Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем; мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]; з відповідачем відносини не підтримують, дитина перебуває на її утриманні. Зазначає, що самостійно займається вихованням дитини, відповідач жодним чином не цікавиться життям дитини, аліменти не сплачує. Просила суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, справу слухати без її участі. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти позбавлення батьківських прав, просив справу слухати без його участі. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Кременчуцької міської ради у судове засідання не з'явився, на адресу суду направив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та заяву про слухання справи без його участі. Ухвалою судді від 03.10.2018 року у справі відкрито провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позовні вимоги визнав, про що особисто надав суду заяву від 06.12.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.10.2012 року шлюб між сторонами розірвано, місце проживання сина визначено з мамою (а.с. 9). Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.05.2012 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1396 від 29.10.2018 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON]. 29.10.2018 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області № 2018 від 10.04.2018 року [PERSON] разом із сином [PERSON] зареєстрована в с. Остап, Кременчуцького р-ну, Полтавської області (а.с. 15). Відповідно до розрахунку Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області за № 39358 від 03.05.2018 року [PERSON] станом на 01.05.2018 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 80 069 грн. 31 коп. (а.с. 16-19). Згідно ч. 1 ст. 2 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яке не досягла 18 років з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується із дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина.

Outcome: approved