Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

До суду звернулось ТОВ «НОВІ МОСТИ» з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача: Фермерське господарство «СІРІУС - АГРО» про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ «НОВІ МОСТИ» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки від 15 травня 2008 року на земельну ділянку площею 3,4700 га, кадастровий номер [NUMBER], який зареєстрований у Гадяцькому райвідділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» від 20 травня 2008 року за № 040835900214. Строк дії договору складає 9 років,7 місяців, 11 днів. Спадкоємцем [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.04.2015 року №117 є [PERSON]. До відповідача з моменту переходу права власності на земельну ділянку перейшли права та обов'язки попереднього власника, пов'язані з договором оренди земельної ділянки від 15 травня 2008 року. Позивач вказує, що протягом дії вказаного договору, орендар ТОВ «НОВІ МОСТИ» належним чином виконував його умови, використовував земельну ділянку за призначенням згідно умов договору, сплачував орендну плату у встановленому порядку та розмірі, жодних претензій з боку орендодавця щодо невиконання або неналежного виконання орендарем умов договору на адресу позивача не надходило. Згідно пункту 8 договору оренди земельної ділянки договір укладено до 31.12.2017 року . Після закінчення строку дії вказаного договору та у місячний термін після закінчення строку договору на адресу ТОВ «НОВІ МОСТИ» не надходило листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі на тих самих умовах та на той самий строк. Також, після закінчення строку дії договору, земельна ділянка орендодавцеві не поверталася, як це передбачено пунктом 20 договору і позивач продовжує користуватися земельною ділянкою. З боку орендодавця не надходило пропозицій про повернення йому земельної ділянки. Тому, згідно вимог ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» вказаний договір оренди земельної ділянки вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, а відповідно до ч.8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. ТОВ «НОВІ МОСТИ» відповідно до вимог ч.6 та ч.8 Закону України « Про оренду землі» направило на адресу орендодавця лист-повідомлення з проектами додаткової угоди про поновлення договору, в якому повідомлялося про те, що вказаний договір оренди земельної ділянки є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. До листа-повідомлення було надано проекти додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, які пропонувалося відповідачеві підписати та повернути на адресу позивача, оскільки така угода має бути укладена у місячний термін в обов'язковому порядку. Однак, відповідач протягом місяця не підписав надісланий проект додаткової угоди, на адресу позивача підписану додаткову угоду не повернув. ТОВ «НОВІ МОСТИ» продовжує користуватися земельною ділянкою. Орендодавець не наполягав на поверненні йому земельної ділянки, орендар продовжує використовувати земельну ділянку, здійснюючи заходи щодо підготовки полів до весняно-посівних робіт, а саме: внесення мінеральних добрив під посів сільськогосподарських культур. З цих підстав ТОВ «НОВІ МОСТИ» просили суд визнати договір оренди земельної ділянки від «15» травня 2008 року, укладений між ТОВ «НОВІ МОСТИ» та [PERSON] на земельну ділянку площею 3,4700 га, кадастровий номер [NUMBER], зареєстрований за №040835900214, поновленим з 01 січня 2018 року на той самий строк і на тих самих умовах та визнати укладеною Додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від «15» травня 2008 року та зареєстрованого у Гадяцькому райвідділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» від «20» травня 2008 року за №040835900214, у яку ТОВ «НОВІ МОСТИ» внесли зміни до пункту 8 вказаного договору оренди земельної ділянки, а саме, що договір укладено до 14.07.2027 року. Також, просили стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «НОВІ МОСТИ» сплачений судовий збір. У судовому засіданні 08.10.2018 року представник позивача ТОВ «НОВІ МОСТИ» по дорученню [PERSON] підтримав позовні вимоги ТОВ «НОВІ МОСТИ» та просив суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. В судове засідання 26.12.2018 року представник позивача ТОВ «НОВІ МОСТИ» по дорученню [PERSON] надав письмову заяву, в якій просив позовні вимоги ТОВ «НОВІ МОСТИ» задовольнити, справу розглянути без його участі. У судовому засіданні 08.10.2018 року представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «НОВІ МОСТИ» з підстав зазначених у відзиві, також зазначив, що [PERSON] після закінчення дії договору оренди вказаної земельної ділянки, 04.01.2018 року уклала новий договір оренди земельної ділянки з ФГ «СІРІУС-АГРО» на більш вигідних умовах. Надали відзив на позовну заяву, в якому вказують, що 20.05.2008 року між ТОВ «НОВІ МОСТИ» та [PERSON], спадкоємцем якої є [PERSON], було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,4700 га строком до 31.12.2017 року, який набрав чинності з моменту його державної реєстрації - 20 травня 2008 року. Пунктом 8 даного договору встановлений режим реалізації переважного права на поновлення строку дії договору, а саме: повідомлення не пізніше за 30 днів до закінчення строку дії договору орендодавця про намір продовжити дію договору. Позивач до закінчення строку дії договору звертався до відповідача з пропозицією продовжити дію договору на той самий строк і тих самих умовах. 15 липня 2017 року відповідач [PERSON] надіслала директору ТОВ «Нові Мости» [PERSON] заяву, в якій просила не обробляти належну їй земельну частку (пай), кадастровий номер [NUMBER], а також повідомила про відмову в поновленні на новий строк договору оренди земельної частки (паю). Дана заява було отримана ТОВ «НОВІ МОСТИ» 19.07.2017 року. У жовтні 2017 року від ТОВ «Нові Мости» відповідачу надійшла додаткова угода про поновлення договору оренди вказаної земельної ділянки, на що [PERSON] був надісланий лист-повідомлення позивачу, яким повідомлялось про відсутність наміру на поновлення на новий термін додаткової угоди до договору оренди землі. Даний лист повідомлення отриманий позивачем 07.11.2017 року. Також, після повторного направлення ТОВ « НОВІ МОСТИ» 07.02.2018 року відповідачу додаткової угоди про поновлення договору оренди, [PERSON] ще раз надіслала позивачу лист-повідомлення про небажання поновлення договору оренди на новий термін. Таким чином, відповідач прийняла рішення про припинення орендних відносин з ТОВ «НОВІ МОСТИ», діючи відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка регулює порядок реалізації переважного права орендаря на поновлення строку дію договору, та підстави відмови орендодавця на поновлення договору оренди землі. В зв'язку з цим відповідач вважає, що відсутні підстави, передбачені ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» для поновлення договору оренди землі, а саме відсутній факт не повідомлення орендаря про відмову в поновленні договору оренди. В судове засідання 26.12.2018 року відповідач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У судовому засіданні від 08.10.2018 року представники третьої особи ФГ «СІРІУС - АГРО» Крат В.В. та Жага Е.Г. заперечили щодо задоволення позовних вимог ТОВ « НОВІ МОСТИ» з тих підстав, що після закінчення договору оренди спірної земельної ділянки [PERSON] не погодилась на його продовження з ТОВ «НОВІ МОСТИ» та 04.01.2018 року уклала договір оренди земельної ділянки з ФГ « СІРІУС-АГРО» на більш вигідних умовах. В судове засідання 26.12.2018 року представник третьої особи на стороні відповідача: Фермерське господарство «СІРІУС - АГРО» не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ТОВ «НОВІ МОСТИ» підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.05.2008 року між [PERSON] та ТОВ «НОВІ МОСТИ» укладено договір оренди земельної ділянки (далі - договір). Відповідно до пунктів 1, 2, 8, 9 даного договору орендодавцем було надано орендарю в строкове платне користування до 31.12.2017 року земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області загальною площею 3, 4700 га. з орендною платою у грошовій, натуральній та відробітковій формі у розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово чи іншим шляхом (збори, сходи, ЗМІ) орендодавця про намір продовжити його дію. Вказаний договір зареєстрований у Гадяцькому райвідділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.05.2008 року за №040835900214, тому набрав чинності 20.05.2008 року. В зв'язку з укладенням та реєстрацією договору, 20.05.2008 року на підставі акта приймання-передачі, орендодавцем було передано орендарю вказану земельну ділянку. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 07.04.2015 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Буланкіною С.