Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради в якій просила встановити факт належності [PERSON], правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу 1/4 частини домоволодіння № 3 по вул. Цімлянська, м. Одеса, від 22.09.1982 року, укладеного між [PERSON], що діяла в інтересах [PERSON], та [PERSON] Від заявника та її представника [PERSON] надійшла заява в якій просили розгляд справи провести у їх відсутність, вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.09.1982 року між [PERSON], що діяла в інтересах [PERSON], та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Девятої одеської державної нотаріальної контори [PERSON]А та зареєстрований в реєстрі за № 2443, у відповідності до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться в м. Одесі, по вулиці Цімлянська під № 3. Пунктом 18 Додатку № 1 Інструкція «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP», яка діяла від 31.01.1966 до 13.12.1995 року, нотаріально посвідчений договір купівлі- продажу є одним із правовстановлюючих документів, на підставі яких провадилась реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP. Відповідно до ч. 2 ст. 227 Цивільного Кодексу УРСР договір купівлі- продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті Ради народних депутатів. 04.11.1982 року Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації було зареєстровано, на праві особистої власності за «[PERSON]И.», 1/4 частину домоволодіння № 3 по вул. Цімлянська (російською мовою - Цимлянская) м. Одеса на основі договору купівлі-продажу від 22.04.1982 року, та внесене запис в реєстрову книгу під № 6290. В даному правовстановлюючому документі - договорі купівлі-продажу від 22.09.1982 р. прізвище заявниці українською мовою було помилково вказане «Олексіенко» замість правильного «Алєксєєнко» (згідно паспорта громадянина України), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу - серія II- ЖД № 378478, свідоцтвом про народження чоловіка заявниці - серія ЯИ № 426977. Такі ж відомості про власника, «[PERSON]И.», зазначені і в технічному паспорті від 31.08.1982 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ч. 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч.1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку окремого провадження суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заявник довів факт належності [PERSON], правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу однієї четвертої частини домоволодіння № 3 по вул. Цімлянська, м. Одеса, від 22.09.1982 року, укладеного між [PERSON], що діяла в інтересах [PERSON], та [PERSON].

Outcome: approved