Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

До суду надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання (догляду). У судове засідання представник Позивачки не зявився, повідомлявся, представник Позивачки надала до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, повідомлялася, Відповідачка надала до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає, позов просить задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має права заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено наступне. 25 жовтня 2010 року між [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: [INFO] (далі Позивач) з однієї сторони та [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: [INFO] (далі - Відповідач) з іншої сторони, був укладений Договір довічного утримання (догляду), посвідчений державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] 25.10.2010р., номер у реєстрі нотаріальних дій: 5-1593 (далі - Договір). Згідно умов даного договору Позивач передала у власність Відповідача - 544/1000 частини квартири №22, що знаходиться в Одесі на вул. Ніжинській, буд. 62, а Відповідач зобовязалася забезпечувати Позивача утриманням (доглядом) довічно. Вищезгадана частина квартири належала Позивачу згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради 02 листопада 2000 року за №7-17191, зареєстрованого в ОМБТІ та РОН 24 листопада 2000 року, в книгу № 386пр, на стор.112, під реєстровим № 473, реєстраційний № 11688913. Відповідно до п.7 Договору - Відповідач зобовязалася довічно утримувати Позивача. Утримання (догляд), в тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну має грошовий еквівалент у розмірі 600,00 грн. (шістсот гривень) на місяць, які мають надаватися Позивачу щомісячно. Окрім того, за Договором Відповідач зобовязана щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені. До таких комунальних послуг належать: плата за користування: житлом, газом, теплопостачання, водопостачання (гаряча та холодна вода), електроенергія в обсязі до 150 кВт, абонентська плата за телефон, за послуги соціального пакету кабельного телебачення та обслуговування домофону. Відповідно до договору грошове утримання має виплачуватись починаючи з моменту укладення договору щомісячно, до 10 числа поточного місяця поштовим переказом з доставкою додому. Відповідно до п.8 Договору - сума грошового утримання підлягає індексації в порядку встановленому чинним законодавством. Не проведення індексації у випадку, якщо про це не заявив Відчужувач, не вважатиметься істотним порушенням умов Договору. За доводами Позивачки вбачається наступне. Відповідачка проживає в м. Бориспіль, з моменту укладення Договору протягом 2010 -2013 років ще відвідувала Позивачку, цікавилась її здоровям, спілкувалась з нею. Після 2013 року Відповідачка тільки передавала поштою по 600 грн. щомісячно, але звязок із нею майже втрачений. Нажаль, здоровя Позивачки з кожним роком погіршувалось, похилий вік та хвороби прикували її до ліжка. Самостійно вона не пересувається, не може задовольнити свої елементарні потреби: її треба мити, допомагати сходити в туалет двічі на день, купувати та приносити продукти, готувати їжу та інше. З причини того, що Позивачка не пересувається, а постійно лежить в неї без стороннього щоденного догляду зявляються пролежні, вона відчуває постійний біль у спині, має вживати знеболювальне, інші ліки. Небайдужі люди, що знають про стан здоровя Позивачки, намагаються надати їй посильну допомогу. Два рази на тиждень до Позивачки приходить соціальний працівник КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Приморського району м. Одеси», в обовязки якого входить купувати для неї їжу, ліки, виконувати дрібні доручення. Саме соціальний працівник оплачує комунальні рахунки Позивачки на гроші з пенсії Позивачки. Поступово квартира, в якій проживає Позивачка, і яка належить на праві приватної власності Відповідачу, перейшла у незадовільний технічний і санітарний стан, практично стала непридатна для проживання. В квартирі відключена (відрізана) система опалення, всі комунікації аварійні, електропроводка зламана, балкон знаходиться в жахливому аварійному стані, каналізаційні труби згнили, місця зєднання сантехнічного обладнання з підлогою прогнили наскрізь, в квартирі постійно холодно й сиро. Унітаз, яким раніше користувалася Позивачка (коли могла ходити) настільки аварійний, що в місцях його зєднання з підлогою утворилися щілини, в які видно приміщення першого поверху. Позивачка не має змоги навіть використовувати електричні обігрівачі для опалення, бо електрика в квартирі аварійна, і в зимовий період температура в квартирі падає до 0 градусів і нижче. Жахливий стан комунікацій в квартирі Позивачки призвів до неодноразових підтоплень (заливів) салону краси, що знаходиться на першому поверсі під квартирою, про що складені відповідні акти КП ЖКС «Порто-Франуівський», ділянка №9 (копії додаються). Неодноразово, починаючи з 2013 року - Позивачка зверталася у телефонному режимі до Відповідачки з проханням підняти розмір грошового утримання, щоб його вистачало на оплату послуг доглядальниці або для найму людини, яка б змогла піклуватися про неї, на ремонт опалення та електромережі. Говорила про те, що вона майже голодує, бо її пенсії та 600 грн. утримання за Договором вистачає тільки або на ліки, або на їжу. При цьому комунальні Позивачка сплачувала сама зі своїх грошей, бо не знала, з причин своєї правової необізнаності, що це обовязок Відповідачки. Відповідачка не переймається станом здоровя Позивачки, усні прохання по телефону на неї не діють, вона відмовляється добровільно розірвати Договір. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Статтею 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Стаття 751 ЦК України встановлює, що матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом. Згідно п.8 вищезгаданого договору сума грошового утримання яка виплачується Позивачу підлягає індексації в порядку встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. Стаття 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що одним із правових наслідків порушення зобовязання є розірвання договору. Стаття 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав є припинення правовідношення. Стаття 651 ЦК України - договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 755 ЦК України - договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Відповідно до Ухвали Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-53388св13 від 29 січня 2014 року - саме відповідач зобовязаний довести належне виконання умов договору довічного утримання. За викладеним, суд вважає, що відповідачка не виконала свої зобов'язання за спірним договором належним чином. Тому суд задовольняє позов у повному обсязі з огляду на умови укладеного сторонами договору.

Outcome: approved