Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на [PERSON] , [INFO] , з 1000 грн. до 2000 грн. на місяць. Позов обґрунтовує тим, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 24 квітня 2014 року сторони розірвали шлюб. У цьому шлюбі народився син [PERSON] , на утримання якого рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 4 листопада 2016 року з відповідача в користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно. Зазначає, що вказаний розмір аліментів є значно меншим від визначеного законом прожиткового мінімуму для дитини віком від 6-ти до 18-ти років. Додаткових витрат на утримання сина з відповідача не стягує. У зв`язку з неможливістю самостійно забезпечити повноцінне утримання сина, вважає за необхідне збільшити розмір аліментів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, давала суду пояснення близькі за змістом до обгрунтувань позову. Зазначила, що коштів, які стягуються на даний час на сина [PERSON] , недостатньо для забезпечення його гармонійного розвитку. Чималі гроші витрачає на харчування, забезпечення необхідними речами для навчання, відвідування платних гуртків, лікарів тощо. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та погоджувався на стягнення з нього аліментів на сина [PERSON] в розмірі 2000 грн. на місяць. Крім того, з його пояснень вбачається, що він отримує дохід в середньому 15000 грн. на місяць, оскільки займається будівельними роботи і має можливість надати утримання дитині в більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду. Інших утриманців не має. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Стаття 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог статей 150, 180 СК батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Нормою ч. 3 ст. 181 СК передбачено, щоза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З копії рішення Рожищенського районного суду Волинської області суду від 24 квітня 2014 року слідує, що шлюб між сторонами розірвано. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] стверджено, що батьками [PERSON] , [INFO] , записані сторони. За змістом копії рішення Рожищенського районного суду Волинської області суду від 4 листопада 2016 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 18 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17 листопада 2020 року № 2845 до складу сім`ї/зареєстрованих на [ADDRESS] входять [PERSON] , [PERSON] . Згідно з довідкою про доходи від 17 листопада 2020 року № 1238 загальна сума доходу (за винятком аліментів) [PERSON] за період 1 травня по 31 жовтня 2020 року становить 58999,48 грн. Копією довідки № 94, виданої КНП «Рожищенський центр первинної медико-санітарної допомоги» Рожищенської районної ради, стверджено, що [PERSON] , [INFO] , здоровий та не знаходиться на диспансерному обліку в Рожищенській АЗПСМ № 1. За змістом довідки від 30 листопада 2020 року, виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] , [PERSON] навчається в школі іноземних мов «Смайлик» з 20 грудня 2019 року (вартість навчання з 20 грудня 2019 року по 30 травня 2020 року - 400 грн., з 1 вересня 2020 року - 480 грн. щомісячно). Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів суд приймає визнання позову відповідачем. Аліменти слід присудити в користь позивача у твердій грошовій сумі, так як і заявлено в позові. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що у відповідача інших утриманців немає і він погоджується із заявленою до нього вимогою про збільшення розміру аліментів. Обов`язок утримувати дітей покладено на обох батьків. На підставі ст. 141 ЦПК з відповідача до Державного бюджету підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved