Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

До суду звернулася позивачка [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позовній заяві позивачка вказує, що 29.01.2004 року вона та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського РУЮ у Дніпропетровській області актова запис №04. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], 20.08.2001 р.н та сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом нею. Позивачка також зазначає в позові, що шлюб між ними на цей час не припинено, вона з дітьми проживає за адресою реєстрації, а відповідач в м.Дніпро, який припинив добровільно надавати кошти на утримання дітей, фактично поклавши цей обовязок на неї одноособово. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. На утриманні у відповідача інших осіб не має, він працює, але має нерегулярні заробітки. Вона вважає, що відповідач повинен надавати допомогу на утримання їх спільних дітей, хоча і не бажає виконувати свій обовязок. Враховуючи вищезазначені обставини позивачка змушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнав, бажає виплачувати аліменти. Вивчивши заяви сторін, матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 29.01.2004 році у відділі реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актова запис №04, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-КИ № 212053. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], 20.08.2001 р.н, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 167500, виданого повторно 29.01.2004 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 29, та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 050200, виданого 11.01.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 25. У вказаних свідоцтвах в графі батько записано «Кузнецовас Вікторас», відповідач по справі, в графі мати - «Кузнецевєня Лариса Анатоліївна», позивачка по справі. Відповідно до копії довідки від 27.11.2017року №3770, виданої Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, позивачка, відповідач та їх діти зареєстровані за адресою [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В своїй заяві відповідач вказує, що він згоден виплачувати аліменти, , тимчасово не працює, інших аліментних виплат немає, непрацездатних осіб на утриманні немає. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст.141 СК України, мати та батько мають рівні обов'язки щодо дітей та їх утриманню. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно пункту 3 частини 1статті 5 Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року, який набрав чинності 1 листопада 2011 року зі змінами, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина 1 статті 79 цього Кодексу передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. День подання заяви позивачем до суду є 18.12.2017 року. Враховуючи всі вищезазначені обставини суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог. На основі викладеного,

Outcome: approved