Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Законний представник Позивача в березні 2016 року звернувся в її інтересах до суду з позовом до [PERSON] та просив усунути Позивачу перешкоди у користуванні належним їй майном квартирою №30 в будинку №14 по вул. Олексіївській в м. Києві шляхом вселення у зазначену квартиру. В подальшому Позивач через представника уточнила свої вимоги, звернувши їх також до [PERSON], а також заявивши додаткову позовну вимогу про його виселення із зазначеної квартири. На підтвердження позовних вимог стороною Позивача зазначені наступні обставини. Позивач є єдиним власником квартири [ADDRESS] на підставі двох договорів дарування, згідно з якими вона отримала від своїх батьків [PERSON] та Відповідача [PERSON] по 1/2 частині у праві власності на вказану квартиру. Проте після відчуження своєї частини у квартирі [PERSON] Позивачу на підставі договору дарування від 23.01.2015р., Відповідач, як зазначає Позивач, не передала ключі від квартири, у звязку з чим доступу до своєї власності [PERSON] не має. Крім того, як зазначає Позивач, у належній їй квартирі на сьогодні безпідставно проживає співвідповідач [PERSON], який також не надає Позивачу доступу до своєї квартири, чим порушує права власника. З огляду на викладені обставини Позивач просить усунути перешкоди у здійсненні нею своїх прав шляхом виселення Відповідача [PERSON] з належної їй квартири та, відповідно, вселення її до зазначеного житла. Представник Позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Представник Відповідача-1 ([PERSON]О.) заперечував проти задоволення вимог, заявлених до неї, наполягаючи на тому, що [PERSON] не заперечує прав Позивача, як власника квартири [ADDRESS], і не чинить жодних перешкод у здійсненні своєю дочкою [PERSON] її повноважень. В той же час, [PERSON] відомо, що у спірній квартирі на сьогодні фактично проживає Відповідач-2 [PERSON], який, власне, і чинить перешкоди Позивачу у користуванні її квартирою. З огляду на такі обставини, на думку сторони Відповідача-1 позов підлягає задоволенню лише в частині вимог саме до Відповідача-2. Відповідач-2 [PERSON] та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, зазначаючи, що спірна квартира була придбана за його з [PERSON] спільні кошти під час проживання їх у цивільному шлюбі. Окрім цієї квартири, як зазначає Відповідач-2, ними було придбано також за спільні кошти ще одну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Після припинення фактичних шлюбних відносин, як стверджує Відповідач-2, між ним та [PERSON] було досягнуто згоди про те, що він залишатиметься проживати у спірній квартирі, в той час як друга квартира мала перейти у власність Відповідача-1. Не зважаючи на такі домовленості, як вважає Відповідач-2, [PERSON] вступила у змову з дочкою та своїм колишнім чоловіком [PERSON], батьком Позивача, та шляхом відчуження на користь Позивача права власності на квартиру, створили видимість безпідставного проживання Відповдіача-2 у спірній квартирі. [PERSON] вказував, що з його ініціативи було порушено кримінальне провадження за даним фактом, досудове розслідування на сьогодні триває, проте такі обставини не дозволяють суду задовольнити позов. Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є єдиним і повноправним власником квартири [ADDRESS] на підставі: -договору дарування їй [PERSON] 1/2 частини у праві власності на квартиру від 22.06.2007р.; -договору дарування їй [PERSON] 1/2 частини у праві власності на квартиру від 23.01.2015р. Судом безспірно встановлено, що станом на день розгляду справи у квартирі [ADDRESS] фактично проживає Відповідач-2 [PERSON], який наполягає на наявності у нього майнових прав на спірну квартиру, та, відповідно, заперечує повноваження Позивача як власника квартири. Натомість, майнові права [PERSON] на спірну квартиру жодними належними доказами не підтверджуються, в той час як право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] зареєстроване у встановленому порядку. Договори дарування, на підставі яких Позивачем набуте право власності на квартиру, є чинними, у встановленому порядку не оспорені. Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні окрім випадків і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.116 Житлового кодексу Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. З позиції [PERSON] судом встановлено, що він добровільно звільняти житлове приміщення відмовляється, чим чинить перешкоди законному власнику у реалізації свої повноважень щодо майна. Відтак, викладені Позивачем обставини щодо наявності у неї перешкод у користуванні її власністю знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому її порушене підлягає відповідному захисту шляхом вселення Позивача квартиру та виселення Відповідача-2 як особи, яка безпідставно займає житлове приміщення. Що стосується вимог Позивача до [PERSON], то в цій частині позов є необгрунтованим, стороною Позивача не надано суду незаперечних доказів наявності будь-яких перешкод зі сторони Відповідача-1 у здійсненні повноважень власника щодо спірної квартири. За таких обставин суд не має підстав для задоволення вимог, заявлених до [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню половина суми сплаченого судового збору в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Outcome: partial