Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області із заявою, в якій просив встановити факт належності йому свідоцтва про право на нерухоме майно серії [NUMBER], а саме набудинок загальною площею 76.30 кв.м та житловою площею 44.40кв.м з надвірнимибудівлями, виданого на ім'я [PERSON]. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 10 лютого 2007 було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на будинок загальною площею 76.30 кв.м та житловою площею 44.40 кв.м з надвірнимибудівлями.Однак у цьому свідоцтві вказане не вірно прізвище заявника - «[PERSON]». Згідно паспорту громадянина України його прізвище значиться як «[PERSON]». Як вказує заявник, він звернувся до суду, в зв'язку з тим, що не може встановити факт належностіправовстановлюючого документа. Вказана помилка з явилася у зв'язку з невірним перекладом прізвища. [PERSON] у судове засідання не з'явився, в наданій заяві просить справу розглядати за його відсутності, заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Селищним головою Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області Гололобовим О.О. до суду надано заяву з проханням розглянути справу за відсутності їх представника. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 10 лютого 2007 Черкасько-Лозівською сільською радою було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на будинок загальною площею 76.30 кв.м та житловою площею 44.40 кв.м з надвірнимибудівлями.Однак у цьому свідоцтві вказане не вірно прізвище заявника - «[PERSON]». Згідно паспорту громадянина України прізвище заявника вказано - «[PERSON]». Встановлення даного факту заявнику необхідно для того щоб підтвердити, що вказане свідоцтва про право власності належить йому. Так, [PERSON] вказує, що свідоцтво про право власності на нерухоме майновід 10.02.2007 видане на прізвище «[PERSON]» не відповідає паспорту виданому 28.08.2018 року ([NUMBER], дійсний до 28.08.2028 р. орган що видав - 6336). У зв'язку з невідповідністю прізвища у зазначених документах, [PERSON] просить суд встановити факт належності йому свідоцтва про право власності. Вказане підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, згідно якого вказано, що заявник, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 29.05.1976р. та по теперішній час. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України: суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України: справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. За ст.293 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст.315 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved