Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Ломакіна О. звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та в остаточній редакції просила визнати незаконними та скасувати рішення Х сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 06 липня 2011 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в [ADDRESS], гр. [PERSON].», рішення ХХІІІ сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 17 серпня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. [PERSON].»; визнати недійсним державний акт серії [NUMBER] від 14 листопада 2012 року на право власності на земельну ділянку [NUMBER], який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №632518501009061 від 14 листопада 2012 року; витребувати із незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку [NUMBER] площею 0,1092 га та вартістю 34913,42 гривень. В обґрунтування позову зазначала, що рішенням X сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 06.07.2011 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в [ADDRESS], гр. [PERSON].» [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1090 га. В подальшому ПП «Бюро землевпорядного проектування» було виготовило землевпорядну документацію на зазначено земельну ділянку, їй присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Рішенням XXIII сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 17.08.2012 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. [PERSON].» [PERSON] передано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1092 га за адресою: [ADDRESS], після чого 14 листопада 2012 року [PERSON] видано державний акт на право власності на спірну земельну ділянку Серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 632518501009061. Відповідно до інформаційно-аналітичної довідки ТОВ «Терра-Інвест» від 04.06.2015 рекомендована вартість зазначеної земельної ділянки станом на 14.11.2012 складає 3197,20 гривеньт за 1 сотку, таким чином, вартість відведеної у власність [PERSON] земельної ділянки складає 34913,42 грн. Позивач вважає рішення X сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 06.07.2011, XXIII сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 17.08.2012 щодо відведення земельної ділянки [PERSON] такими, що прийняті органом місцевого самоврядування із порушенням вимог земельного законодавства та підлягають визнанню незаконними і скасуванню, з наступних підстав. Відповідно до Технічного завдання на виконання робіт по складанню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, наданого 29.08.2011 міськрайонним управлінням Держкомзему у місті Люботин і Харківському районі Харківської області та Висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 03.08.2012 № 142 спірна земельна ділянка належить до земель державної власності. За даними Державної статистичної звітності (форма 6-зем) [PERSON] відведено земельну ділянку за рахунок земель державної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Циркунівської сільської ради. Відповідно до викопіювання із планово картографічних матеріалів (проект формування території та встановлення меж Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, розроблений ХФ «Інститут землеустрою УААН» та затверджений рішенням ХІІІ сесії ХХІ скликання Харківської районної Ради народних депутатів від 21.09.1993, яким встановлено межі с. Циркуни) відведена у власність [PERSON] земельна ділянка розташована за межами населеного пункту. Однак, виходячи з положень ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЗК України та п. 12 розділу Х Перехідні положення ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), правові підстави для відведення земельної ділянки [PERSON] у Циркунівській сільській раді відсутні, оскільки право розпоряджатися спірною земельною ділянкою належить до компетенції відповідних органів виконавчої влади. За вказаними фактом прокуратурою розпочато кримінальне провадження № 42015220430000026 від 22.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Таким чином, ЗК України встановлює, що землі житлової та громадської забудови можуть перебувати лише в межах населених пунктів. Земель вказаної категорії за межами населених пунктів бути не може. Крім того, відведення органом місцевого самоврядування земельної ділянки державної власності, розташованої за межами населеного пункту, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, не ґрунтується на законі. Межі населеного пункту с. Циркуни Харківського району визначені землевпорядною документацією від 1993 року, інвентаризація земель с. Циркуни не проводилась, генеральний план с. Циркуни чи будь-яка інша містобудівна документація в управлінні Держземагентства у Харківському районі відсутня, державним актом України межі с. Циркуни Харківського району Харківської області не посвідчено. Враховуючи правову позицію Верховного суду України, викладену в постанові від 17.06.2014 у справі № 21-195а14 про те, що до земель населеного пункту, якими має право розпоряджатися відповідна рада, належать землі, межі яких встановлено та посвідчено державним актом України, прокурор вважає рішення X сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 06.07.2011, XXIII сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 17.08.2012 щодо відведення земельної ділянки [PERSON] прийняті органом місцевого самоврядування із порушенням вимог земельного законодавства та підлягають визнанню незаконними і скасуванню у судовому порядку. Враховуючи, що рішення X сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 06.07.2011, XXIII сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 17.08.2012 щодо відведення земельної ділянки [PERSON] підлягають визнанню незаконними та скасуванню, то, відповідно, виданий на їх підставі державний акт на право власності на земельну ділянку підлягає визнанню недійсним в судовому порядку. Таким чином, враховуючи, що спірна земельна ділянка вибула із власності держави всупереч вимогам земельного законодавства, то вона підлягає витребуванню у [PERSON] та поверненню у власність держави. Крім того, прокурор зазначала, що про порушення Циркунівською сільською радою встановленого законом порядку відведення земельних ділянок - передачі у власність [PERSON] землі поза межами визначених земельним законодавством України повноважень прокуратурі стало відомо лише в травні-червні 2015 року в ході вивчення стану законності при використанні громадянами земель на території органу місцевого самоврядування та безпоседнього опрацювання відповідних документів та матеріалів, зокрема, щодо кількісного та якісного складу відведеної землі, наслідком якого стало складання відповідного рапорту та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема в ході виконання доручення прокуратури області від 18.12.2012 № 05/3-1275вих12 щодо скасування в апеляційному порядку постанови Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2012 у справі № 2-а-10757/12/2070. А тому початок перебігу строку позовної давності слід обраховувати з моменту, коли органи прокуратури дізналися про факт порушення вимог земельного законодавства, тобто з 04.06.2015. Представник позивача - прокурор Доценко А.Ю. у судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених вище. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з наступних підстав. Факт знаходження спірної земельної ділянки в межах населеного пункту с Циркуни підтверджується Містобудівним обґрунтуванням №174 від 29.12.2010 року, затвердженим Рішенням ХLI сесії V від 27.07.2010 року Циркунівської сільської ради Харківського району, у зв'язку з чим посилання позивача на лист управління Держземагенства у Харківському районі від 28.05.2015 №2312 є таким, що не відповідає дійсності, оскільки Містобудівне обґрунтування - це вид містобудівної документації, яка розробляється з метою обґрунтування вибору місця розташування об'єкта у разі його розміщення в умовах існуючої забудови або на вільній від неї земельній ділянці при відсутності затвердженої містобудівної документації детальних планів, проектів забудови або реконструкції кварталів, мікрорайонів) та місцевих правил забудови. Крім того, Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №548 23.07.2010 року було затверджено «Класифікацію видів цільового призначення земель» (КВЦПЗ) згідно до якого земельні ділянки з кодом 02.02.01 відносяться по категорїї до земель «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Спірна земельна ділянці по [ADDRESS] обліковується під кодом 02.02.01, цільове призначення земельної ділянки не змінювалось. Таким чином представник відповідача вважає, що посилання позивача про перевищення органом місцевого самоврядування повноважень щодо розпорядження земельними ділянками за межами села Циркуни є безпідставними.Як вбачається з кадастрового плану на спірну земельну ділянку та з Експлікації земельних угідь в межах земельної ділянки, яка запропонована для відведення гр.[PERSON] в с.Циркуни [ADDRESS] (форма 6-зем), земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] знаходиться за адресою: [ADDRESS]., цільове призначення вказаної земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Крім того, визначено вулицю [ADDRESS] на якій знаходяться спірна земельна ділянка, присвоєно номер [ADDRESS]. Присвоєння адреси земельній ділянці ([ADDRESS] могло відбутись виключно у випадку якщо така вулиця перебуває в населеному пункті згідно ст.37 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», саме витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку є офіційним належним документом, який визначає цільове призначення земельної ділянки. В подальшому Рішенням X сесії IV скликання Циркунівської сільради Харківського району Харківської області від 06.07.2011 року було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в [ADDRESS] [PERSON] На підставі вищезазначеного рішення ПП «Бюро землевпорядного проектування» на замовлення [PERSON] було виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] відділом містобудування та архітектури Харківської районної державної адміністрації Харківської області, державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Харківські області, головним державним санітарним лікарем Харківського району Харківської області, відділом культури і туризму Харківської РДА Харківської області, про що надано відповідний висновок №144 від 03.08.2012. Рішенням XXIII сесії VI скликання Циркунівської сільради Харківського р-ну. Харківської області від 17.08.2012 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,1092 га, яка розміщена в межах населеного пункту, за адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. [PERSON] [PERSON] був отриманий державний акт про право власності на спірну земельну ділянку, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 632518501009061 від 14.11.2012 року. Таким чином, з зазначених документів вбачається, що на момент надання у власність спірної земельної ділянки [PERSON], вона розташовувалась в межах населеного пункту (село Циркуни, Циркунівська сільська рада Харківського району Харківської області). Виходячи з цього право власності гр. [PERSON] на земельну ділянку розташовану у с. Циркуни по [ADDRESS], набуте у встановленому законом порядку та підтверджується документально.