Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Заявник, [PERSON], [INFO], яка мешкає в [ADDRESS] звернулась 30.09.2016 року до суду з заявою, вказуючи, що [INFO] помер [PERSON], якого вона за його життя взяла за батька і проживала з ним однією сім'єю з серпня 2010 року до дня його смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Куяльницької сільської ради №1192 від 20.09.2016 року. Вона здійснила поховання [PERSON] за власні кошти. В день смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння з земельною ділянкою площею 0,25 га розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельного паю на території Куяльницької сільської ради (державний акт серія [NUMBER]) загальною площею 1,5413 га. 21 вересня 2016 року вона звернулась до приватного нотаріуса Котовського районного нотаріального округу Одеської області Полякової М.В. для оформлення заяви про прийняття спадщини, на підставі чого була відкрита спадкова справа №121/2016. Але нотаріус, прийнявши її документи, пояснив, що для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно надати рішення суду про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім?єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто з 10 серпня 2010 року по 4 квітня 2016 рік. Заявниця просить суд встановити факт її, [PERSON], проживання понад п'ять років однією сім'єю з спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO], тобто з серпня 2010 року по 4 квітня 2016 року; визнати її, [PERSON], спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON]. Представник заявниці за довіренстію [PERSON] в ході судового розгляду підтримала заявлені вимоги. Приватний нотаріус Котовського районного нотаріального округу Одеської області Полякова М. В. у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та проти задовлення заяви не заперечував. Вислухавши пояснення представника заявника та покази сідка, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з такого. Згідно вимог ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин і також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Стаття 1264 ЦК України захищає права тих осіб, яких спадкодавець вважав членами своєї сім'ї і які проживали з ним упродовж достатньо тривалого часу (п'ять років), вели спільне господарство. Підтвердженням права особи спадкування у четверту чергу можуть бути свідчення сусідів чи інших членів сім'ї, документи, які підтверджують спільне проживання протягом не менше п'яти років та ведення спільного господарства, тощо. Викладені заявником обставини справи не заперечуються заінтересованими особами у справі та підтверджується наявними письмовими доказами справи, зокрема, довідкою виконкому Куяльницької сільради №1192 від 20.09.2016 року, з якої слідує, що заявниця і [PERSON] сумісно проживали з 2010 року в одному житловому будинку і вели спільне господарство; довідкою виконкому Куяльницької сільради №1088 від 30.08.2016 року, з якої слідує, що заявниця проводила поховання [PERSON] та понесла всі матеріальні витрати на поховання. Допитана у суді свідок [PERSON] підтвердила викладені у заяві обставини цієї справи. Таким чином суд вважає, що заява [PERSON] про її спільне поживання однією сім'єю в [ADDRESS] з [PERSON] є обґрунтованою і найшла своє підтвердження доказами в ході розгляду справи у суді. Відповідно до роз'яснення пункту 21 Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»«При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо». Таким чином суд вважає, що заявниця має право спадкоємця четвертої черги за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], тому її вимога є обґрунтованою і найшла своє підтвердження доказами в ході розгляду справи у суді.

Outcome: approved