Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки орієнтованою площею 0,06га, що розташована по вулиці Героїв Танкістів, 28 в межах міста Коростишева в порядку спадкування після померлого 27 грудня 2007 року [PERSON], визнати протиправним та скасувати рішення 18 сесії 7 скликання від 08 вересня 2016 року №197. В обґрунтування позову вказує, що 27 грудня 2007 року помер її чоловік, позивач спадщину прийняла. Рішенням Коростишівської міської ради №409 від 16 жовтня 2007 року [PERSON] було надано дозвіл на замовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки, що посвідчує право власності. За життя спадкодавцем було розпочато процедуру приватизації, однак не завершено. Тому як спадкоємець першої черги звертається за визнанням за нею права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки. Також позивач просить скасувати рішення 18 сесії 7 скликання від 08 вересня 2016 року №197, оскільки останнім було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] інваліду війни, орієнтовною площею 0,600га, яка розташована по вул. Г. Танкістів, 28 в межах м. Коростишева для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03 для ведення особистого селянського господарства) з метою надання її у власність, за рахунок земель комунальної власності Коростишівської міської ради, та вирішено вважати таким, що втратив чинність пункт 1.26 рішення 16 сесії Коростишівської міської ради 5 скликання від 16 жовтня 2007 року №409 «Про технічну документацію із землеустрою по встановленню зовнішніх меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», тобто надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснила, що за життя спадкодавець за рішенням повноважного органу набув право на приватизацію земельної ділянки, став її користувачем, проте через два місяці після отриманого рішення помер, не завершивши та не отримавши правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Позивач як єдиний спадкоємець першої черги майна померлого прийняла спадщину, однак їй усно було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Відповідачем було відмовлено позивачу у завершенні приватизації. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що у 2007 році рішенням Коростишівської міської ради [PERSON] було дозволено замовити технічну документацію із землеустрою по встановленню зовнішніх меж спірної земельної ділянки, на даний час вищевказана земельна ділянка належним чином не оформлена та несформована, будь-які правовстановлюючі документи на неї відсутні. У травні 2016 році позивач звернулася до Коростишівської міської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, рішенням Коростишівської міської ради №155 від 23 червня 2016 року їй відмовлено, оскільки [PERSON] ніяких дій щодо оформлення земельної ділянки не вчинив, будь-яких прав на дану земельну ділянку, які підлягають спадкуванню не отримав. Рішенням Коростишівської міської ради №197 від 08 вересня 2016 року було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] - інваліду війни, орієнтовною площею 0,600га, яка розташована по вул. Г. Танкістів, 28 в межах м. Коростишева для ведення особистого селянського господарства та визнано таким, що втратив чинність пункт 1.26 рішення 16 сесії Коростишівської міської ради 5 скликання від 16 жовтня 2007 року №409 «Про технічну документацію із землеустрою по встановленню зовнішніх меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Процедуру приватизації покійний [PERSON] не розпочав, ділянка не була сформована, кадастрового номеру присвоєно не було. У подальшому подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні вказав, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволення, а рішенням Коростишівської міської ради №197 від 08 вересня 2016 року йому правомірно було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] - інваліду війни, орієнтовною площею 0,600га, яка розташована по вул. Г. Танкістів, 28 в межах м. Коростишева для ведення особистого селянського господарства. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер 27 грудня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Рішенням Коростишівської міської ради №409 від 16 жовтня 2007 року було надано дозвіл на замовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку орієнтовною площею 0,6га по вул. Г. Танкістів, 28 в межах м. Коростишева для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (пункт 1.26). Рішенням Коростишівської міської ради №155 від 23 червня 2016 року було вирішено відмовити [PERSON] у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтованою площею 0,0600га, яка розташована по вул. Г. Танкістів, 28 в м. Коростишеві у звязку з тим, що [PERSON] ніяких дій щодо оформлення земельної ділянки не вчинив, будь-яких прав на дану земельну ділянку, які підлягають спадкуванню, не отримав (пункт 6). Рішенням Коростишівської міської ради №197 від 08 вересня 2016 року було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] - інваліду війни, орієнтовною площею 0,600га, яка розташована по вул. Г. Танкістів, 28 в межах м. Коростишева для ведення особистого селянського господарства та визнано таким, що втратив чинність пункт 1.26 рішення 16 сесії Коростишівської міської ради 5 скликання від 16 жовтня 2007 року №409 «Про технічну документацію із землеустрою по встановленню зовнішніх меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» (п.п. 1.6,1.6.1). 29 вересня 2008 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину після померлого чоловіка, [PERSON], до спадкового майна віднесено автомобіль марки М-408, причеп саморобний, бортовий та грошові вклади з належними процентами та компенсаційними виплатами, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину. Згідно розяснень, які містяться в абзацах 2 та 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №8 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У матеріалах справи відсутня обґрунтована постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до розяснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-1 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», на підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності або право постійного користування землею, який видавався і реєструвався відповідним органом. Так, відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або колективної власності за рішенням органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Порядок приватизації земельних ділянок визначено у ст. 118 Земельного кодексу України, за яким питання прийняття рішення про приватизацію земельних ділянок покладено на органи місцевого самоврядування, якими за статтею 12 Земельного кодексу України є сільські, селищні, міські ради. Процес приватизації завершується часом виникнення права власності - отриманням державного акту на початок процесу приватизації, а у період виникнення спірних правовідносин - моментом державної реєстрації цих прав ( стаття 125 Земельного кодексу України). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що за життя спадкодавець не звертався для встановлення меж земельної ділянки в натурі і виготовлення технічного звіту для подальшого одержання державного акту, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не надавалася, більше того, останній не реалізував надане йому право шляхом звернення для отримання вказаної документації. Суд приймає доводи представника відповідача, що [PERSON] ніяких дій щодо оформлення земельної ділянки не вчинив, будь-яких прав на дану земельну ділянку, які підлягають спадкуванню, не отримав. Суд не приймає доводи представника позивача, що позивач успадкувала права на завершення приватизації земельної ділянки. Суд не вбачає порушення відповідачем прав позивача при прийнятті оскаржуваних рішень, більше того, позивач просить скасувати рішення Коростишівської міської ради №197 від 08 вересня 2016 року, однак судом встановлено, що даним рішенням вирішено інші питання щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, а не лише надання третій собі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, тому позовні вимоги позивача в цій частині визнаються судом як необґрунтовані. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed