Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Заявник [PERSON], в особі представника [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту. Посилається на те, що 27.09.2017 року померла [PERSON]. Після смерті останньої залишилась спадщина до якої входить житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, розташований по провул. Нагірному, 7-Б в м. Заставна Чернівецької області. 18.04.2001 померла [PERSON] вчинила заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1370 та на день смерті [PERSON] не змінювався та не скасовувався. Згідно вказаного заповіту [PERSON] належний їй житловий будинок, розташований по вул. Нагірній, 7 в м. Заставна Чернівецької області заповіла заявнику. Спадкоємці, що мають право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Вказує на те, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла, користується всім спадковим майном, звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак при вивченні нотаріусом поданих документів, в тому числі і заповіту, було виявлено розбіжність в зазначенні адреси житлового будинку, що входить до спадкової маси. Вказане є перешкодою в оформленні спадщини, а тому вона просить встановити факт належності [PERSON], померлій 27.09.2017 року заповіту від 18.04.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №1370, посвідченого державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори [PERSON], в якому помилково зазначено спадкове майно як «житловий будинок, розташований в м. Заставна по вул. Нагірній, 7 Чернівецької області», коли правильно «житловий будинок, розташований в м. Заставна по провул. Нагірному, 7-Б Чернівецької області. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, з підстав указаних в заяві та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи територіальної громади м. Заставна Чернівецької області в судове засідання не зявився, направив суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З пункту 12 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » №5 від 31.03.1995 року видно, що в порядку окремого провадження суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Судом встановлено, що 27.09.2017 року померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №179866 від 27.09.2017 року (а.с. 10). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. До складу спадкового майна входить житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, розташований по провул. Нагірному, 7-Б в м. Заставна Чернівецької області, що належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТА №999522 іл 04.02.2016 року (а.с. 16-17). 17.04.2001 року [PERSON] вчинила заповіт, згідно якого заповіла заявнику [PERSON] належний їй житловий будинок, розташований в м. Заставна по вул. Нагірній, 7 Чернівецької області. Вказаний заповіт був посвідчений державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1370 та на день смерті [PERSON] не змінювався та не скасовувався (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Згідно вищевказаних вимог закону судом встановлено, що спадкоємці, які мають право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] заявник вчасно прийняла, користується всім спадковим майном, звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте при вивченні нотаріусом поданих документів, в тому числі і заповіту, було виявлено розбіжність в зазначенні адреси житлового будинку, що входить до спадкової маси. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, розташований по провул. Нагірному, 7-Б в м. Заставна Чернівецької області, що вбачається із будинкової книги, копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №52632249 від 04.02.2016 року (а.с. 12, 13, 16, 17). Проте житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Нагірній, 7 в м. Заставна Чернівецької області (як зазначено в заповіті) [PERSON] не належить. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили вищевказані обставини, а отже суд приходить до висновку, що факт належності [PERSON], померлій 27.09.2017 року заповіту від 18.04.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №1370, посвідченого державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори [PERSON], в якому помилково зазначено спадкове майно як «житловий будинок, розташований в м. Заставна по вул. Нагірній, 7 Чернівецької області», коли правильно «житловий будинок, розташований в м. Заставна по провул. Нагірному, 7-Б Чернівецької області знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки без його встановлення заявник позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину.

Outcome: approved