Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що з 1993 року вона є членом садівничого товариства «Енергія», яке розташоване за межами населених пунктів Давидковецької сільської ради Хмельницького району. 01 жовтня 1996 року на її імя був виданий Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,08 га, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 311. Суміжними землекористувачами згідно Державного акту вказані [PERSON] (від А до Б), [PERSON] (від Б до В) та Савчук (від Г до А). Пізніше [PERSON] вибув із членів садівничого товариства та замість нього вступила [PERSON], яка отримала земельну ділянку у власність в порядку приватизації згідно наказу [PERSON] Управління Держземагенства у Хмельницькій області від 28.07.2014 року №22-2458/14-14-СГ. Проте, що нею здійснюється приватизація належної їй земельної ділянки [PERSON] не повідомляла, з матеріалами технічної документації не ознайомлювала та з питаннями стосовно погодження меж земельних ділянок не зверталася. У 2015 році вона звернулася до ліцензованої організації ПФ «Земінвест» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості з метою присвоєння кадастрового номера належній їй земельній ділянці для подальшої реєстрації права власності на неї. Після проведення кадастрової зйомки, складання кадастрового плану та отримання координат суміжної земельної ділянки було встановлено накладення меж належної їй земельної ділянки з земельною ділянкою, яка належить [PERSON] (загальна площа накладення становить 0,0061 га). Згідно опису меж, зазначеного у витязі з Державного земельного кадастру, ділянка [PERSON]Д, від точок А до Б межує з землями державної власності, що не відповідає дійсності, оскільки оточена суміжними земельними ділянками (втому числі і належною їй), які передавалися у користування або власність. За таких обставин вважає, що приватизація [PERSON] належної їй земельної ділянки була проведена з порушеннями вимог земельного законодавства. Зазначила, що оскільки під час прийняття рішення [PERSON] управлінням Держземагенства у Хмельницькій області, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадстру у Хмельницькій області, про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON], достовірність даних та наявність прав інших осіб на землю не перевірялася, та внаслідок такого рішення були порушені її права на користування належною їй земельною ділянкою, воно є незаконним. На підставі викладеного просила суд визнати незаконним та скасувати Наказ [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області від 28 липня 2014 року № 22-2458/14-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність». В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі, наполягали на його задоволенні. Надали пояснення, аналогічні поясненням, викладеним у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що приватизація належної [PERSON] земельної ділянки проведена у відповідності до вимог діючого законодавства та підстав для скасування наказу ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області, яким було погоджено відповідну технічну документацію із землеустрою та надання [PERSON] земельної ділянки у власність, не має. Представник третьої особи садівничого товариства «Енергія» та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно зі ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч. 1 ст. 155 ЗК України). Частиною 1, 2 ст. 152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Встановлено, що на підставі рішення Давидковецької сільської [PERSON] народних депутатів №2 від 02.04.1994 року [PERSON], яка, у звязку з укладенням шлюбу, зареєстрованим 15 жовтня 1997 року Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, змінила своє прізвище на «Долінська», було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,08 га в межах згідно з планом, що розташована на території Давидковецької сільської ради, на землях садівничого товариства «Енергія». Землю передано для ведення садівництва. Згідно вказаного рішення позивачу був виданий державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ, та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №311. Згідно представленої довідки садівничого товариства «Енергія» № 51 від 02.11.2015 року посвідчено, що [PERSON] є членом вказаного товариства та власником земельної ділянки №734 площею 8 соток. Також встановлено, що наказом [PERSON] управління Дерземагенства у Хмельницькій області від 28 липня 2014 року № 22-2458/14-14-СГ був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва (01.05) [PERSON], яка розташована в садівничому товаристві «Енергія» за межами населених пунктів Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області; надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0800 га (кадастровий номер 6825082400:02:017:3058) для індивідуального садівництва (01.15) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану в садівничому товаристві «Енергія» за межами населених пунктів Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Також з матеріалів справи встановлено, що під час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) яка належить [PERSON] було виявлено накладення на вказану ділянку земельної ділянки, що належить [PERSON] (кадастровий номер 6825082400:02:017:3058). Площа накладення становить 0,0061 га (а.с.23). За висновком судової земельно-технічної експертизи №122/16 від 04.05.2017 року встановлено, що фактична площа земельної ділянки [PERSON], яка закріплена межовими знаками у вигляді металевих труб на час дослідження становить 0,0795 га; земельна ділянка площею 0,08 га, що знаходиться в садівничому товаристві «Енергія» за межами Давидковецької сільської ради та належить на праві власності [PERSON] накладається на земельну ділянку площею 0,0795 га в садів чому товаристві «Енергія» за межами Давидковецької сільської ради та належить [PERSON] Площа накладення земельної ділянки, що належить [PERSON] на земельну ділянку, яка належить [PERSON] становить 37 кв.м. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] (станом на листопад 2013 року) була розроблена за відсутності відомостей про наявність спірних питань щодо меж земельної ділянки, а закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснювалось виконавцем у відсутності користувачів суміжних земельних ділянок, зокрема позивачів, що не відповідає вимогам положень п. 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376 Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає доведеним факт накладення земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача, площею 37 кв.м. Відповідно, оспорюваним рішенням [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області щодо затвердження проекту із землеустрою та передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,08 га (кадастровий номер 6825082400:02:017:3058), що розташована в садівничому товаристві «Енергія» за межами населених пунктів Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та передана для індивідуального садівництва порушуються права позивача на користування належною їй земельною ділянкою на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ХМ від 01.10.1996 року, площею 0,08 га. За таких обставин суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідачів [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та [PERSON] на користь позивача слід стягнути у рівних частинах понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень та витрат, повязаних з оплатою експертизи у розмірі 2752,50 гривень.

Outcome: approved