Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем по справі перебували у шлюбі з 17.08.2013 року 29.09.2015 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає разом з матірю. Після розлучення, відповідач перешкоджає позивачу у спілкуванні з сином та в добровільному порядку не бажає вирішити це питання. Позивач бажає виконувати свій батьківський обовязок, приймати участь у вихованні дитини, спілкуватися з нею. Позивач вважає, що створення відповідачем перешкод у спілкуванні з сином, є порушенням не тільки інтересів позивача як батька, але й насамперед інтересів дитини. В звязку з цим позивач просить суд зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] та встановити дні та часи для спілкування між сином та батьком з відвідуванням дитиною місця проживання батька без присутності матері щосуботи та щонеділі з 09 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у позові. Відповідач категорично заперечувала проти позовних вимог, а саме: побачення між сином та батьком з відвідуванням дитиною місця проживання батька без присутності матері щосуботи та щонеділі з 09 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, оскільки дитина є малолітньою та потребує постійного режиму та постійного місця проживання. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні запропонувала визначити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина: встановити дні та часи для спілкування між сином та батьком з відвідуванням дитиною місця проживання батька без присутності матері щосуботи та щонеділі з 09 години до 19 години, зобовязавши батька дотримуватися звичного режиму дня дитини та обовязково повертати сина до місця його проживання. Свідок по справі [PERSON] суду пояснила, що працює завідуючою дитячого садка «Олімпійський», який відвідує спільна дитини позивача та відповідача. Також зазначила, що [PERSON] зверталася до неї з письмовою заявою, в якій заборонила надавати дитину батьку - [PERSON], так як вони розлучені. Що стосується малолітнього [PERSON], то він свого батька впізнає та радий зустрічі з ним. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні відносини, суд вважає, що вимоги викладені позивачем у заяві підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як свідчать матеріали справи, позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Сторони перебували у шлюбі з 17.08.2013 року. 29.09.2015 року на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області по справі №328/2816/15-ц шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили 12.10.2015 року. На підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 07.09.2015 року по справі №328/2891/15-ц з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень щомісячно та аліменти на утримання відповідача до досягнення дитиною трьох років в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень. Після припинення відносин, дитина залишилася проживати з матірю, відповідачем по справі, що сторонами не заперечується. Позивач намагався вирішити питання щодо участі у вихованні дитини через Службу у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради, але отримав письмову відповідь, в якій зазначено, що [PERSON] категорично проти будь-якої участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною та рекомендовано, для вирішення даного питання, звернутися до суду. Відповідно до висновку про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, наданому виконавчим комітетом Токмацької міської ради, члени комісії з питань захисту з прав дитини при виконкомі Токмацької міської ради спілкувалися з матірю малолітнього [PERSON] з метою зясування її думки щодо порядку та часу спілкування батька із сином, а також її пропозиції щодо вирішення спірного питання, але [PERSON] проти будь-якого спілкування батька з дитиною, хоча не заперечувала, що дитині подобається проводити час з батьком. Так, в матеріалах цивільної справи наявне письмове пояснення відповідача щодо позовних вимог позивача. Відповідно до наданого пояснення, відповідачка заперечує проти побачення між сином та батьком з відвідуванням дитиною місця проживання батька без присутності матері щосуботи та щонеділі з 09 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, оскільки дитина є малолітньою та потребує постійного режиму та постійного місця проживання. Тому вона пропонує встановити наступний порядок зустрічей: щосуботи з 10 години до 12 години на території матері та в її присутності. Згідно із принципом 2 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитині має бути забезпечений соціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли йому розвиватись фізично, розумово та морально, і в соціальному відношенні здоровим й нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. З принципом 6, дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, коли це можливо, зростати під опікою та відповідальністю батьків в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до вимог ст.153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст.159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до наданих позивачем сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 2РРР №771315 від 14.06.2017 та медичної довідки про проходження обовязкового попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 10ААЕ №682096 від 14.06.2017, [PERSON] психічно здорова людина, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами не виявлено. Як вбачається із показань свідка та представника органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконкому Токмацької міської ради позивач дійсно бажає спілкуватися зі своїм сином, син також знає свого батька та має до нього прихильність. Таким чином, бажання позивача приймати участь у вихованні дитини повністю узгоджується з його правами та обовязками покладеними на нього Сімейним кодексом України, відповідає інтересам малолітньої дитини та не порушує прав дитини. За таких обставин, суд приходить до висновків про необхідність часткового задоволення позовних вимог. З урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи пояснення сторін та оцінюючи надані сторонами докази, виходячи з балансу інтересів дитини та її батьків, суд вважає за необхідне встановити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні його сина [PERSON], [INFO]: щосуботи з 09 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин з відвідуванням дитиною місця проживання батька без присутності матеріпри умові задовільного стану здоровя дитини, обовязкового повідомлення матері дитини - [PERSON] про місце перебування дитини, обовязкового повернення дитини матері в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку. Такий спосіб участі позивача у вихованні дитини відповідає, на думку суду, інтересам малолітнього [PERSON], дозволяє налагодити психологічний контакт дитини з батьком, не порушує звичайних для дитини умов та розпорядку життя. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків зі своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов'язків обумовить це. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною. У разі зміни обставин, пов'язаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості згідно з вимогами ст. 158 СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно зі ст.159 СК України знову звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини. Згідно з Пленумом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року №10, питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»),в звязку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial