Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

До суду надійшов позов ТОВ «Лотуре-Агро» до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в обґрунтування якого зазначено, що між ТОВ «Лотуре-Агро» та [PERSON] у 2007 році був укладений договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 4425487000:12:002:0065), розташованої на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області площею 10, 9320 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099141 строком на 10 років. Договір зареєстровано Троїцьким реєстраційним округом Луганської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 березня 2007 року № 254870/040741800176. 09 серпня 2011 року [PERSON] після смерті орендодавця [PERSON] успадкував відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом та 06 жовтня 2011 року зареєстрував право власності на вищевказану земельну ділянку. ТОВ «Лотуре-Агро» вказує, що [PERSON] було відомо про наявність зазначеного договору, договір у встановленому законом порядку не розірваний, не припинений, додаткові угоди відсутні, в судовому порядку недійсним не визнаний, дійсний до 2017 року. До 2013 року [PERSON] отримував орендну плату згідно договору, однак у 2013 році всупереч умовам договору свідомо зайняв, переорав вже оброблену, підготовлену для сівби, з внесеними добривами земельну ділянку та засіяв її власними зерновими культурами, чим перешкодив подальше використання ділянки. Вимоги про звільнення земельної ділянки [PERSON] ігнорує, у зв'язку з чим ТОВ «Лотуре-Агро» просить суд зобов'язати [PERSON] припинити використання ним земельної ділянки всупереч договору оренди земельної ділянки, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та повернути ТОВ «Лотуре-Агро» в користування дану земельну ділянку, а також не чинити перешкоди в користуванні землею. ТОВ «Лотуре-Агро» також звернулося до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в обґрунтування якого зазначено, що між ТОВ «Лотуре-Агро» та [PERSON] у 2007 році був укладений договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 4425487000:12:001:0042), розташованої на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області площею 9, 8936 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099063 строком на 10 років. Договір зареєстровано Троїцьким реєстраційним округом Луганської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 березня 2007 року № 254870/040741800100. У 2011 році [PERSON] після смерті орендодавця [PERSON] успадкував відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та переоформив на своє ім'я право власності на вищевказану земельну ділянку. ТОВ «Лотуре-Агро» вказує, що [PERSON] було відомо про наявність зазначеного договору, договір у встановленому законом порядку не розірваний, не припинений, додаткові угоди відсутні, в судовому порядку недійсним не визнаний, дійсний до 2017 року. До 2012 року [PERSON] отримував орендну плату згідно договору, однак у 2013 році всупереч умовам договору свідомо зайняв, переорав вже оброблену, підготовлену для сівби, з внесеними добривами земельну ділянку та засіяв її власними зерновими культурами, чим перешкодив подальше використання ділянки. Вимоги про звільнення земельної ділянки [PERSON] ігнорує, у зв'язку з чим ТОВ «Лотуре-Агро» просить суд зобов'язати [PERSON] припинити використання ним земельної ділянки всупереч договору оренди земельної ділянки, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та повернути ТОВ «Лотуре-Агро» в користування дану земельну ділянку, а також не чинити перешкоди в користуванні землею. ТОВ «Лотуре-Агро» також звернулося до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в обґрунтування якого зазначено, що між ТОВ «Лотуре-Агро» та [PERSON] у 2007 році був укладений договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 4425487000:12:002:0025), розташованої на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області площею 7, 0889 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099104 строком на 10 років. Договір зареєстровано Троїцьким реєстраційним округом Луганської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 березня 2007 року № 254870/040741800045. У 2010 [PERSON] звернулася до орендаря із заявою про розірвання договору оренди землі для ведення особистого господарства. До теперішнього часу договір у встановленому законом порядку не розірваний, не припинений, додаткові угоди відсутні, в судовому порядку недійсним не визнаний, дійсний до 2017 року. До 2010 року [PERSON] отримував орендну плату згідно договору, однак на даний час всупереч умовам договору свідомо зайняла, переорала вже оброблену, підготовлену для сівби, з внесеними добривами земельну ділянку та засіяла її власними зерновими культурами, чим перешкодила подальше використання ділянки. Вимоги про звільнення земельної ділянки [PERSON] ігнорує, у зв'язку з чим ТОВ «Лотуре-Агро» просить суд зобов'язати [PERSON] припинити використання нею земельної ділянки всупереч договору оренди земельної ділянки, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та повернути ТОВ «Лотуре-Агро» в користування дану земельну ділянку, а також не чинити перешкоди в користуванні землею. ТОВ «Лотуре-Агро» також звернулося