Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 травня 2019 року по 31 липня 2019 року у розмірі 29511,03 гривень; стягнути з відповідача на користь держави судовий збір та судові витрати на користь позивача [PERSON] . Свою заяву позивач мотивує тим, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 13.12.2016 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки, щомісячно в розмірі 4000,00 грн., і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини у розмірі 1500,00 грн. до [INFO]. Відповідач не сплачував своєчасно аліменти на утримання дитини та колишньої дружини згідно рішення суду та за період стягнення з 13.12.2016 по 01.04.2019 виникла заборгованість по аліментам, яка, згідно наданого до суду державним виконавцем Савранським районним ВДВС ГТУЮ в Одеській області розрахунку, станом на 01.01.2019 року складає 28133,33 грн. Представник Відповідача надала до суду відзив в якому визнала позов частково, а саме у розмірі 1800 грн. У відзиві представник відповідача зазначила, що 01.12.2020 року по справі №501/1154/19 було винесено рішення Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2019 року по 01.04.2019 року в сумі 25319,70 грн. та витрати правову допомогу у розмірі 4000 грн. 15.01.2021 року відповідач сплатив на користь [PERSON] 29320 (двадцять дев`ять тисяч триста двадцять) гривень, копії квитанцій надані до відзиву. Станом на 01.04.2019 року, згідно розрахунку Савранського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області, загальна заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] , на утримання [PERSON] та доньки, [PERSON] , склала 28133,33 грн. На підставі цієї суми заборгованості було зроблено розрахунок пені на підставі якого було прийнято вищевказане рішення суду. Таким чином, зобов`язання у вигляді неустойки (пені) за період з 01.01.2019 року по 01.04.2019 року відповідачем було виконане, а тому неможливо і незаконно проводити новий розрахунок неустойки (пені) за період з 01.04.2019 року по 31.07.2019 року, повторно використовуючи цю ж саму суму заборгованості. Таким чином, згідно виконавчого листа №501/1436/16-ц, виданого Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн., розрахунок пені з 01.04.2019 по 31.07.2019 року становить 1800 грн. (розрахунок наведено у відзиві). Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її представника, позов просила задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином. Заяв чи клопотань до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 13.12.2016 по справі №501/1436/16-ц з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 4000,00 грн., до досягнення нею повноліття. А також було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1500,00 грн. до [INFO]. Згідно розрахунку Савранського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області, станом на 01.01.2019, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка складає 28133,33 грн. Згідно розрахунку від 15.03.2021 року Савранського районного ВДВС Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) станом на 01.01.2021 року заборгованість відсутня та існує переплата 1463,44 грн. 15.01.2021 року відповідачем на користь позивача було сплачено 29320 грн., що підтверджується копією квитанції №0705462516, також до суду надано копії квитанцій від 10.05.2019 року про сплату аліментів у розмірі 6000 грн., та від 01.07.2019 року на суму 5000 грн. на користь [PERSON] . Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Позивачем був наданий розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2019 року по 01.07.2019 року згідно якого, загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період, складає 29511,03 грн. Суд вважає наданий позивачем розрахунок не прийнятним, так як заборгованість (пеня) станом на 01.04.2019 року у розмірі 25319,70 грн. була вже стягнута за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області №501/1154/19 та сплачена Відповідачем, згідно квитанції №0705462516 від 15.01.2021 року. Відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року справа № 333/6020/16-ц Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Як роз`яснив пленум у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Належних і допустимих доказів щодо звільнення від обов`язку утримувати дитини відповідачем не надано. Згідно ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи дані обставини, надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються… позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому й числі витрати на професійну правничу допомогу (ч.3 ст.133 ЦПК України). Статтею 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: уразі задоволення позову -на відповідача; уразі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем були понесені витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 гривень, що підтверджується квитанцією №48 від 13.05.2021 (а.с.55). Враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 244,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial