Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

До суду звернулись позивачі з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Після уточнення позовних вимог просять визнати за ними в рівних частинах по Ѕ частці в порядку спадкування право спільної часткової власності на спадкове майно, а саме: земельну частку (пай) площею 4,53 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Нива» Тютюнницької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що належало спадкодавцю [PERSON], який помер [INFO] року; земельну частку (пай) площею 4,53 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Нива» Тютюнницької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що належало спадкодавцю [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивачі прийняли спадщину після смерті батьків, проте нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачі належним чином оповіщені про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з'явились, в позовній заяві просили справу розглянути без їх участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у підготовче засідання не з'явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON], народилася [INFO] року в с. Тютюнниця Корюківського району Чернігівської області, на даний час проживає в м. Корюківка, що підтверджується паспортом [NUMBER], виданим Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 04.01.2000 р. [PERSON], народився [INFO] року в с. Костючки Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується паспортом [NUMBER], виданий Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 25.03.2002 р. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 27.05.1965 року). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 22.02.1962 року). 12 вересня 1981 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] та змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.06.2012 року. [INFO] року мати позивачів [PERSON] померла, про що Тютюнницькою сільською радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть (серія [NUMBER]) та складено 18.03.1998 року відповідний актовий запис за № 11. [INFO] року батько позивачів [PERSON] помер, про що Тютюнницькою сільською радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть (серія [NUMBER]) та складено 15.11.2001 року відповідний актовий запис за № 26. За життя батьки позивачів були членами колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» на території Тютюнницької сільської ради, та були включені в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Як результат на ім'я [PERSON] був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на земельну частку розміром 4,53 умовних кадастрових гектари, 14.03.2003 року. Вартість земельної частки (паю) на момент смерті - 12264,00 грн. На ім'я [PERSON] був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на земельну частку розміром 4,53 умовних кадастрових гектари, 14.03.2003 року. Вартість земельної частки (паю) на момент смерті - 16434,00 грн. Саме на дане майно після смерті спадкодавців відкрилась спадщина. Мати не розпорядилася своїм майном, заповіту не склала. На момент смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] (довідка Виконавчого комітету Корюківської міської ради № 515 від 13.10.2017 р.). Тому спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] фактично прийняв її чоловік [PERSON], однак оформити її не встиг, бо [INFO] помер, про що Тютюнницькою сільською ради Корюківського районну Чернігівської області зроблено запис за № 26 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15.11.2001 р. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В установлений законодавством строк [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за законом після померлого [PERSON], проте нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до інформації Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області станом на 23.10.2017 рік відповідно до записів книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на гр. [PERSON] зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 14.03.2003 на площу 4,53 в умовних кадастрових гектарах, який вона не отримувала, по колишньому КСП «Нива» Корюківського району Тютюнницької сільської ради. На гр. [PERSON] зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 14.03.2003 на площу 4,53 в умовних кадастрових гектарах, який вона не отримувала, по колишньому КСП «Нива» Корюківського району Тютюнницької сільської ради. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони, своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 352 грн. 40 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 352,40 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved