Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що позивачка та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 1989 року, від вказаного шлюбу мають спільного сина [PERSON]. 23 серпня 2012 року [PERSON] помер. Позивачка вказує, що крім неї та спільного сина були також інші спадкоємці діти померлого від першого шлюбу [PERSON] та [PERSON]. Після смерті чоловіка позивачки залишилося спадкове майно, яке складається з 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Тухачевського, б. № 11-Б[ADDRESS]. [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. [PERSON] та [PERSON] було усунуто від права на спадкування після смертіРомашова [PERSON]. Позивачка вказує, що на даний час вона позбавлена можливості зареєструвати своє право на спадкове майно, оскільки подала документи про видачу свідоцтва про право власності до нотаріальної контори, яка знаходиться в м. Луганську, де саме і була зареєстрована спадкова справа. Отримати свідоцтво про право власності за законом позивачка не встигла через проведення АТО, оскільки на території м. Луганська були відключені спадкові реєстри. Позивачка вказує, що їй в нотаріальних конторах Луганської області в отриманні свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки таке свідоцтво повинно видаватися за місцем відкриття спадщини. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно. Позивачка у судове засідання не зявилася, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивачки. Явка представника Луганської міської ради не представляється можливою через проведення АТО. [PERSON] у судове засідання не зявився, викликати останнього не представляється можливим через місце його реєстрації на території проведення АТО. За таких обставин, з метою дотримання процесуальних строків розгляду цивільної справи, суд вважає можливим розглянути дану справу без участі представника відповідача та участі [PERSON]. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані до суду докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 342383 [PERSON] помер 23 серпня 2012 року (а.с.15). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЕД № 263751 [PERSON] був одружений з 20 липня 1989 року з [PERSON] (а.с.16). Згідно свідоцтва про право власності на житло [PERSON] належить 1/3 частина квартири, що розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Тухачевського, б. № 11-Б[ADDRESS] (а.с.17). На вказану квартиру було надано технічну документацію (а.с.18-20). Згідно належним чином завіреної копії резолютивної частини та копії рішення Жовтневого районного суду м. Луганська № 435/1112/13-ц від 09 липня 2014 року, виготовленого у повному обсязі, [PERSON] та [PERSON] було усунуто від права на спадкування майна, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер 23 серпня 2012 року (а.с.8-14). Доказів про те, що вказане рішення суду набрало законної сили, позивачкою та її представником до суду надано не було. У копії рішення Жовтневого районного суду м. Луганська № 435/1112/13-ц від 09 липня 2014 року, виготовленого у повному обсязі зазначено, що воно не набрало законної сили. Будь-яких інших доказів на підтвердження викладених у позові обставин, позивачкою та її представником до суду надано не було, клопотань про забезпечення доказів у процесі розгляду даної цивільної справи також не заявлялося. При цьому, відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. За своїм організаційно-правовим статусом судові органи не можуть здійснювати функції нотаріальної контори. Позивачка та її представник посилаються у позові на те, що позивачка не має змоги оформити спадщину у нотаріальному порядку, оскільки у цьому позивачці відмовляють нотаріальні контори, однак у матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса, вчинена у встановленому законом порядку, про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з чим викладені у позові обставини, за яких позивачка не може оформити спадщину у нотаріальному порядку, не підтверджуються належними на те доказами. Також, із позовної заяви не представляється можливим визначити належним чином коло спадкоємців після смерті [PERSON], оскільки не підтверджено належними та допустимими доказами, що рішення суду, яким інших спадкоємців усунуто від права на спадкування, набрало законної сили. Таким чином, з огляду на безпідставність позовних вимог, оцінивши всі зібрані по справі \~докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилаються позивачка та її представник як на підставу задоволення позову не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи та\~не ґрунтуються на законі, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed