Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Заявник 06.05.2021 року звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи її наступним. [INFO] помер його батько [PERSON] , який до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті, він, маючи інвалідність 1-ї групи, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для перерахунку пенсії з додаванням другого годувальника, тобто померлого батька. Листом від 25.03.2021 року йому було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки у паспорті та у свідоцтві про смерть прізвище померлого батька вказано як « [PERSON] », в той час як його прізвище у його паспорті вказано як « [PERSON] », що не може підтвердити їх родинного зв`язку. Враховуючи існуючі відмінності в написанні його прізвища та його батька у різних правовстановлюючих документах, заявник позбавлений права перерахунку пенсії з додаванням другого годувальника у зв`язку зі смертю батька, тому вимушений звернутися з даною заявою до суду. Заявник просить суд Встановити, факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] є його рідним батьком. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.05.2021 року вказану заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, відкрито провадження по даній справі (а.с. 14-15). Заінтересованій особі був наданий строк 15 днів з дня отримання нею такої ухвали суду, на подачу відзиву на заяву. В судове засідання заявник не з`явився, на адресу суду надійшла його заява про слухання справи без його участі, вимоги заяви підтримує та просить суд задовольнити у повному обсязі (а.с. 20). В судове засідання представник Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі та винести рішення на розсуд суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, на підставі наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є заявником по даній справі (а.с. 11,12). У повторному свідоцтві про народження заявника [PERSON] його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про смерть від 23.02.2021 року, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 3) Таким чином, встановлено, що прізвище померлого у свідоцтві про смерть зазначено як « [PERSON] », а в свідоцтві про народження заявника прізвище батька зазначено як « [PERSON] ». Заявник, [PERSON] маючи інвалідність 1-ї групи, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для перерахунку пенсії з додаванням другого годувальника, тобто померлого [PERSON] . Листом від 25.03.2021 року заявнику було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки у паспорті та у свідоцтві про смерть прізвище померлого батька вказано як « [PERSON] », в той час як його прізвище у його паспорті вказано як « [PERSON] », що не може підтвердити їх родинного зв`язку (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту родинних відносин з померлим [PERSON] необхідно заявнику для оформлення перерахунку пенсії з додаванням другого годувальника. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним ч. 2 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, відповідно до п. 6 ч. 1 цієї ж статті, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Під родинними відносинами слід розуміти, насамперед, кровний зв`язок між людьми, за наявністю якого у людини виникають відповідні юридичні наслідки, тобто, виникнення, зміна чи припинення прав та обов`язків, зокрема право на спадщину. З урахуванням досліджених документів, у суду не викликає сумніву той факт, що заявник [PERSON] дійсно є сином [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з чим заява є обґрунтованою та задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved