Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

До суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Наше місто» до [PERSON], треті особи- Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Комунальне підприємство «Наше місто» обґрунтовує позов тим, що будинок № [ADDRESS] є власністю територіальної громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради та знаходиться у господарському віданні та на балансі КП «Наше місто». Особовий рахунок № [NUMBER] по кімнаті № 1141 (гуртожиток) у будинку № [ADDRESS] відкрито на відповідача. Відповідно до актів виходу комісії КП «Наше місто» відповідач не проживає з 2012 р. у кімнаті № [ADDRESS], тобто більше п'яти років. Позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Від представника третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в його клопотанні, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Будинок № 20, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Маяковського в м. Запоріжжі, є власністю територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, знаходиться у господарському віданні та на балансі КП «Наше місто» відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2016 № 494 «Про вилучення об'єктів житлового та нежитлового фонду, об'єктів благоустрою та обладнання з господарського відання міського комунального підприємства «Основаніє» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання-передачі». Особовий рахунок [NUMBER] по кімнаті [ADDRESS] відкрито на [PERSON] Відповідно до актів виходу комісії КП «Наше місто» про фактичне проживання громадян, які мешкають у гуртожитках, що є об'єктами права власності територіальної громади м. Запоріжжя від 23.11.2016, 14.12.2016, 17.01.2017, 04.09.2017, 14.03.2017, 03.04.2017, 08.06.2017 [PERSON] не проживає з 2012 р. у кімнаті № [ADDRESS], місцезнаходження останнього не відомо. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» в силу ст. 61 ЖК житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності - підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення. Вони вправі, зокрема, пред'являти позови про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розірвання договору найму жилого приміщення і виселення в зв'язку з систематичним порушенням правил співжиття, псуванням і руйнуванням жилих приміщень. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Згідно зі статтею 128 Житлового кодексу України жила площа у гуртожитках надається за спеціальним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає у кімнаті [ADDRESS] з 2012 р., тобто понад шість місяців без поважних причин, і це перешкоджає позивачеві у здійсненні прав щодо майна, тому суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Наше місто» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 1 600,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved