overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу. В позові вказано, що 22 вересня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований в комітетом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 26. Спільне проживання припинене з травня 2013 року. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Відповідач на його утримання щомісячно сплачує аліменти. Майнового спору у сторін немає. Позивачка так і відповідач перебувають у цивільному шлюбі з іншими особами і мають намір створити нові сім'ї. Позивачка в судове засідання надала заяву, прохає справу слухати в її відсутність, позов підтримала. Відповідач позов визнав, підтвердив, що він має намір створити іншу сім'ю, прохає справу розглянути в його відсутність про що він вказав у письмовій заяві. Вислухавши заяви сторін та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах. Шлюб зареєстрований 22 вересня 2007 року зареєстрований виконавчим комітетом Дмитрівської сільської раді Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис №26, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.09.2007 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.05.2008 року. Питання про проживання та утримання дитини вирішено у добровільному порядку. Майнового спору сторони не мають. Враховуючі всі вказані обставини суд прийшов до висновку, що збереження сім'ї неможливе і позив підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст110 цього Кодексу На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

До суду звернулась [PERSON]. до [PERSON] з позовом про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, усунення перешкод в користуванні майном та зняття осіб з обліку за місцем реєстрації проживання. В заяві позивачка вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав. В її будинку прописаний але не проживає відповідач, він прописався для отримання права щодо оренди земельної ділянки, але протягом останніх трьох років він не проживає в будинку, на думку позивачки він покинув Україну. Те, що він прописаний у даному домоволодіння позбавляє її права розпорядитися будинком на власний розсуд. На підставі ст.ст. 321,319,16 ЦК України позивачка прохає задовольнити її позов. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, повідомила суд, що останні три роки відповідач практично не проживає у будинку , його місце перебування їй невідоме. Прохає суд визнати відповідача особою, яка втратила право користування житловим будинком. Відповідач двічі не з'явився в судове засідання, поштові повідомлення повернулись до суду через неможливість вручення адресату судові повістки. Свідки [PERSON] та [PERSON] допитані в судовому засіданні підтвердили, що відповідач дійсно останні роки не проживає у будинку позивачки. Будинок він залишив у занепаді. Вислухавши позивачку, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS] що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 28594752 від 05.01.2011 року. В будинку позивачки з лютого 2014 року по даний час зареєстрований відповідач, але за вказаною адресою він не проживає. Дана обставина підтверджується поясненнями позивачки і актом депутата Троїцької сільської ради обстеження соціальних умов від 12.11.2014 року . Стаття 71 Житлового кодексу України вказує, що при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. ст. 391 ЦК вказує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 72 Житлового кодексу України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Отже, відомостей про відповідача не має, в судове засідання він також не з'явився, як встановлено судом у вказаному житловому будинку не проживають з лютого 2014 року і тому суд може визнати його такими, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 07 червня 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON] у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 044018 актовий запис за № 297. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з 05 квітня 2015року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Відповідач [PERSON] позов визнає. Вказує, що примирення не можливе. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 07 червня 2008 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 044018 актовий запис за № 297. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені. Спору про поділ спільного майна станом на день розгляду справи не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Прізвище позивача [PERSON] після розірвання шлюбу необхідно змінити на Карлик. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказує, що 20 серпня 2010 року уклала шлюб із відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 070974, актовий запис за № 598. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2015 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнає. Вказує, що примирення не можливе. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 20 серпня 2010 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 070974, актовий запис за № 598. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені. Спору про поділ спільного майна станом на день розгляду справи сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Прізвище позивача [PERSON] після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання. В позові вона вказала, що з відповідачем вони мають доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач сплачував аліменти на її утримання до 01.06.2015 року, але на даний час вона ще знаходиться на утриманні позивача оскільки не працює. Донька продовжує навчання на 5 курсі в Дніпропетровському національному університеті ім. Олеся Гончара на стаціонарному відділенні. Освітньо-кваліфікаційний рівень- магістр. Термін навчанняз 01.09.2015 року по 31.01.2017 року. На підставі ст.ст. 182,191,198-200 СК України позивачка прохає суд задовольнити її позов. В судовому засіданні Позивачка зменшила позовні вимоги з 25% до 18% , прохає стягнути з відповідача на утримання доньки на її користь 18 % з усіх видів доходу, аліменти стягувати не на час навчання, а до досягнення донькою 23 річного віку . Відповідач в судовому засіданні позов визнав , погодився сплачувати аліменти на повнолітньо доньку у розмірі 18% з усіх видів доходу. Пояснив що більше сплачувати не має можливості так,як з його заробітної плати проводиться стягування аліментів ще по одному виконавчому листу в розмірі 18 % . Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] 25 вересня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії VІ- КИ № 401792 від 27.10.1993 року , актовий запис № 111. На даний час, [PERSON] є студенткою 5 курсу ГГ-15м-1 групи геолого-географічного факультету ДНУ ім. О. Гончара денного віділення і навчається з використанням навчального плану на бюджетній основі. Н№ 1394 від 31.07.2015 Термін навчання за ОППП- магістр- півтора роки до 31 січня 2017 року . що підверджується довідкою . Відповідач в судовому засіданні погодивився сплачувати аліменти, та зазначив , що з його заробітної плати проводяться стягнення по аліментним зобовязання в розмірі 18% . Позивачка зменшила свої вимоги до 18 %. Стаття 199 Сімейного кодексу України вказує: 1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. 