Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Заступник керівника [PERSON] місцевої прокуратури в інтересах держави в особі [PERSON] міської ради, міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2014 року у кримінальному провадженні №127/2676/13-к [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 128 КК України, та призначено покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді двох років обмеження волі. Судом встановлено, що [PERSON] 20.08.2012 року, приблизно, о 03.30 год. біля нічного клубу «Метро», що на площі Гагаріна, 2 в м. Вінниці, під час виниклої суперечки з [PERSON], умисно наніс останньому один удар правою рукою в ліву частину обличчя, внаслідок чого [PERSON] впав на спину та вдарився головою об поверхню бетонного покриття. Внаслідок удару [PERSON] отримав тілесні ушкодження: черепно-мозкову травму у вигляді вдавленого перелому передньої стінки лівої лобної пазухи, яка відповідно до висновку експерта №1816/2150 від 21.11.2013 року, відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки цей перелом не являвся небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами, однак за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров'я, та перелом кісток склепіння черепа в потиличній ділянці з переходом на основу черепа, забою головного мозку середньої важкості з вогнищами геморагічного просякання в правій тім'яній, лівій і правій лобних долях, субдуральної гематоми справа, субарахноідального крововиливу, травматичного розриву лівої барабанної перетинки, які згідно висновку експерта №1816/2150 від 21.11.2013 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки переломи склепіння і основи черепа являлись небезпечними для життя в момент заподіяння. В подальшому [PERSON] звернувся за медичною допомогою до міської клінічної лікарні швидкої допомоги і перебував на лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії №1 з 20.08.2012 року по 22.08.2012 року та в нейрохірургічному відділенні з 22.08.2012 року по 28.09.2012 року. Згідно довідок міської клінічної лікарні швидкої допомоги №01-26/237 від 02.03.2017 року вартість одного ліжко-дня за вказаний період у відділеннях складала 1239,59 грн. та 201,84 грн. відповідно. В медичній установі потерпілий [PERSON] перебував 39 днів, загальна вартість перебування потерпілого у міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги склала 9947 гривень 26 копійок. Відповідач не відшкодував завдані його діями збитки, що є порушенням державних інтересів та підставою звернення прокурора до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник [PERSON] місцевої прокуратури [PERSON] та представник позивача [PERSON] міської ради за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги в судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в зв'язку з тим, що прокуратура виступає в інтересах позивачів, суд, вислухавши думку учасників по цьому питанні, вважає, що справу можна розглянути у відсутність міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від від 04.02.2014 року у кримінальному провадженні №127/2676/13-к [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 128 КК України, та призначено покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді двох років обмеження волі. Судом встановлено, що [PERSON] 20.08.2012 року, приблизно, о 03.30 год. біля нічного клубу «Метро», що на площі Гагаріна, 2 в м. Вінниці, під час виниклої суперечки з [PERSON], умисно наніс останньому один удар правою рукою в ліву частину обличчя внаслідок чого [PERSON] впав на спину та вдарився головою об поверхню бетонного покриття. Внаслідок удару [PERSON] отримав тілесні ушкодження: черепно-мозкову травму у вигляді вдавленого перелому передньої стінки лівої лобної пазухи, яка відповідно до висновку експерта №1816/2150 від 21.11.2013 року, відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки цей перелом не являвся небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами, однак за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров'я, та перелом кісток склепіння черепа в потиличній ділянці з переходом на основу черепа, забою головного мозку середньої важкості з вогнищами геморагічного просякання в правій тім'яній, лівій і правій лобних долях, субдуральної гематоми справа, субарахноідального крововиливу, травматичного розриву лівої барабанної перетинки, які згідно висновку експерта №1816/2150 від 21.11.2013 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки переломи склепіння і основи черепа являлись небезпечними для життя в момент заподіяння (а.с. 10-13). В подальшому [PERSON] звернувся за медичною допомогою до міської клінічної лікарні швидкої допомоги і перебував на лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії №1 з 20.08.2012 року по 22.08.2012 року та в нейрохірургічному відділенні з 22.08.2012 року по 28.09.2012 року. Згідно довідок міської клінічної лікарні швидкої допомоги №01-26/237 від 02.03.2017 року вартість одного ліжко-дня за вказаний період у відділеннях складала 1239,59 грн. та 201,84 грн. відповідно (а.с. 8-9). В медичній установі потерпілий [PERSON] перебував 39 днів, загальна вартість перебування потерпілого у міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги склала 9947 гривень 26 копійок (а.с. 8-9). Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, визначене Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, із змінами від 19.09.2012 року (надалі Порядок). Згідно п. 2, 3 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної карти стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Згідно з інформацією, розміщеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги це комунальний заклад, який є власністю територіальної громади міста Вінниці, управління яким здійснює [PERSON] міська рада. Засновником міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги є [PERSON] міська рада (а.с. 18-27). Оскільки фінансування міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги здійснюється за рахунок коштів міського бюджету, відсутність відшкодування коштів, витрачених міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, є порушенням прав територіальної громади міста Вінниці, що в свою чергу завдає суттєвої шкоди інтересам держави. Відповідно до ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти. У зв'язку з цим, відповідач своїми діями порушує матеріальні інтереси територіальних громад Вінницької області. Пунктом 6 вищезазначеного Порядку також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що між діями відповідача [PERSON] та перебуванням потерпілого [PERSON] на лікуванні існує причинний зв'язок. Враховуючи викладене, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого, яке було надано останньому внаслідок завдання тілесних ушкоджень в результаті протиправних дій відповідача. Окрім того, судовий збір в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача, так як згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved