Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до Кир'яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті дядьки [PERSON] права на земельну ділянку №61, загальною площею 0,04 га., яка розташована на території садового товариства Агростроєвець Кир'яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 17 жовтня 2015 року помер її дядько [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина. Позивач також зазначила, що за життя її дядько згідно рішення суду отримав право на вище вказану земельну ділянку, але в зв'язку зі смертю не встиг отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку та зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку. Посилаючись на прийняття нею спадщини, позивач просила визнати за нею право на вищезазначену ділянку, оскільки нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги позивачки визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 17 жовтня 2015 року. За життя [PERSON] згідно рішення Миколаївського районного суду від 16 лютого 2009 року набув право на земельну ділянку №61, загальною площею 0,04 га., яка розташована на території садового товариства Агростроєвець Кир'яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Відповідно до заповіту від 15 квітня 2009 року [PERSON] заповідав належну йому на праві земельну ділянку №61, яка розташована на території садового товариства Агростроєвець Кир'яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області [PERSON] При зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] не видавався. З цього приводу нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 травня 2016 року. Шляхoм подачі відповідної заяви до нотаріальної контори позивач згідно ст. ст. 1268, 1269 ч . 1 ЦК України прийняв спадщину після смерті свого дядьки та на день розгляду справи є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину. Таким чином, в силу ст. 1218 ЦК України позивач успадкував усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До таких успадкованих позивачем прав відносяться і право на земельну ділянку. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року\~Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~Відповідно до ч.3 та ч.4\~ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує, зокрема, чи визнає позов відповідач. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому\~ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4\~ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4\~ст. 130 ЦПК України. Судові витрати належить залишити за позивачкою. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.\~328,\~1218,\~1268,1269\~ЦК України,

Outcome: approved