Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулася [PERSON] до товариства садівників «Нива» про зобов`язання вчинити певні дії. У позові вказано, що позивач є членом садового товариства «Нива» з 2011 року. У позивача в користуванні є земельна ділянка [ADDRESS] , площею 5,6 соток. У 2016 році вона вирішила здійснити приватизацію вище вказаної земельної ділянки і звернулася у відповідні проектні організації з приводу здійснення обмірів земельної ділянки та виготовлення відповідної технічної документації. Позивач звернулася до головного управління Держгеокадастру у Черкаській області для відведення земельної ділянки у приватну власність. Однак на її заяву отримано повідомлення про неможливість розгляду порушеного нею питання в зв`язку з тим, що у наданих матеріалах відсутнє нотаріально посвідчене погодження землекористувача, оскільки відповідно до статуту садового товариства «Нива» є землекористувачем, а згоду має відповідно надавати голова правління вказаного товариства. Після отримання відмови з головного управління Держгеокадастру у Черкаській області позивач неодноразово зверталася до голови правління садового товариства «Нива» [PERSON] з приводу надання дозволу, голова аргументованої відмови не надала, а лише писала відповіді, що взагалі не стосуються викладеного в заявах питання. Позивач просить суд зобов`язати голову правління Садового товариства «Нива» Ковбасюк Любов Анастасівну надати письмову згоду землекористувача на приватизацію земельної ділянки площею 0.0600 га в адміністративних межах Родниківської сільської ради; зобов`язати голову правління Садового товариства «Нива» [PERSON] завірити нотаріально письмову згоду землекористувача. 22.03.2018 від товариства садівників «Нива» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що в додатках до позовної заяви відсутні належним чином завіреної: копії книжки члена товариства садівників «Нива» позивачки [PERSON] , виготовленої заново від 08.11.2016 року; копії довідки, що на даний час позивачка [PERSON] є членом товариства садівників «Нива»; копії державного акту постійного користування на ділянку № [NUMBER] а позивачки [PERSON] в товаристві садівників «Нива», загальною площею 0,06га. Також у відзиві зазначено, що керівник товариства садівників «Нива» [PERSON] в листах та в особистих розмовах неодноразово просила позивачку залишатися членом Товариства і отримати нову книжку члена товариства, сплачувати відповідні внески, та цим підтвердити, що вона і надалі залишається членом Товариства. Однак позивачка відмовилася отримувати нову книжку члена товариства садівників «Нива», не оплатила за 2017 рік відповідні грошові збори. Голова товариства вказує, що на кожну окрему земельну ділянку, отриману членом товариства садівників «Нива» до 2002 року, видавався Акт постійного користування на кожну окрему земельну ділянку, але це стосувалося лише постійних членів товариства садівників «Нива», які надали свою згоду на отримання вказаного акта та оплатили виготовлення документів. І лише в такому випадку член товариства садівників «Нива», маючи вказаний Акт постійного користування на свою, передану йому в користування, окрему земельну ділянку, мав можливість її приватизувати. Керівництво товариства садівників «Нива» не веде обліку наявності або відсутності Акті постійного користування на окремі земельні ділянки членів товариства садівників «Нива», не веде облік і власників земельних ділянок, які члени товариства садівників «Нива» приватизували. У відзиві зазначено, що позивачка [PERSON] не є членом товариства садівників «Нива», так як у неї відсутні належним чином оформлені документи члена товариства садівників «Нива», тому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 12.06.2018 у судовому засіданні позивач [PERSON] подала відповідь на відзив, в якій вказала, що вона визначила певний обсяг доказів необхідних для подачі до суду. Позивач зазначає, що вона продовжує бути членом товариства, а доводи відповідача є необґрунтованими та такими, що не мають правового підтвердження. 28.12.2018 від товариства садівників «Нива» надійшло заперечення на відзив на позовну заяву, в якому вказало, що Товариство садівників «Нива» не організувалось згідно Земельного кодексу України від 23.03.1992 року. В 1993 році при організації таких садівничих товариств, уже надавались Державні акти постійного користування членам товариства, які на даний час переводяться у власність. Члени товариства садівників «Нива» не отримали Державних актів постійного користування, тому що, товариство садівників « Нива» не організовувалось в 1993 році, тому позивачкою отриманні правильні данні від Райдержадміністрації. У запереченні зазначено, що Рішенням Виконавчого комітету Уманської Районної Ради народних депутатів від 27.11.1987 № 318 відведено земельні ділянки [PERSON] та іншим установам, підприємствам і організаціям м. Умані. Статут товариства садівників « Нива» складений, як добровільне об`єднання громадян землекористувачів, товариство - громадська організація. Документація товариства садівників «Нива» в Черкаському філіалу інституту «УКРЗЕМПРОЕКТ» виготовлена під розміщення колективних садів в постійне користування Товариству,відповідно\~з Положенням,\~затвердженими постановою\~Ради Міністрів\~УРСР від\~30\~листопада 1970 року № 591.