Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Заявник 11.08.2020 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на наступні обставини. Їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1994 року, виданого Комітетом комунальної власності м. Нікополя, належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Маючи намір зареєструвати своє місце проживання у належній їй на праві приватної спільної часткової власності квартирі, вона звернулася з відповідною заявою до Нікопольської міської ради та отримала роз`яснення, що існує розбіжність у написанні її прізвища у правовстановлюючих документах, що підтверджують право власності на квартиру та у паспорті, тому зареєструвати її місце проживання неможливо. Зазначає, що дійсно у вказаному Свідоцтві про право власності на житло від 15.03.1994 року, виданого Комітетом комунальної власності м. Нікополя її прізвище українською мовою вказано як « [PERSON] », в той же час у паспорті та у картці фізичної особи - платника податків її прізвище вказано як « [PERSON] ». Вважає, що дана помилка в написанні її прізвища виникла через неправильний переклад її прізвища з російської мови на українську при переоформленні паспорту та позбавляє її можливості розпоряджатися належним їй майном як власнику, зареєструватися у встановленому порядку у належній їй квартирі. На підставі викладеного, просить встановити факт належності їй, [PERSON] Свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1994 року, виданого Комітетом комунальної власності м. Нікополя. Ухвалою про відкриття провадження від 19.08.2020 року заява прийнята до розгляду в порядку окремого провадження. Заінтересованим особам був встановлений строк 15 днів з дня отримання такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Клопотань та відзиву до суду не надійшло. В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 18). Від заінтересованої особи [PERSON] на адресу суду надійшла заява, згідно якої просить слухати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує (а.с. 14). Від представника Нікопольської міської ради, М.І. Пометій на адресу суду надійшла заява, згідно якої просить слухати справу за його відсутності, рішення прийняти у відповідності до вимог діючого законодавства (а.с. 20). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України № [NUMBER] , виданого 31.10.2019 року, прізвище заявника вказано - « [PERSON] », ім`я - « [PERSON] », по-батькові - « [PERSON] », дата народження - [INFO] (а.с.9). Згідно копії картки фізичної особи - платника податків, виданого Нікопольською об`єднаною державною податковою інспекцією від 14.02.2008 року, заявника вказано « [PERSON] » (а.с. 11). У відповідності до Свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1994 року, виданого Комітетом комунальної власності м. Нікополя, прізвище ім`я та по батькові особи, якій видано вказане свідоцтво вказане як « [PERSON] » (а.с. 4). Також згідно довідки КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 22.06.2020 року за № 817 (а.с. 7), право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1994 року, виданого Комітетом комунальної власності м. Нікополя. Інша 1/2 частка квартири належить на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1994 року, виданого Комітетом комунальної власності м. Нікополя [PERSON] . Таким чином, у зв`язку з наявністю зазначеної розбіжності у написанні прізвища заявника, остання позбавлена можливості вільно розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд, зареєструватися у встановленому порядку у належній їй квартирі. Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Окрім вказаних розбіжностей в написанні прізвища заявника у Свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1994 року, виданого Комітетом комунальної власності м. Нікополя, всі відомості (ім`я, по батькові) в правовстановлюючих документах співпадають з даними заявника, тому у суду не виникає сумніву той факт, що заявнику дійсно належить Свідоцтво про право власності на житло від 15.03.1994 року, виданого Комітетом комунальної власності м. Нікополя. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне вимоги заявників задовольнити.

Outcome: approved