Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

До Харківського районного суду Харківської області з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] в остаточній редакції якого просив суд: Визнати договір купівлі-продажу будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] між [PERSON] і [PERSON] недійсним (нікчемним), визнати, що [PERSON] с 2001 р. незаконно зберігає у себе та незаконно користується за його рахунок без достатніх правових підстав належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою розташованого за адресою: [ADDRESS], а також незаконно користується належними позивачу багаторічними насадженнями фруктових дерев та їх плодами, чим заподіює йому майнову шкоду. Визнати, що при укладенні 16.12.2011 р. угоди між [PERSON] і [PERSON] з купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] і при складанні нотаріального посвідчення 16.12.2011 р. договору купівлі-продажу будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] [PERSON] порушені вимоги ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, порушено його право власності на земельну ділянку як третьої сторони, яка не є учасником договору від 16.12.2011 р. Відновити порушене [PERSON] право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS], на якій розташований будинок, придбаний [PERSON], 16.12.2011 р. і зобов'язати [PERSON] з моменту набрання рішенням суду законної сили прибрати з території належної йому земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS], на якому розташований належний [PERSON] будинок та майданчик для стоянки автомашини і фундамент гаража, прибрати вулики, повністю звільнити земельну ділянку від будь-якого майна, яке належить [PERSON], відновити родючий шар земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS], на якій розташований будинок, не перешкоджати його проходу на земельну ділянку.Стягнути з [PERSON] на користь позивача 45000 грн. 00 коп. майнової шкоди та 5000 грн. 00 коп. моральної шкоди, стягнути понесені судові витрати. Свій позов [PERSON] обґрунтував тим, що, згідно із державним актом серії [NUMBER] він являється власником двох земельних ділянок розташованих за адресою: [ADDRESS]. В 2007 році він продав [PERSON] жилий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] без земельної ділянки, так як документи на землю не були готові. Згідно діючого в 2007 р законодавства не заборонялося продажу житлового будинку без земельної ділянки, на якій розташований будинок. 02.10.2010 р. вказаний будинок без земельної ділянки у [PERSON] купив [PERSON] на ім'я [PERSON], а земельна ділянка під вказаним будинком площею 0,0804 га. залишилась у власності позивача [PERSON] 16.12.2011 р. [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], нотаріально засвідчив договір купівлі-продажу будинку, але, при цьому, неправильно вказав кадастровий номер земельної ділянки на якій розташований цей будинок та порушив право власності позивача [PERSON] на належну йому земельну ділянку на якій розташоване домоволодіння у зв'язку із чим були порушені і інші, вищевказані права позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Представник відповідача - [PERSON], заперечував проти задоволення позову і вважав його безпідставним. Суд, дослідивши зібрані докази по справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до державного акту на право приватної власності серії [NUMBER] на землю виданого 30 липня 2002 р. Головою Яковлівської сільської Ради Харківського району Харківської області пану [PERSON], на який позивач посилається як на правовстановлюючий документ, йому передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1825 га. розташована за адресою: [ADDRESS], садове товариство «Мрія», землю передано для обслуговування житлового будинку (т. 1 а.с. 4). Однак, із тексту цього державного акту випливає що він виданий на земельну ділянку розташовану за іншою адресою, не [ADDRESS], а договір нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку від 16.12.2011 р. [PERSON] і [PERSON] уклали на будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу будинку паном [PERSON] пану [PERSON] від 2007 року позивач суду не надав, тому більш точна дата укладення цього договору ніж вказана в позові, суду не відома. Згідно із частинами першою та другою статті 186 ЦК України: «Річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом». Головною річчю в данному випадку являється проданий паном [PERSON] пану [PERSON] житловий будинок, а земельна ділянка на якій розташований будинок, відповідно до частини першої статті 377 ЦК України та частини першої статті 120 ЗК України, являється приналежністю і слідує за головною річчю. Так, відповідно до частини першої статті 377 ЦК України, в редакції яка діяла на протязі 2007 році, тобто на момент продажу будинку паном [PERSON]: «До особи, яка придбала житловий будинок переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені. Якщо договором про відсудження житлового будинку розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування». Частиною першою статті 120 ЗК України встановлено, що: «У разі набуття права власності на жилий будинок припиняється право власності земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення». Таким чином, суд вважає, що відповідно до наведених норм закону, у 2007 році, при набутті права власності [PERSON] на житловий будинок проданий йому [PERSON], у останнього одночасно припинилося право власності на земельну ділянку, на якій розташований проданий ним будинок, а разом із цим припинися і всі похідні від права власності права, такі як право власності на фруктові дерева та їх плоди та інш., так як ці речі є неподільними. Відповідно до частини другої статті 183 ЦК України: «Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення». Фруктові дерева являються неподільною річчю щодо земельної ділянки на якій вони розташовані. Із огляду на вказане, позивач [PERSON], після того як у 2007 році при продажі належного йому житлового будинку втратив право власності на земельну ділянку і всі похідні від права власності права, а тому не являється зацікавленою особою, права якої порушені в розумінні частини третьої ст. 215 ЦК України при укладенні нотаріально посвідченої угоди від 16.12.2011 р. між [PERSON] і [PERSON] з купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. Приймаючи до уваги викладене,

Outcome: dismissed