\~В 2011\~році [PERSON] \~взявши у\~керівництва довідку,\~що є\~членом товариства,\~звернулась до\~голови Родниківської\~сільської ради\~ [PERSON] \~і отримала\~інформацію,\~в якій\~вказувалося,\~що згідно\~ЗК України\~від 2002\~року вона\~не зможе\~приватизувати земельну\~ділянку при\~таких документах,\~які в\~товаристві садівників\~« Нива». У 2012-2013\~роках відбулася\~передача повноважень\~від РДА\~до територіальних\~підрозділів Держгеокадастру,\~і на\~даний час\~землями сільськогосподарського\~призначення поряджаються\~органи Держгеокадастру. Позивачка із своїм представником не надають інформації, що керівництво відмовило члену товариства в надані інформації про документацію даного товариства. Тому голова Товариства просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник адвокат Гупало М.М. у судовому засіданні, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просили позо задоволити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача голова товариства садівників «Нива» Ковбасюк Л.А. в судовому засідання просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позов та запереченні на відповідь на позов. Вислухавши пояснення позивача та її представника адвоката Гупало М.М., врахувавши процесуальну позицію представника відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 20.06.2011 [PERSON] звернулася із заявою про прийняття її, як члена в товариство садівників «Нива» та виділити її земельну ділянку [ADDRESS] . У заяві вона вказувала, що із статутом ознайомлена, членські внески сплатила. 10.09.2011 головою правління Товариства садівників «Нива» видана довідку про те, що [PERSON] прийнята в члени садівничого товариства «Нива» і за нею закріплена дачна ділянка № [NUMBER] а рішенням правління № 15 від 20.06.2011, яке затверджене рішенням зборів уповноважених № 37 від 05.09.2011. Позивачу [PERSON] погоджено межі землеволодіння з суміжними землевласниками земельних ділянок, про що складено акт за підписом [PERSON] , землевпорядника [PERSON] та землекористувачів [PERSON] та [PERSON] . На адресу позивача [PERSON] від Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області направлено листа, в якому вказано, що відповідно до порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності, у власність, визначеного ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки у власність відповідно до повноважень. У клопотанні зазначають цільове призначення земельної ділянки та орієнтовані розміри. Відсутність належним чином оформленого погодження землекористувача на вилучення земельної ділянки, унеможливлює вирішення порушеного питання. Як вбачається з виписки з рішення № 25-5/УІ від25.10.2012, [PERSON] погоджено передачу в приватну власність земельну ділянку № [NUMBER] а в розмірі 0,056 га для ведення садівництва в садівничому товаристві «Нива» за межами населеного пункту с.Родниківка та внесено пропозицію Уманській райдержадміністрації передати в приватну власність дану земельну ділянку [PERSON] . Позивач [PERSON] неодноразово зверталася до голови правління Товариства садівників «Нива» із заявами про надання права на оформлення технічної документації на приватизацію земельної ділянки, надання копій протоколів засідання правління, надання письмової згоди землекористувача, завіреної нотаріально, для оформлення у приватну власність земельну ділянку № [NUMBER] а. 06.06.2016 голова правління Товариства садівників «Нива» надано позивачу [PERSON] відповідь, в якій вказано, що в товаристві не збереглась заява і протокол першого власника, який отримав право постійного користувача на ділянку № [NUMBER] . Також при потребі голова Товариства може надати копії оплати вступного внеску, оплату податку і членських внесків. Оцінка цільових внесків попереднього власника не проводилась товариством, [PERSON] і [PERSON] без відома керівництва товариства «Нива» домовлялись про повернення цільових внесків одне одному. Інших документів на ділянку [ADDRESS] у голови Товариства не має. Крім того, у відповіді вказується, що якщо до 2017 року [PERSON] не надасть Державний акт на право власності на ділянку № [NUMBER] і не заключить договір, то керівництво Товариства садівників «Нива» проведе оціночну комісію цільових внесків на ділянці № [NUMBER] , земельна ділянка перейде в товариство і при приході нового члена в ТОВ « Нива», який візьме ділянку №6а, буде повернуто цільові внески [PERSON] 05.04.2017 Уманська районна державна адміністрація на адресу [PERSON] надіслала лист, в якій вказано, що надання Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель, які перебувають у постійному користуванні товариства садівників «Нива» без належним чином оформленого погодження землекористувача є неможливим, про що свідчить лист Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 29.04.2016 №3456/6-16. На зборах членів товариства садівників «Нива», які відбулися 29.03.2017, начальником управління агропромислового розвитку райдержадміністрації було надано роз`яснення керівнику товариства садівників «Нива» [PERSON] щодо необхідності погодження землекористувачем питання приватизації земельних ділянок громадянам порекомендовано товариству садівників «Нива» надати належним чином оформлене погодження на вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га із земель товариства садівників «Нива». 