до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в обґрунтування якого зазначено, що між ТОВ «Лотуре-Агро» та [PERSON] у 2007 році був укладений договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 4425487000:12:001:0040), розташованої на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області площею 7, 9804 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099061 строком на 10 років. Договір зареєстровано Троїцьким реєстраційним округом Луганської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 березня 2007 року № 254870/040741800061. У 2011 році [PERSON] після смерті орендодавця [PERSON] успадкував відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та переоформив на своє ім'я право власності на вищевказану земельну ділянку. ТОВ «Лотуре-Агро» вказує, що [PERSON] було відомо про наявність зазначеного договору, договір у встановленому законом порядку не розірваний, не припинений, додаткові угоди відсутні, в судовому порядку недійсним не визнаний, дійсний до 2017 року. До 2012 року [PERSON] отримував орендну плату згідно договору, однак у 2013 році всупереч умовам договору свідомо зайняв, переорав вже оброблену, підготовлену для сівби, з внесеними добривами земельну ділянку та засіяв її власними зерновими культурами, чим перешкодив подальше використання ділянки. Вимоги про звільнення земельної ділянки [PERSON] ігнорує, у зв'язку з чим ТОВ «Лотуре-Агро» просить суд зобов'язати [PERSON] припинити використання ним земельної ділянки всупереч договору оренди земельної ділянки, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та повернути ТОВ «Лотуре-Агро» в користування дану земельну ділянку, а також не чинити перешкоди в користуванні землею. ТОВ «Лотуре-Агро» також звернулося до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в обґрунтування якого зазначено, що між ТОВ «Лотуре-Агро» та [PERSON] у 2007 році був укладений договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області площею 8, 0573 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099134 строком на 10 років. Договір зареєстровано Троїцьким реєстраційним округом Луганської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 березня 2007 року № 254870/040741800053. У 2011 році [PERSON] після смерті орендодавця [PERSON] успадкував та переоформив на своє ім'я право власності на вищевказану земельну ділянку. ТОВ «Лотуре-Агро» вказує, що [PERSON] було відомо про наявність зазначеного договору, договір у встановленому законом порядку не розірваний, не припинений, додаткові угоди відсутні, в судовому порядку недійсним не визнаний, дійсний до 2017 року. До 2010 року [PERSON] отримував орендну плату згідно договору, однак у 2011 році всупереч умовам договору свідомо зайняв, переорав вже оброблену, підготовлену для сівби, з внесеними добривами земельну ділянку та засіяв її власними зерновими культурами, чим перешкодив подальше використання ділянки. Вимоги про звільнення земельної ділянки [PERSON] ігнорує, у зв'язку з чим ТОВ «Лотуре-Агро» просить суд зобов'язати [PERSON] припинити використання ним земельної ділянки всупереч договору оренди земельної ділянки, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та повернути ТОВ «Лотуре-Агро» в користування дану земельну ділянку, а також не чинити перешкоди в користуванні землею. ТОВ «Лотуре-Агро» також звернулося до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в обґрунтування якого зазначено, що між ТОВ «Лотуре-Агро» та [PERSON] у 2007 році був укладений договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 4425487000:12:003:0005), розташованої на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області площею 8, 6704 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099249 строком на 10 років. Договір зареєстровано Троїцьким реєстраційним округом Луганської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 березня 2007 року № 254870/040741800185. У 2008 році [PERSON] після смерті орендодавця [PERSON] успадкував та переоформив на своє ім'я право власності на вищевказану земельну ділянку. ТОВ «Лотуре-Агро» вказує, що [PERSON] було відомо про наявність зазначеного договору, договір у встановленому законом порядку не розірваний, не припинений, додаткові угоди відсутні, в судовому порядку недійсним не визнаний, дійсний до 2017 року. До 2012 року [PERSON] отримував орендну плату згідно договору, однак у 2013 році всупереч умовам договору свідомо зайняв, переорав вже оброблену, підготовлену для сівби, з внесеними добривами земельну ділянку та засіяв її власними зерновими культурами, чим перешкодив подальше використання ділянки. Вимоги про звільнення земельної ділянки [PERSON] ігнорує, у зв'язку з чим ТОВ «Лотуре-Агро» просить суд зобов'язати [PERSON] припинити використання ним земельної ділянки всупереч договору оренди земельної ділянки, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та повернути ТОВ «Лотуре-Агро» в користування дану земельну ділянку, а також не чинити перешкоди в користуванні землею. