBER], [PERSON] проживав у складі сім'ї: дружина - [PERSON], сини - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10 - 11). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, дає роз'яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. На підставі п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] у заявлених нею межах. У відповідності до ч. 7 ст. 235 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved