Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

До суду звернулася позивачка з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що 31 липня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 115, в звязку з чим своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося тому, що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що ми стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. На примирення не погоджується, тому звернулася до суду з даним позовом. За заявою відповідача [PERSON] подружжю надавався строк для примирення терміном 2 місяці. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила шлюб розірвати. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 31 липня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON], актовий запис № 115. Подружжя від шлюбу має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №126753 від 20.01.2011 року. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За приписами ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно ч.2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Також, на користь [PERSON] з відповідача слід стягти понесені нею судові витрати.

Outcome: approved