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зустрічними позовними вимогами про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними, оскільки у вказаних договорах не зазначено строків орендної плати, відсутня дата, місяць та рік їх укладення, не зазначено належним чином умов збереження стану об'єкта оренди. З умовами даних договорів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] змогли ознайомитися лише тільки після отримання копії позовної заяви з додатками після відкриття провадження по справі, після чого й були виявлені зазначені недоліки. ТОВ «Лотуре-Агро» свого представника у судове засідання не направило, до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі представника товариства, проти задоволення зустрічних позовних вимог ТОВ «Лотуре-Агро» заперечує, оскільки спірні договори відповідають нормам чинного законодавства, просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та задовольнити первісні позовні вимоги. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], їх представник [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили відмовити у задоволенні первісних позовних вимог та задовольнити заявлені ними зустрічні позовні вимоги. Відділ Держземагенства у Троїцькому районі Луганської області свого представника у судове засідання не направив, вважає, що спір має бути вирішений на розсуд суду, просив суд розглянути справу без участі їх представника. Суд, з метою дотримання визначених законодавством процесуальних строків розгляду цивільної справи, вважає можливим розглянути вказану справу без участі сторін по справі. Суд вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом було встановлено, що між ТОВ «Лотуре-Агро» та [PERSON] у 2007 році був укладений договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 4425487000:12:002:0065), розташованої на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області площею 10, 9320 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099141 строком на 10 років. Договір зареєстровано Троїцьким реєстраційним округом Луганської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 березня 2007 року № 254870/040741800176. 09 серпня 2011 року [PERSON] після смерті орендодавця [PERSON] успадкував відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом та 06 жовтня 2011 року зареєстрував право власності на вищевказану земельну ділянку. Станом на січень місяць 2013 року заборгованості по орендній платі ТОВ «Лотуре-Агро» не має, [PERSON] було повідомлено про відсутність намірів розривати договір оренди землі. Також між ТОВ «Лотуре-Агро» та [PERSON] у 2007 році був укладений договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 4425487000:12:001:0042), розташованої на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області площею 9, 8936 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099063 строком на 10 років. Договір зареєстровано Троїцьким реєстраційним округом Луганської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 березня 2007 року № 254870/040741800100. У 2011 році [PERSON] після смерті орендодавця [PERSON] успадкував відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та переоформив на своє ім'я право власності на вищевказану земельну ділянку. Станом на січень місяць 2013 року заборгованості по орендній платі ТОВ «Лотуре-Агро» не має, [PERSON] було повідомлено про відсутність намірів розривати договір оренди землі. Також між ТОВ «Лотуре-Агро» та [PERSON] у 2007 році був укладений договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 4425487000:12:002:0025), розташованої на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області площею 7, 0889 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099104 строком на 10 років. Договір зареєстровано Троїцьким реєстраційним округом Луганської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 березня 2007 року № 254870/040741800045. Станом на січень місяць 2013 року заборгованості по орендній платі ТОВ «Лотуре-Агро» не має, [PERSON] було повідомлено про відсутність намірів розривати договір оренди землі. Також між ТОВ «Лотуре-Агро» та [PERSON] у 2007 році був укладений договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 4425487000:12:001:0040), розташованої на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області площею 7, 9804 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099061 строком на 10 років. Договір зареєстровано Троїцьким реєстраційним округом Луганської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 березня 2007 року № 254870/040741800061. У 2011 році [PERSON] після смерті орендодавця [PERSON] успадкував відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та переоформив на своє ім'я право власності на вищевказану земельну ділянку. Станом на січень місяць 2013 року заборгованості по орендній платі ТОВ «Лотуре-Агро» не має, [PERSON] було повідомлено про відсутність намірів розривати договір оренди землі. Також між ТОВ «Лотуре-Агро» та [PERSON] у 2007 році був укладений договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області площею 8, 0573 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099134 строком на 10 років. Договір зареєстровано Троїцьким реєстраційним округом Луганської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 березня 2007 року № 254870/040741800053. У 2011 році [PERSON] після смерті орендодавця [PERSON] успадкував та переоформив на своє ім'я право власності на вищевказану земельну ділянку. [PERSON] було повідомлено про відсутність намірів розривати договір оренди землі. Також між ТОВ «Лотуре-Агро» та [PERSON] у 2007 році був укладений договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 4425487000:12:003:0005), розташованої на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області площею 8, 6704 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099249 строком на 10 років. Договір зареєстровано Троїцьким реєстраційним округом Луганської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 березня 2007 року № 254870/040741800185. У 2008 році [PERSON] після смерті орендодавця [PERSON] успадкував та переоформив на своє ім'я право власності на вищевказану земельну ділянку. Станом на січень місяць 2013 року заборгованості по орендній платі ТОВ «Лотуре-Агро» не має, [PERSON] було повідомлено про відсутність намірів розривати договір оренди землі. Згідно заяви від 19 грудня 2013 року ТОВ «Лотуре-Агро» просить суд позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою до [PERSON] залишити без розгляду у зв'язку з відмовою від позову. Так, у відповідності до ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, зазначені позивачами за зустрічними позовами обставини, якими вони аргументують свої позовні вимоги, доведені наданими до суду доказами. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст. 1. Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Стаття 2 цього Закону передбачає, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст.20 Закону України «Про оренду землі» і ч.1 ст.210 ЦК України, договір оренди землі підлягає державній реєстрації і вважається укладеним з моменту такої реєстрації. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, що діяла на час реєстрації Договорів, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди, строк дії договору оренди, оренда плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її винесення і перегляду та відповідальності за її несплату, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, умови збереження стану об'єкта оренди, умови і строки передачі земельної ділянки орендарю, умови повернення земельної ділянки орендодавцеві, існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, відповідальність сторін, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї із істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Вивчивши договори оренди землі, суд приходить до висновку, що в порушення ст. 15 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року з наступними змінами укладені договори не містять однієї з істотних умов, а саме: умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Згідно з пунктом 15 розділу Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України до 1 січня 2013 року не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. Відповідно до ч. 5 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом. Згідно зі ст. 133 Земельного кодексу України у заставу можуть передаватися земельні ділянки, які належать громадянам та юридичним особам на праві власності, а також права на них - право оренди земельної ділянки, право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), якщо інше не передбачено законом. Діюче земельне законодавство допускає передачу у заставу або до статутного фонду товариства права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у власності громадянина. Таким чином, саме сторони у договорах оренди земельних ділянок мали врегулювати питання про можливість або неможливість передачі у заставу або до статутного фонду товариства означеного майнового права. Спірні договори оренди землі пройшли державну реєстрацію, виконувалися сторонами, отже є укладеними. Проте, в укладених між сторонами Договорах оренди земельної ділянки зазначена умова відсутня. Крім того, судом встановлено, що спірні договори також дійсно мають ряд недоліків, зазначених позивачами у своїх зустрічних позовних заявах, які знайшли своє підтвердження при розгляді даної справи по суті. Зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що однією з істотних умов є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Порушуючи вимоги даної норми, в розділі 3 Договору не зазначено строків орендної плати, що, в свою чергу, призводить до порушення права орендодавця, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», на своєчасне отримання орендної плати. Крім цього відсутність вказаної вище істотної умови Договору оренди землі унеможливлює виконання п.5 розділу 3 Договору, щодо справляння пені в розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення невнесеної орендної плати. П. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору передбачено, строк дії договору оренди землі. Згідно приписів ст. 19 вказаного вище Закону строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років; при передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою. Проте всупереч вимог вказаного вище ЗУ «Про оренду землі» в п. 1 розділу 2 Договору вказано «Договір укладено на десять років», однак при зазначенні даної істотної умови не враховано період ротації основної сівозміни. Крім цього, в порушення вимог Постанов Кабінету Міністрів України №220 від 03 березня 2004 року «Про затвердження Типового договору оренди землі», в договорі оренди землі відсутні дата, місяць та рік його складання. Також, п. 5 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що однією з істотних умов є умови збереження стану об'єкта оренди. В розділі 4 Договору «Умови використання земельної ділянки» зазначені умови збереження стану об'єкту, а саме «дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм та правил», проте в договорі не зазначені інші конкретні умови збереження об'єкту оренди передбачені чинним законодавством. Зазначена умова договору не відповідає природі Закону України «Про охорону земель» та Земельного кодексу України, якими передбачено умови збереження об'єкту оренди (земельної ділянки), які визначені як система заходів спрямованих на охорону земель з метою їх збереження, які зобов'язані виконувати як власники, так і користувачі земельних ділянок, тому не можна вважати дану мову, як зазначену в договорі. Згідно статті 162 Земельного Кодексу України охорона земель - це система правових, організаційних, економічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необгрунтованому вилученню земель сільськогосподарського і лісогосподарського призначення, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісогосподарського призначення, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико- культурного призначення. Згідно п.п. а, б, в, ґ статті 164 Земельного кодексу України охорона земель включає: а) обґрунтування і забезпечення досягнення раціонального землекористування; б) захист сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників від необгрунтованого їх вилучення для інших потреб; в) захист земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, забруднення відходами виробництва, хімічними та радіоактивними речовинами та від інших несприятливих природних і техногенних процесів; ґ) попередження погіршення естетичного стану та екологічної ролі антропогенних ландшафтів; д) консервацію деградових і малопродуктивних сільськогосподарських угідь. Згідно статті 35 Закону України «Про Охорону Земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами,які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо;дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов'язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів; сприяти систематичному проведенню вишукувальних, обстежувальних, розвідувальних робіт за станом земель, динамікою родючості ґрунтів; своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати додержання встановленого законодавством України режиму використання земель, що підлягають особливій охороні; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу. Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. До актів цивільного законодавства, безумовно, належить і ЗУ «Про оренду землі». Тобто, правочин може бути визнаний недійсним, якщо він укладений з порушенням вимог цього Закону. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Таким чином, обраний позивачами за зустрічними позовами спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів цілком відповідає вимогам діючого цивільного законодавства, договори оренди землі, укладені між сторонами, є укладеним з часу державної реєстрації, і на той час діяла норма ст.15 ЗУ «Про оренду землі», згідно якої однією з істотних умов договору є передача у заставу та внесення в статутний фонд права оренди земельної ділянки, проте такі суттєві умови відсутні в договорах оренди землі, а також має місце ряд інших недоліків ,які було допущено при укладенні спірних договорів, які є предметом спору, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Окремо потрібно зазначити, що позивачі за зустрічними позовами звернулися із своїми вимогами в рамках строку позовної давності. Згідно ст. 256, 257 ЦКУ позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч. 1 ст. 261 ЦКУ вказує, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Також, згідно п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦК - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки позивачі за зустрічними позовами отримали доступ до спірних договорів і, відповідно, довідалися про порушення їх права лише у грудні 2013 - січні 2014 року, початком перебігу позовної давності є саме зазначені дати, а саме дати отримання спрямованих копій договорів оренди землі разом з поданою ТОВ «Лотуре-Агро» позовною заявою. Таким чином, суд знаходить обґрунтованими зустрічні позовні вимоги та вважає за необхідне їх задовольнити у повному обсязі, що повністю виключає можливість задоволення позову, заявленого ТОВ «Лотуре - Агро». При цьому, суд вважає за необхідне на підставі п. 5 ч.1 ст.207 ЦПК залишити без розгляду позовні вимоги ТОВ «Лотуре-Агро» до [PERSON] у зв'язку з відмовою позивача від позову. Судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ТОВ «Лотере-Агро» на користь позивачів за зустрічними позовними вимогами. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 11, 16, 203, 210, 215 ЦК України, ст.ст. 93, 133, 162, 164 Земельного Кодексу України, ст.ст. 1, 2, 15, 20 Закону України «Про оренду землі», пунктом 15 розділу Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України,

Outcome: approved