Вважає доводи позивача з посиланням на інформацію Управління Держемагенства у Харківському районі Харківської області (від 21.05.2015р. №2312, від j8.07.20 15р. №2831) щодо розташування спірної земельної ділянки за межами населеного пункту та відсутність в Управлінні будь-якої містобудівної документації не підтвердженими належними та допустимими доказами. Оскільки вимога про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку є похідною, представник відповідача зазначає, що вона залежить від доведеності незаконності підстави для його видачі. Посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, представник відповідача зазначала, що порушення, допущені Циркунівською сільською радою Харківського району Харківської області при прийнятті оскаржуваних рішень не можуть бути підставою для позбавлення землекористування [PERSON], який не вчиняв жодних порушень та не знав і не міг знати про наявність певних порушень з боку сільської ради при прийнятті таких рішень. Також прокурором не доведений факт ущемлення вищевказаними рішеннями прав держави, не надано жодних доказів на підтвердження порушення прав та охоронюваних законних інтересів оспорюваними рішеннями. Представник відповідачаЦиркунівської сільської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з'явився, суду надана заява за підписом Голови Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області Самойлової Т.В. про розгляд справи за відсутності представника, в якій вона з питання щодо задоволення позовних вимог залишає на розсуд суду. Крім того, до суду надійшли письмові заперечення на позов, які є аналогічними запереченням представника відповідача [PERSON], наданими в судовому засіданні. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Крайник К.О., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності з урахуванням письмових пояснень. Представник третьої особи - Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області Даугуль В.Я., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами. Представник третьої особи - Державної інспекції сільського господарства в Харківській області у судове засідання не з'явився, суду надана заява за підписом Голови ліквідаційної комісії заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Харківській області Манукян К.А. про розгляд справи за відсутності представника. Представник третьої особи - Харківської районної державної адміністрації в особі Відділу державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації у судове засідання у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням X сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 06 липня 2011 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в [ADDRESS], гр. [PERSON].» [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки орієнтовною площею 0,1090 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] На підставі зазначеного рішення ПП «Бюро землевпорядного проектування» на замовлення [PERSON] було виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] в с. Циркуни Харківського району Харківської області (Висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №139 від 03 серпня 2012 року). В подальшому, рішенням XXIII сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 17 серпня 2012 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. [PERSON].» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,1092 га, яка розміщена в межах населеного пункту, за адресою: [ADDRESS] та території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; [PERSON] передано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1092 га за адресою: [ADDRESS]. На підставі зазначеного рішення XXIII сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 17 серпня 2012 рішення [PERSON] 12 листопада 2012 року виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], земельній ділянці площею 0,1091 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] присвоєно кадастровий номер [NUMBER] (кадастровий план земельної ділянки), відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно №37847703 від 21 серпня 2015 року). Як вбачається з інформаційно-аналітичної довідки про вартість земельних ділянок, виставлених на ринках Харківської області, складеної ТОВ «Терра-Інвест» від 04 червня 2015 року, рекомендована вартість земельної ділянки станом на 14 листопада 2012 року складає приблизно 400 доларів США за одну сотку, тобто 3197,20 гривень за 1 сотку. Разом з тим, як вбачається зі змісту листа Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області від 28 травня 2015 № 2312, за даними Державної статистичної звітності по формі 6-зем [PERSON] відведено земельну ділянку за рахунок земель державної власності, які розташовані за межами населеного пункту на території Циркунівської сільської ради, що також підтверджується вихідною земельно-кадастровою інформацією на зазначену земельну ділянку, де у Відомостях про земельну ділянку та власника в графі «Форма власності на землю та її код» зазначено саме державна власність. Відповідно до викопіювання із планово картографічних матеріалів (проект формування території та встановлення меж Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, розроблений ХФ «Інститут землеустрою УААН» та затверджений рішенням ХІІІ сесії ХХІ скликання Харківської районної Ради народних депутатів від 21.09.1993) відведена у власність [PERSON] земельна ділянка розташована за межами населеного пункту (лист управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області від 08 липня 2015 № 2831 із додатком). Згідно ч.ч. 2,3 ст. 78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. За статтею 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, через які також згідно зі статтями 83, 84 ЗК України набувається та реалізується право комунальної власності на землю та право державної власності на землю. Комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 173 ЗК України визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Відповідно до статті 21 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-XII «Про основи містобудування» визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації місцевих правил забудови з урахуванням планів земельно-господарського устрою. Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України від 20 квітня 2000 року № 1699-III «Про планування і забудову територій» сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, відповідно до генеральних планів населених пунктів, у тому числі, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок. Відповідно до пункту 12 розділу X «Перехідні положення» ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Частиною першою статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-67цс14, статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Встановивши факт відсутності на час прийняття селищною радою рішення про надання громадянину земельної ділянки затвердженої у встановленому законом порядку документації, яка б встановлювала межі селища, суд на підставі ст. ст. 116, 122, ч. 1 ст. 155, п. 12 Перехідних положень ЗК України, дійшов обґрунтованого висновку про перевищення селищною радою повноважень щодо розпорядження землями, які знаходяться за межами населеного пункту та недійсності такого рішення селищної ради. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України. Згідно інформації Відділу містобудування та архітектури Харківської районної державної адміністрації за № 17 від 24 лютого 2016 року, за наявними даними у Відділі генеральний план с. Циркуни був розроблений проектною організацією «Харківпроект» в 1974 році. У відділі містобудування та архітектури відсутній генеральний план с. Циркуни. На даний час розпочата робота по розробленню нових генеральних планів населених пунктів Циркунівської сільської ради. Після затвердження нового генерального плану буде розроблятися відповідно до чинного законодавства проект землеустрою щодо встановлення меж населеного пункту. За повідомленням ТОВ «Інститут Харківпроект» за № 01-01/7 від 10 березня 2016 року, генеральний план с. Циркуни Харківської області - інв.№ 1395, виданий в 1974 році знищено згідно акту № 10 від 08 грудня 1987 року як такий, що втратив наукову, історико-культурну та практичну цінність. Як вбачається зі змісту листа Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області № 262 від 15 березня 2016 року, даних щодо землевпорядної/містобудівної документації, якою визначені межі с. Циркуни в Циркунівській сільській раді немає; на даний час сільською радою розробляється актуальний генеральний план сіл Циркунівської сільської ради, відповідно до нього і будуть встановлені межі с. Циркуни; після розробки генерального плану с. Циркуни Циркунівською сільською радою буде набуте право комунальної власності на землі Циркунівської сільської ради. Згідно листа Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області №10-20.06-0.5-272/2-16 від 26 січня 2016 року, технічна документація з нормативної грошової оцінки с. Циркуни розроблена ДП ХРФ «ЦДЗК» в 2011 році та затверджена рішенням ХХІІ сесії VI скликання Циркунівської сільської ради від 26 червня 2012 року, однак згдіно палново-картографічних матеріалів земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] не увійшла до оціночної території, де проведена нормативна грошова оцінка с. Циркуни, вищевказана земельна ділянка межує з межею с. Циркуни, але знаходиться за межами населеного пункту. Як вбачається з листа Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області №3357 від 17 серпня 2015 року, в архіві Управління державний акт, яким визначені межі с. Циркуни, не обліковується. Крім того, рішенням XLI сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 12 лютого 2014 «Про присвоєння назви вулиці в с. Циркуни», присвоєно назву [ADDRESS] в масиві земель індивіуальної житлової забудови біля [ADDRESS] та внесено [ADDRESS] словників Єдиних та державних реєстрів інформаційної мережі міністерства юстиції України. Як вбачається зі змісту листа Відділу містобудування та архітектури Харківської районної державної адміністрації Харківської області №19 від 29 лютого 2016 року, згідно проекту планування з планом червоних ліній радгоспу «Циркунівський» с .