Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. з дня подання позовної заяви, щомісячно до досягнення сином повноліття, судові витрати стягнути на користь держави. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 22.05.2019 року розірвано Київським районним судом м. Харкова. Під час шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Син є інвалідом з дитинства тому потребує лікування та безлактозного харчування. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований в ПрАТ «Ганза Україна» на посаді менеджера зі збуту, матеріальної допомоги дитині не надає внаслідок чого, позивач разом з дитиною знаходяться у скрутному матеріальному становищі. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У зв`язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково в розмірі 800 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.06.2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 04.06.2019 року [PERSON] зареєстрований разом з позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Зі змісту копій медичної документації вбачається, що [PERSON] , [INFO] , за станом здоров`я перебував на лікуванні у закладах охорони здоров`я МОЗ України, з 2015 року перебуває у невролога з приводу епілепсії, потребував особливого режиму харчування. Окрім цього, згідно консультаційного висновку невролога від 13.03.2019 року у [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: симптоматична епілепсія, зі складними парціальними нападами на фоні стійкої герпес-вірусної інфекції. Таким чином судом встановлено, що малолітня дитина - [PERSON] має ряд захворювань, у зв`язку з чим перебуває під постійним медичним наглядом, потребує відповідного лікування та спеціального режиму харчування. Згідно довідки про доходи вих. №72/07-2019 від 10.07.2019, наданої ПАТ «Ганза-Україна», відповідач [PERSON] з 17.03.2017 займає посаду менеджера зі збиту відділу збиту ПАТ «Ганза-Україна». За період з 01.01.2019 по 30.06.2019 року дохід [PERSON] склав 25 800,00 грн. (місячна заробітня плата становить - 4300,00 грн.) Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернулась з вимогою про стягнення аліментів у твердій грошовій валюті. Відповідно до ст. 184 ЦПК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 182 ЦПК України встановлено, що Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання їх малолітнього сина, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, працездатний вік відповідача, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, враховуючи закріплений на законодавчому рівні обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи. За таких обставин, приймаючи до уваги волевиявлення позивача, яка просить призначити стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі, з урахуванням встановлених законодавцем гарантій, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за доцільним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення позивача до суду з позовною заявою до настання [PERSON] , [INFO] повноліття. Вказаний розмір аліментів з урахуванням встановлених судом фактичних обставин, принципу співмірності та пропорційності справи є реальним, який відповідач здатен сплачувати позивачу на користь свого сина - [PERSON] , який дійсно їх потребує для забезпечення свого повноцінного розвитку, враховуючи специфіки його здоров`я та задоволення першочергових потреб дитини. Окрім цього, у відповідності до положень статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, на підставі викладеного,

Outcome: partial