Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Заявник 25.03.2014 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу ( а. с. 2 - 3 ), посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,14 га. на території Куликівської сільської ради Полтавського району та області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 059804 від 14.12.2004р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-04-546-00129, та Витягу з ДЗК № НВ-5300843482013 від 25.10.2013 р. Але, при оформленні Полтавським районним відділенням земельних ресурсів Державного акту серії ПЛ № 059804 від 14.12.2004р. на вказану земельну ділянку було зроблено помилку у написані кадастрового номеру земельної ділянки, а саме : замість кадастрового номеру земельної ділянки 5324082700:00:022:0020, під яким земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру, у державному акті помилково записано кадастровий номер земельної ділянки 5324028700:00:022:0020. Правильність кадастрового номеру підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельні № НВ-5300843482013 від 25.10.2013 р. Дану помилку було виправлено та завірено печаткою Полтавського Районного відділу земельних ресурсів ще при видачі мені вказаного Державного акту. На час отримання Державного акту мені було повідомлено, що даний акт з виправленням є дійсним і заміняти його на новий не потрібно. Але, при подачі нею документів до реєстраційної служби в грудні 2013 року їй було повідомлено представником реєстраційної служби, що Державні акти з виправленнями не є дійсними, а відповідні виправлення були вчинені з порушеннями норм діючого на той час законодавства, а саме - п. 4.1. «Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009р. № 325, виправлення орфографічних та технічних помилок не дозволяється. У разі виявлення у виданому державному акті виправлення орфографічних або технічних помилок землевласником ( землекористувачем ) такий землевласник ( землекористувач ) звертається до територіального органу Держкомзему із заявою ( клопотанням ) про видачу нового державного акта. Звернувшись до Відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Полтавського РУЮ за роз»ясненням ситуації, що склалася, була надана відповідь що на підставі ч. 2, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державних прав та їх обтяжень не приймаються документи з підчищеннями та дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. в редакції від 10.10.2013р. на сьогоднішній день, державні акти на право власності на землю, не виготовляються, не видаються і не реєструються . Тобто, він як власник даної земельної ділянки не має іншого способу захисту своїх порушених прав, окрім судового, для встановлення факту тотожності наданої їй на праві власності земельної ділянки відображеної у державному акті з кадастровим номером 5324028700:00:022:0020 ( який виправлений на 5324082700:00:022:0020 ). Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо : згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов»язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ч. 2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1. «Постанови…» перелік фактів, які встановлюються, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановити й інші факти, що мають юридичне значення. В зв»язку з викладеним, вимушений звернутися із заявою про встановлення факту належності йому земельній ділянці за Державний актом серії ПЛ № 059804 від 14.12.2004 на право власності на земельну з кадастровим номером 5324082700:00:022:0020. Через технічну помилку в Державному акті серія ПЛ № 059804 від 14.12.2004р. щодо кадастрового номера він не може належним чином оформити та вільно розпоряджатися своєю власністю так як не може підтвердити факт належності його земельній ділянці кадастрового номеру 5324082700:00:022:0020 самостійно, або в іншій, ніж в судовому порядку спосіб з підстав наведених вище. Прохав встановити факт, що земельна ділянка площею 4,14 га. на території Куликівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, яка належить йому- [PERSON], на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 059804 від 14.12.2004р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-04-546-00129, має кадастровий номер 5324082700:00:022:0020, під яким вона внесена до Державного земельного кадастру. В судове засідання сторони у справі не з»вилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, де представник заявника - [PERSON] ( а. с. 11) заяву підтримала, надавши можливі докази на її підтвердження ( а. с. 22 ). Представник заінтересованої особи - Відділу Держземагенства у Полтавському районі, не висловили заперечень щодо заяви ( а. с. 23 - 24 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлено всі обставини, на які заявник послався в заяві і вони повністю доводяться матеріалами справи на а. с. 5 - 13. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується заява, вважає, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, так як встановлення даного факту заявниці необхідно для виникнення в неї майнових прав, заявниця довела даний факт і діючим законодавством не визначено іншого порядку його встановлення.

Outcome: approved