Циркуни, розробленого Архітектурне бюро Харківського району є в наявності [ADDRESS], щодо [ADDRESS] інформація в зазначеному проекті відсутні. Таким чином, судом встановлений факт відсутності на час прийняття сільською радою рішення про надання [PERSON] земельної ділянки будь-якої містобудівної чи іншої, передбаченої законом документації, яка б встановлювала межі с. Циркуни Харківського району Харківської області, а тому суд на підставі статей 116, 122, частини першої статті 155 ЗК України, пункту 12 розділу X «Перехідні положення» ЗК України доходить висновку про перевищення селищною радою повноважень щодо розпорядження землями, які знаходяться за межами населеного пункту. Враховуючи вищевикладене, рішення Х сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 06 липня 2011 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в [ADDRESS], гр. [PERSON].» та рішення ХХІІІ сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 17 серпня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. [PERSON].». підлягають скасуванню. Разом з тим, суд задовольняє позовні вимоги прокурора в частині визнання зазначених рішень незаконними, оскільки такі вимоги розглядаються як спосіб захисту порушеного права за п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у Постанові від 16 грудня 2015 року (справа №6-2510 цс 15). Відповідно до частини першої статті 125, частини першої статті 126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент прийняття сільською радою рішення) право власності [PERSON] на земельну ділянку виникло з моменту отримання ним державного акта та його державної реєстрації. З огляду на те, що зазначені норми встановлювали нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку з обов'язковим одержанням її власником державного акта, який посвідчував його право власності, а питання щодо правомірність видачі державного акта безпосередньо залежало від законності рішення органу, на підставі якого такий акт видано, суд вважає, що наявні всі підстави для визнання недійсним і державного акта, виданого [PERSON] на підставі незаконного рішення селищної ради. При цьому, у разі встановлення порушення вимог п. 12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України (земельні ділянки знаходяться поза межами населеного пункту і не могли надаватися селищною радою), позов про їх витребування з чужого незаконного володіння підлягає задоволенню відповідно до положень статей 387, 388 ЦК України (постанови Верховного Суду України від 22 травня 2013 р. у справі № 6-33цс13, від 26 вересня 2011 р. у справі № 6-34цс11). При цьому суд не приймає доводи представника відповідача [PERSON] з посиланням її на практику Європейського Суду з прав людини про неможливість позбавлення [PERSON] права власності на земельну ділянку, оскільки останній не вчиняв будь-яких порушень при отриманні її у власність, а порушення були допущені органом державної влади, з огляду на наступне. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (рішення від 23 вересня 1982 року в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства») положення статті 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила не застосовуються окремо, вони мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила, але друге та третє правило стосуються трьох найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних інтересах, регулювати використання власності та встановлювати систему оподаткування. У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року) також напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. У зазначеній справі, з огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини та застосовані правові норми, не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності [PERSON] критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ. Так, Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Безумовним обов'язком держави є забезпечення гарантій захисту лише законно набутого права приватної власності на землю, тобто такого, яке набуто внаслідок прийняття компетентним органом законного рішення, ухваленого в результаті неухильного додержання порядку передачі земельної ділянки у приватну власність як самим суб'єктом, що набув право власності, так і компетентним органом, який передав земельну ділянку у приватну власність. Прийняття рішення про передачу земель державної власності в комунальну власність, а також земельної ділянки в приватну власність із земель відповідно державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України). Отже правовідносини, пов'язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає. За таких обставин «суспільним», «публічним» інтересом звернення заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 до суду з вимогою витребування спірної земельної ділянки з володіння [PERSON] є задоволення суспільної потреби у відновленні законності та повернення землі, яка вибула з її власності українського народу незаконно. «Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності на землю, захисту такого права шляхом повернення в державну власність землі, що незаконно вибули з такої власності. Крім того, установлені судом під час розгляду справи обставини й факти, в тому числі за результатами перевірки заперечень відповідачів проти позову, з огляду на зміст «суспільного», «публічного» інтересу у вимогах заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 не дають підстав для висновку про порушення принципу «пропорційності». За таких обставин доводи представника відповідача про те, що самі по собі допущені органами публічної влади порушення не можуть бути безумовною підставою для визнання недійсними рішень Циркунівської сільської ради про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] та витребування земельної ділянки, якщо вони не були допущені внаслідок винної, протиправної поведінки особи, якій земельна ділянка передана у власність, є безпідставними через наявність суспільного інтересу у вимогах прокурора, одержання справедливого балансу між публічним та приватним інтересом та правомірності втручання. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звертається до суду із позовною заявою, в якій об'єднані три вимоги немайнового характеру - визнання незаконними та скасування рішень Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved