Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним кредитний договір №298 від 28 вересня 2007 року, укладений з Кредитною спілкою «Добробут». В обґрунтування позову вказує, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 15 серпня 2012 року рішення апеляційного суду Житомирської області залишено в силі у частині стягнення з позивача та [PERSON] боргу та судових витрат. Після відкриття виконавчого провадження позивач звернулася до правоохоронних органів із заявою про порушення кримінального провадження відносно працівників КС «Добробут». Кредитний договір №298 від 28 вересня 2007 року вона не підписувала. У ході досудового розслідування було призначено експертне дослідження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача, відділу державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов у частині вимог щодо КС «Добробут» підтримує. Представник відповідача, КС «Добробут», у судовому засіданні пояснив, що доводи, викладені у позовній заяві є безпідставними, не ґрунтуються на фактичних матеріалах справи, також вказує на пропуск як місячного, так і трирічного строку за зверненням до суду із заявою про перегляд рішення у звязку з нововияленими обставинами. Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 28 вересня 2007 року між КС «Добробут» та [PERSON] було укладено договір крдиту №298, відповідно до якого КС «Добробут» надала [PERSON] кредитні кошти у сумі 24250 гривень на 19 місяців з кінцевим терміном повернення 27 березня 2009 року. Згідно висновку експерта №1/1651 від 26 вересня 2014 року, проведеному на підставі постанови від 25 жовтня 2013 року про призначення судової експертизи, винесеної заступником начальника: СВ [PERSON] П у кримінальному провадженні, рукописні записи від імені [PERSON], підписи у заяві на кредит від 28 вересня 2007 року до кредитного комітету КС «Добробут» виконанні, ймовірно, не [PERSON], не [PERSON], не [PERSON], а іншою особою; підписи від імені [PERSON] у кредитному договорі №298 та видатковому касовому ордері №1874 від 28 вересня 2007 року виконані, ймовірно, не [PERSON], не [PERSON], не [PERSON], а іншою особою. Оскільки кредитний договір є правочином, він повинен відповідати вимогам, встановленим законом, додержання яких є необхідним для їх чинності. Відповідно до вимог ч.ч. 1,3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити вимогам Закону, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати їх внутрішній волі. Відповідно до вимог п. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього кодексу. Суд вбачає висновок експерта №1/1651 від 26 вересня 2014 року належним доказом, на підставі якого встановлено, що позивач жодних документів не підписувала, а також не мала наміру на отримання кредитних коштів. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Крім того, відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позивачу не було відомо про кредитний договір №298, оскільки жодних документів вона не підписувала, волевиявлення не мала на вчинення даного правочину, що є підставою для визнання кредитного договору №298 від 28 вересня 2007 року недійсною. Таким чином, суд приходить до висновку, що кредитний договір №298 від 28 вересня 2007 року підлягає визнанню його недійсним. Однак, суд з матеріалів справи не вбачає порушення прав позивача співвідповідачем відділом державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, тому відмовляє у задоволенні позовних вимог до цього відповідача. На підставі ст.ст. 202, 203, 215, 216, 237 ЦК України,

Outcome: partial