М. в рамках спадкової справи № 21-2014 та зареєстрованого в реєстрі за №117, [PERSON] в порядку спадкування після померлої 07.06.2014 року [PERSON], отримала земельну ділянку загальною площею 3,4686 га, розташовану на території Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого на підставі рішення 4-ї позачергової сесії 24 скликання Лисівської сільської Ради народних депутатів від 24 вересня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 347 від 11 лютого 2003 року. 15.07.2017 року [PERSON] направила до ТОВ «НОВІ МОСТИ» заяву, в якій просила не обробляти належну їй на праві власності земельну частку (пай) , кадастровий номер [NUMBER], а також повідомила про відмову в поновленні на новий строк договору оренди земельної частки (паю). Дана заява отримана ТОВ «НОВІ МОСТИ» 19.07.2017 року, що підтверджується відбитком печаті позивача на даній заяві з відміткою про отримання 19.07.2017 року. У жовтні 2017 року ТОВ «НОВІ МОСТИ» звернулось до [PERSON] з листом-повідомленням про намір скористатися переважним правом на укладення з відповідачем договору оренди землі від 15.05.2008 року на новий строк після закінчення строку його дії 31.12.2017 року. Також, до вказаного листа-повідомлення додано додаткову угоду до Договору оренди землі від 15.05.2008 року без дати для погодження. Вказана обставина сторонами не заперечувалась, а докази на їх підтвердження було надано представником відповідача. 31.10.2017 року [PERSON] направила до ТОВ «НОВІ МОСТИ» лист - повідомлення, згідно якого відповідач повідомила про свій намір не поновляти на новий термін додаткову угоду до договору оренди землі від 15.05.2008 року, зареєстрованого 20.05.2008 року за №040835900214, який був отриманий позивачем 07.11.2017 року, що підтверджується відбитком печаті позивача на повідомленні та відміткою про отримання 07.11.2017 року. Згідно видаткового касового ордеру від 09.02.2018 року ТОВ «НОВІ МОСТИ» відповідачу [PERSON] було видано орендну плату за землю в сумі 8 331,50 грн.. Із довідки ТОВ «НОВІ МОСТИ» № 184 від 27.03.2018 року вбачається, що станом на 01.01.2018 року заборгованість по виплаті орендної плати (паї) орендодавцю [PERSON] по договору відсутня. ТОВ «НОВІ МОСТИ» також не повертало вказану земельну ділянку відповідачу та продовжує її використовувати, здійснює заходи щодо підготовки полів до весняно-посівних робіт, внесення мінеральних добрив під посів сільськогосподарських культур, що підтверджується товарно-транспортними накладними № 1/02 від 02.02.2018 року, № 2/02 від 02.02.2018 року, №3/02 від 04.02.2018 року, № 4/02 від 04.02.2018 року, №5/02 від 05.02.2018 року, №6/02 від 05.02.2018 року, №7/02 від 06.02.2018 року, №8/02 від 07.02.2018 року №9/02 від 14.02.2018 року №10/02 від 14.02.2018 року, № 11/02 від 15.02.2018 року, № 12/02 від 15.02.2018 року, №15/02 від 20.02.2018 року, №16/02 від 20.02.2018 року, №14/02 від 16.02.2018 року, №13/02 від 16.02.2018 року, шляховими листами трактора № ЦБНМ 0000013 від 15.02.2018 року, № ЦБНМ0000012 від 14.02.2018 року, № ЦБНМ0000011 від 07.02.2018 року, № ЦБНМ0000009 від 05.02.2018 року, № ЦБНМ0000010 від 06.02.2018 року, № ЦБНМ0000008 від 04.02.2018 року, № ЦБНМ0000007 від 02.02.2018 року, № ЦБНМ0000015 від 20.02.2018 року, шляховими листами вантажного автомобіля № 1 від 02.02.2018 року, №2 від 04.02.2018 року, №4 від 06.02.2018 року, №3 від 05.02.2018 року, №5 від 07.02.2018 року, №6 від 14.02.2018 року, №17 від 15.02.2018 року, №18 від 16.02.2018 року, №19 від 20.02.2018 року, актом №1 про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за лютий 2018 року від 28.02.2018 року. 07.02.2018 року ТОВ «НОВІ МОСТИ» звернулось до [PERSON] з листом-повідомленням про продовження договору оренди землі від 15.05.2008 року на новий строк на підставі ч.6 ст. 33 Закону України « Про оренду землі». Також, до вказаного листа-повідомлення додано Додаткову угоду до Договору від «01» січня 2018 року для погодження. У п. 8 Додаткової угоди до Договору від «01» січня 2018 року зазначено нову дату строку договору- до 14.07.2027 року. Вказаний лист-повідомлення з Додатковою угодою до Договору від «01» січня 2018 року був отриманий відповідачем [PERSON] 15.02.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 16.02.2018 року на адресу ТОВ «НОВІ МОСТИ» відповідачем було направлено лист-повідомлення, у якому [PERSON] повідомляє, що не має наміру поновлювати договір оренди землі від 15.05.2008 року, зареєстрованого 20.05.2008 року за №040835900214, термін дії якого закінчився 31.12.2017 року, на земельну ділянку загальною площею 3,4686 га, кадастровий номер [NUMBER], що належить їй на праві приватної власності на новий термін та відмовляється від додаткової угоди. Вказаний лист-повідомлення був отриманий ТОВ «НОВІ МОСТИ» 23.02.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Судом також встановлено, що 04.01.2018 року між відповідачем [PERSON] та Фермерським господарством « СІРУС-АГРО» було укладено договір оренди землі № 50, а саме земельної ділянки площею 3,4686 га, яка знаходиться на території Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, кадастровий номер [NUMBER], строком до 31.12.2025 року, з орендною платою в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказаний договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №112375683 від 31.01.2018 року. Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості . За вимогами ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. В даному випадку, до них відноситься Земельний Кодекс України та Закон України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» (далі - Закону) визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до положень ст.ст. 3, 13 Закону, об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У ст. 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір. Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Стрейтч проти Сполученого Королівства», суд дійшов висновку, що заявника слід вважати особою, яка мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження строку оренди, і - в цілях ст. 1 Першого протоколу - таке законне сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих йому муніципалітетом Дорчестера за орендним договором (пункт 35). При цьому, у орендодавця наявний обов'язок чітко довести до орендаря причину, з якої договір оренди не може бути укладений на нових умовах. Аналогічну правову позицію висловлює і Верховний Суд, зокрема, у постанові від 18.01.2018 року у справі №910/12017/17. Разом з тим, у своїх відмовах, які надані позивачу, [PERSON] не вказує причини відмови у поновленні договору оренди. Так, частинами 1-5 ст. 33 Закон України «Про оренду землі», передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Отже, для застосування ч. 1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Разом з тим, ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Частинами 8 та 9 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди може бути оскаржена в суді. Аналогічний висновок зроблений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц. При цьому, виходячи з положень ст. 11 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відповідно до яких права і обов'язки сторін виникають з актів цивільного законодавства й укладеного договору, та ч. 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» слід дійти висновку про те, що направлення відповідачем до закінчення строку дії договору оренди повідомлення про відсутність у нього, як власника земельної ділянки, наміру поновлювати договір оренди на новий строк після закінчення терміну дії договору не створює будь-яких прав та обов'язків для сторін у розумінні ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Вказану правову позицію висловив і Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 18 жовтня 2017 року у справі № 237/143/16-ц. Доказів, які б стверджували той факт, що в період дії строку договору, та по закінченню такого, тобто з 20 травня 2008 року до 31.12.2017 року, позивач неналежно виконував свої обов'язки як орендаря, і з цього приводу відповідач висловлював свої зауваження щодо неналежного виконання позивачем своїх обов'язків як орендаря, відповідачем надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи. А тому, враховуючи вищевикладене та те, що останнім днем строку дії договору є 31.12.2017 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги позивача в частині поновлення вищезгаданого договору оренди з 01.01.2018 року. Щодо вимоги про визнання додаткової угоди укладеною, суд зазначає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно ч.1,ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Заявляючи вимогу про визнання додаткової угоди укладеною позивач, таким чином, просить суд змінити умови договору, оскільки прохає внести зміни в п. 8 договору, зазначивши, що договір укладено до 14.07.2027 року. В даному випадку суд не може визнати додаткову угоду укладеною, оскільки зміни, запропоновані позивачем, стосуються істотних умов - строку договору, що є абсолютним правом на вільне волевиявлення [PERSON], а також відсутні докази того, що з боку відповідача мають місце істотні порушення умов договору. Крім цього, за правилами ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Так, строк дії договору оренди від 15.05.2008 року склав 9 років 7 місяців та 11 днів. Позовною вимогою позивача є визнання договору оренди поновленим з 01 січня 2018 року на той самий строк і на тих самих умовах. Разом з тим, у разі задоволення вимоги щодо внесення змін в п. 8 договору, строк дії договору складатиме 9 років 6 місяців та 12 днів, тобто задоволення вказаної вимоги суперечить першій позовній вимозі. При цьому, суд позбавлений з власної ініціативи вносити зміни на власний розсуд до запропонованої позивачем додаткової угоди в сторону збільшення строку. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо визнання укладеною додаткової угоди у вищезгаданій редакції не підлягає задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України, враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 1 762,00 грн.

Outcome: partial