Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Заявник 27.10.2015 року звернулась до суду вказаною заявою, посилаючись на те, що у Свідоцтві про право власності на житловий будинок від 24.04.1999 року є невідповідність особистих даних, а саме: прізвище власника зазначено «[PERSON].», замість «[PERSON].», тому просить суд встановити факт належності відповідного правовстановлюючого документа. В судовому засіданні 23.12.2015 року, представник заявника [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник зацікавленої особи Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи, письмові докази, суд дійшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.. Згідно копії паспорта заявника, прізвище заявника [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст.294 ЦК України у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. На підставі рішенням в/к Соф.Борщагівської сіль.ради від 21.03.1999 року № 53 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS], на ім'я [PERSON]. Згідно копії паспорта заявника, та копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, прізвище заявника [PERSON] (а.с.6). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області від 01.10.2015 року № 24924642, відмовлено у державній реєстрації права власності форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований [ADDRESS], оскільки було встановлено розбіжність у прізвищах «[PERSON].», та «[PERSON].» (а.с.4). На запит [PERSON] Українське бюро лінгвістичних експертиз надало Експертний висновок № 056/385-m від 26.08.2015 в якому зазначено: «З урахуванням зазначеного записи прізвища [PERSON] (паспорт, запис [PERSON] і [PERSON] (Свідоцтво про право власності на житловий будинок, запис [PERSON]) попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах, наданих для експертизи, а також і інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від правил і принципів міжмовного перетворювання та зумовлені впливом російської мови в ситуації контактного білінгвізму. Відповідно до чинних правил (див. Український правопис, 2007;§ 101; Скрипник JI Г., Дзятківська Н. П. Власні імена людей . Словник-довідник. - К.: Наукова думка, 1996, с. 315-321 нормативний запис прізвища українською мовою - [PERSON] (а.с.7). Стаття 234 ЦПК України визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що маюсь юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 (із змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що у Свідоцтві про право власності на житловий будинок від 24.04.1999 року є невідповідність особистих даних, а саме: прізвище заявника зазначено «[PERSON].», замість «[PERSON] (а.с.5). Метою встановлення заявницею факту належності їй правовстановлюючого документу на будинок - є реєстрація права власності у встановленому законі порядку. Заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності йому правовстановлюючого документу на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] - свідоцтво про право власності на житловий будинок від 24.04.1999 року, оскільки такий видано на ім'я [PERSON]., у той час, як у паспорті прізвище особи зазначено як [PERSON] Встановлення юридичного факту, про який просить заявник породжує для нього юридичні наслідки, та враховуючи те, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності йому правовстановлюючого документу на будинок, та враховуючи, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON]. є однією і тією ж особою, що підтверджуються документами по справі, та враховуючи, що у свідоцтві про право власності на будинок допущено помилку у написанні прізвища заявника, а цей документ фактично належав [PERSON], суд вважає за можливе встановити факт належності останньому цього документу, то на підставі зазначеного, приходить до висновку щодо задоволення заяви, оскільки вона є обґрунтованою, та такою, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного та ст.ст. 10, 11, 57-60, 179, 209, 212-215, 218, 223, 234, 235, 256, 258, 259, 292, 294 ЦПК України, суд,

Outcome: approved