16.08.2016 голова правління Товариства садівників «Нива» надала відповідь на адвокатський запит, в якій вказано, що голова правління дозволи на приватизацію не надає, а надає на сесію Родниківської сільської ради при потребі копії документів, дозвіл на приватизацію ділянки 6а у голови правління є на третього власника [PERSON] , а [PERSON] четвертий власник ділянки 6а. 25.07.2016 голова правління Товариства садівників «Нива» надала відповідь на адвокатський запит, в якій вказала, що на зборах правління 01.07.2011 була розглянута заява [PERSON] і вона вступила в товариство, їй була виділена земельна ділянка [NUMBER] в постійне користування. 05.04.2018 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області надало відповідь, в якій вказано, що згідно земельно-облікових документів відповідно до рішення Уманської районної адміністрації від 09.11.1993 за № 16-21 на садово-городнє товариство «Нива» був виготовлений проект відведення земельної ділянки загальною площею 20,73 га під розміщення колективного садівництва та городництва із земель учгоспу «Родниківка». Однак технічна документація в Міськрайонному у правлінні з невідомих причин відсутня. До матеріалів справи долучені копії квитанцій про сплату членських внесків [PERSON] у 2013 -2016 роках. 10.07.2018 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області надало відповідь, в якій вказано, що земельна ділянка [NUMBER] , площею 0,06 га, яка відведена [PERSON] рахується за садовим товариством «Нива». Крім того, у листі вказано, що згідно з положеннями ст.. 118 ЗК України, необхідне погодження землекористувача, тобто садового товариства «Нива». При цьому, головою правління Товариства садівників «Нива» [PERSON] не надано обґрунтованої відмови або погодження відповідного дозволу. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права. Статтею 1 Земельного кодексу України\~передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно зі ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно зі ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Відповідно до ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.2,3,5,6 ст. 35 Земельного кодексу України, у редакції, чинній на день момент виникнення спірних правовідносин, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства. Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств. Основним цільовим призначенням таких земельних ділянок є закладення та вирощування саду (деревних та кущових плодових насаджень). Однак частина наданої земельної ділянки для садівництва може використовуватися для будівництва та експлуатації житлового будинку і господарських будівель, необхідних для сезонного проживання громадянина та членів його сім`ї, а також для зберігання вирощеної продукції тощо. Відповідно до ст.. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному\~частиною першою статті 128\~цього Кодексу. Набуття\~права на\~землю громадянами\~та юридичними\~особами здійснюється\~шляхом передачі\~земельних ділянок\~у власність\~або надання\~їх у\~користування. Безоплатна\~передача земельних\~ділянок у\~власність громадян\~провадиться у\~разі: а)\~приватизації земельних\~ділянок,\~які перебувають\~у користуванні\~громадян; б)\~одержання земельних\~ділянок внаслідок\~приватизації державних\~і комунальних\~сільськогосподарських підприємств,\~установ та\~організацій; в)\~одержання земельних\~ділянок із\~земель державної\~і комунальної\~власності в\~межах норм\~безоплатної приватизації,\~визначених цим\~Кодексом. \~Передача земельних\~ділянок безоплатно\~у власність\~громадян у\~межах норм,\~визначених цим\~Кодексом,\~провадиться один\~раз по\~кожному виду\~використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно зі ст.118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу.\~Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Статтею 121 Земельного Кодексу України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара. Для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для садівництва необхідно подати до відповідного органу наступний перелік документів: клопотання про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва; копія паспорту, засвідчена власником; копія ідентифікаційного номеру; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, засвідчене заявником із вказівкою орієнтовної відстані до найближчого населеного пункту; викопіювання з генерального плану (для членів садового товариства); кадастровий план земельної ділянки, розроблений та засвідчений печаткою землевпорядної організації (подається в деяких окремих випадках); довідка про те, що громадянин є членом садового товариства (для членів садового товариства); погодження землекористувача (у разі припинення права користування земельною ділянкою, що перебуває у користуванні інших осіб), засвідчене нотаріально; оригінал документу або його належним чином засвідчена копія, який підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання клопотання уповноваженою особою); копія паспорту уповноваженої особи; у разі подання клопотання уповноваженою особою, згода цієї особи на обробку персональних даних; правовстановлюючі документи на нерухоме майно (будинок, тощо). Відповідно до пункту 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.99 № 43 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року за № 354/3647, складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об`єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановчих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до товариства садівників «Нива» про зобов`язання вчинити певні дії підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved