Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави посилаючись на те, що рішенням 14 сесії 5 скликання Вересоцької сільської ради Куликівського району від 30.01.2009 передано безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0814 га (кадастровий номер 7422781000:01:001:0126), розташовану в [ADDRESS] . На підставі зазначеного, відділом Держкомзему у Куликівському районі 20.05.2010 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 872446, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011083500032. В подальшому, наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 22.08.2017 № 25-12823/14-17-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 7422781000:05:002:0012), розташованої на території Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області, та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства (проект розроблено на підставі наказу від 22.11.2016 № 25-18827/ 14-16-СГ). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 7422781000:05:002:0012), розташовану на території Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області, [PERSON] набув 13.03.2019 (запис про право власності Ns 30729921). Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах визначених Земельним Кодексом України проводиться один раз по кожному виду використання, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель Державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2 гектарів. Водночас, [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 872446 отримав безоплатно у приватну власність земельну ділянку (кадастровий номер 7422781000:01:001:0126), площею 0,0814 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області. А в подальшому, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 22.08.2017 № 25-12823/14-17-СГ отримав у приватну власність земельну ділянку (кадастровий номер 7422781000:05:002:0012) площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Вересоцької сільської ради, Куликівського району. Таким чином, всупереч вимогам ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, [PERSON] при зверненні 19.10.2016 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області не повідомив, що вже раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, внаслідок чого земельна ділянка площею 2,000 га (кадастровий номер 7422781000:05:002:0012), розташована на території Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області, незаконно вибула із державної власності. Посилаючись на ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури просить суд визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 25-12823/14-17-СГ від 22.08.2017, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 7422781000:05:002:0012), розташованої на території Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області; скасувати запис про право власності 30729921, зареєстрований 13.03.2019 державним реєстратором Ріпкинської селищної ради Кривенко Зоєю Володимирівною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 7422781000:05:002:0012, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області, на підставі виникнення права власності: наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 25-12823/14-17-СГ від 22.08.2017, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30729921 від 13.03.2019; стягнути з відповідачів на користь прокуратури Чернігівської області судовий збір у розмірі 3842,00 грн. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Прокурором Куликівського відділу Чернігівської місцевої прокуратури Бубновою О. В. надана заява про розгляд справи за її відсутності та про повну підтримку заявленого позову. [PERSON] надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечень не має, на оспорювану земельну ділянку не претендує. Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області надало відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнало, зазначило що прокурор не має в даному випадку звертатись з відповідним позовом - виступати альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень. Саме Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області на даний час є органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, а не органи прокуратури. Також зазначає, що 22.11.2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області винесено наказ № 25-18827/14-16сг, яким гр. [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 для ведення особистого селянського господарства яка знаходиться на території Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області. Оскільки, земельна ділянка, відносно якої звертався [PERSON] відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності, а інформація про те, що землю для ведення особистого селянського господарства він вже отримав, в Головному управлінні була відсутня. Отже, за результатами розгляду заяви [PERSON] підстав для відмови в наданні йому дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) не було. У відповіді на відзив наданою Чернігівською місцевою прокуратурою зазначено, що ні Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ні їх посадові особи при вирішенні даного спору, пов`язаного із поверненням у власність держави спірної земельної ділянки, не здійснюють захист державних інтересів в суді, з наступних підстав. Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави внаслідок порушення закону не лише набувачем земельної ділянки, а й органу, уповноваженого від імені держави на розпорядження цією земельною ділянкою - ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області. При здійсненні функцій із розпорядження землями, зокрема здійснюючи розгляд заяви [PERSON] про передачу спірної земельної ділянки у власність, ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області відповідно до вимог ч. 8 ст. 118, ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України, ст.ст. 2, 6 Закону України «Про землеустрій» мало не допустити зазначених порушень, відмовити у погодженні та затвердженні відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який не відповідає положенням закону, відмовити [PERSON] у передачі спірної земельної ділянки у власність. У спірних правовідносинах вимоги ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України при передачі спірної земельної ділянки у власність [PERSON] , а відтак і інтереси держави, порушені саме ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, яке реалізовувало повноваження Держгеокадастру. Тому захист інтересу держави в суді, який полягає у скасуванні оспорюваного наказу, не узгоджується з інтересами зазначених органів. Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРАРНЕ ПОЛІССЯ» належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи в судове засідання не направило свого представника, клопотань та інших процесуальних документів до суду не надходило. Позовна заява надійшла до суду 20 серпня 2019 року Головуючий суддя своєю ухвалою від 03 вересня 2019 року, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у даній справі. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Згідно з архівним витягом № О-573 від 03.12.2018 із рішення чотирнадцятої сесії Вересоцької сільської ради п`ятого скликання від 30 січня 2009 року «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок» [PERSON] було безоплатно передано у власність земельні ділянки загальною площею 0,3314 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - площею 0, 25 га, для ведення особистого селянського господарства - площею 0,0814 га. На підставі зазначеного рішення [PERSON] 20 травня 2010 року було видано Державний акт на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 872446 (а. с. 13-14). 19 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області з заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 15). Наказом № 25-18827/14-16-сг від 22 листопада 2016 року Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області надало [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею біля 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині Куликівська селищна рада)(а.с. 16). Наказом № 25-12823/14-17-сг від 22 серпня 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області затвердило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7422781000:05:002:0012, із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області та передала йому зазначену земельну ділянку у власність (а.с.18). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованою 24.07.2019, державний реєстратор Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області Кривенкова З. В. винесла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зареєструвала право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га (а.с. 19-20). Згідно зі статтею 121 Земельного кодексу України кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: - для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство; - для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; - для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; - для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; - для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. При цьому, ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України передбачає однократне безоплатне отримання земельних ділянок у власність громадян у межах визначених норм по кожному виду користування («Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання», ч. 4 ст. 116 ЗКУ). Таким чином, встановивши, що [PERSON] у травні 2010 року отримав у власність земельну ділянку площею 0,0814 га для ведення особистого селянського господарства та у серпні 2017 року також отримав у власність земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню, оскільки наявні порушення вимог ст. 121 та 116 ЗК України. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п.7 Постанови Пленуму ВСС «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1.03.2013 №3, земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій права на землю. Захист судом права на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст. ст. 16, 21, 393 Цивільного кодексу та ст.152 ЗК, зокрема шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади та місцевого самоврядування. Відповідно до вказаного спори, що виникають із земельних відносин, в яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, згідно зі ст.15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, які відповідно до закону необхідні для набуття й реалізації права на землю, про надання чи передання земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею. Посилання Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на ту обставину, що їм було невідомо про те, що [PERSON] вже отримав земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства не спростовують позовних вимог прокурора. Ст. 23 ч.3 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Звернення прокурора до суду із позовом обумовлено встановленням прокурором порушень вимог земельного законодавства, внаслідок чого земельна ділянка загальною площею 2 га була отримана фізичною особою незаконно, що порушує інтереси держави. Представництво інтересів держави в суді є конституційною функцією органів прокуратури, а подача позову - єдиним можливим заходом реагування, направленим на реальне поновлення порушених прав та інтересів держави. Відповідно до п.п. 3, 4, 5 рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів, в їх основі завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на гарантування її економічної безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо; інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій, господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Виявлене прокурором порушення земельного законодавства відповідачем зачіпає інтереси держави та територіальної громади (великої кількості людей) за місцезнаходженням спірної земельної ділянки. Суд дійшов висновку що Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області не може бути позивачем у даній справі так як, саме його наказ прокурор просить визнати недійним. Чинним законодавством не допускається збіг в одній особі позивача та відповідача. Крім того Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області маючи доступ до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру мало можливість перевірити наявність у [PERSON] у власності земельної ділянки даного виду цільового призначення та площі, раніше набутої в порядку безоплатної приватизації. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак підстав для солідарного стягнення судового збору з фізичної та юридичної особи суд не вбачає. Згідно з п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» \Із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015\ солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Після зміни процесуального законодавства, ст. 133-142 ЦПК України в редакції Закону № 2147 -VIII від 03.10.2017, також не передбачають солідарного стягнення судових витрат. Прокурор, вимагаючи солідарного стягнення судового збору, на підстави такої вимоги не послався.

Outcome: approved