2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. 3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про та стягнення коштів на утримання дитини на період навчання в учбовому закладі. В позові вона вказала, що з відповідачем вони мають доньку [PERSON] [INFO], яка навчається на 1 курсі денної форми навчання механіко- математичного факультету Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара за держбюджетним замовленням тане отримує стипендії. До досягнення донькою повноліття відповідач сплачував на її користь аліменти, але зараз добровільно матеріальної допомоги, на утримання дитини , не надає, хоч має змогу це робити через те, що офіційно працевлаштований, та отримує заробітну плату. Донька повністю находиться на її утриманні і саме через це вона змушена звернутися до суду з даним позовом. На підставі ст.ст. 182,191,198-200 СК України позивачка прохає суд задовольнити її позов. В судове засіданні Позивачка не з'явилася надала заяву про слухання справи в її відсутність, просить позов задовольнити в повному обсязі, та стягнути з Відповідача по справі аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Відповідач в судове засідання не з'явився надав заяву про слухання справи в його відсутність позовні вимоги визнав в повному обсязі , не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 25 % на утримання доньки на час її навчання. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 17 лютого 1999 року , актовий запис № 15. На даний час, з 25.09.2014 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] про що вказано у її паспорті, та навчається на механіко-математичному факультеті Дніпропетровського Національного Університету імені Олеся Гончара , що підтверджується довідкою вказаного учбового закладу № 050-79 від 24.02.2015 року. Позивачка на даний час перебуває на обліку в Петропавлівському районному центрі зайнятості та отримує державну соціальну допомогу в розмірі 900грн, що підтверджується Довідкою від 05.03.2015 року №207 . Стаття 199 Сімейного кодексу України вказує: 1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. 2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. 3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого [INFO] рідного брата [PERSON]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки в 2010р. потрапила в ТОККЛ на стаціонарне лікування, змушена була проходити реабілітаційний період. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, де він даючи згоду на розгляд справи без його участі, позов визнає. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження та свідоцтвом про шлюб [PERSON] (а.с.13-15). Причиною пропуску [PERSON] встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини є те, що вона з 2010р. перебувала на стаціонарному лікуванні в ТОККЛ, а потім проходила реабілітаційний період (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що оскільки вищенаведена причина пропуску позивачем встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини є поважною, даний позов слід задовольнити і визначити [PERSON] додатковий строк для подання нею заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини терміном на два місяці. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] до [PERSON] про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO], померла її баба - [PERSON]. Останньою було складено заповіт, згідно якого вона заповіла все своє майно - [PERSON] Несвоєчасно звернулася до Володимирецької ДНК із заявою про прийняття спадщини, оскільки має на утриманні трьох дітей і не було часу і додаткових коштів, щоб написати заяву, у зв'язку з чим не встигла своєчасно оформити спадщину. А тому вимушена звернутися до суду із позовом, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивачка надіслала суду заву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідач заявлені вимоги визнав, направив заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] [PERSON], померла, що стверджується свідоцтвом про смерть останньої, серії [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, 19.11.2013 року. Згідно заповіту, посвідченого сільським головою Берестівської сільської ради Володимирецького району, Рівненської області 08.06.2006 року, [PERSON] заповіла все своє майно - [PERSON] Позивач своєчасно не звернулася в ноткантору з заявою про прийняття спадщини, із слідуючих причин: оскільки має на утриманні трьох малолітніх дітей, перебувала у дикретній відпустці і не було часу і додаткових коштів, щоб звернутися до нотконтори із заявою про прийняття спадщини. Тобто пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин. Зі змісту частини 3 ст. 1272 ЦК України вбачається, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, суд рахує, що позов є підставним і обгрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Суд визначає позивачу додатковий трьохмісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, який обчислюється з часу набрання рішення законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 19 липня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Бірківській сільській раді Зміївського району Харківської області, актовий запис № 11. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Протягом останніх трьох років сімейне життя погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Спільного господарства сторони не ведуть, майнові спори відсутні. Збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін. Шлюб розривають уперше. Позивач має іншу родину. Позивач в судове засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про день та час судового засідання, надала до суду заяву, згідно якої просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, прізвище залишити без змін. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день та час судового засідання, надав до суду заяву, згідно якої проти позовних вимог не заперечує, просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2010 р., який зареєстрували у Бірківській сільській раді Зміївського району Харківської області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 226665 від 21.03.2014р. У шлюбі у них народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ВЛ № 846283 та серії 1-ВЛ № 346282. Однак, шлюбні відносини між сторонами не склалися через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сімї, яка фактично розпалася, є неможливим. І подальше формальне збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved