Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

До Тульчинського районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.04.2010 позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час спільного життя у них народилося троє дітей. Сімейне життя не склалося, подружжя проживає окремо. Відповідач належним чином не виконує свої обов'язки по утриманню дітей, вони знаходяться на утриманні позивача. Угоди щодо добровільної сплати аліментів сторони не досягли, відповідач є працездатним, а тому може надавати допомогу на утримання дітей, у зв'язку з цим, позивач звернулася до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, а також 200 грн. щомісячно на своє утримання до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі і проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони з 17.04.2010 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.04.2010, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 3). За час подружнього життя у позивача і відповідача народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13.07.2010, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького районного управління юстиції Вінницької області, серії [NUMBER] від 19.03.2012, виданого виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Тульчинського району, серії [NUMBER] від 21.10.2015, виданого виконавчим комітетом Клебанської сільської ради Тульчинського району (а.с. 4 - 6). Згідно довідки № 2256 від 24.06.2016, виданої Мурованокуриловецькою селищною радою Тульчинського району, діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], проживають з позивачем (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Одним з головних обов'язків батьків є обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей, який виникає у них з часу народження дитини і триває до настання її повноліття. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей здійснюється батьками у більшості випадків добровільно. Якщо ж батьки ухиляються від цього обов'язку та не надають коштів на утримання дітей добровільно, такі кошти стягуються з них у судовому порядку у вигляді аліментів. В частині 3 ст. 181 СК України, зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. У відповідності до положень статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. У відповідності ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На підставі статей 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей і дружини, тому з нього слід стягнути аліменти на дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і 200 грн. щомісячно на утримання дружини. Виниклі правовідносини врегульовані ст. 75, 84, 141, 180, 181, 182, 184 СК України. Згідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню, в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір - 551,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved