Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом про стягнення з [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 15.02.2010 року з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1 000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно зазначеного рішення судом видано виконавчий лист та державним виконавцем відрито виконавче провадження. Відповідач аліменти, стягнуті з нього в судовому порядку не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 01.05.2017 року становить 53 709 грн. 67 коп. Посилаючись на викладене та норми чинного законодавства позивач просила суд стягнути з відповідача заборгованість у вищезазначеному розмірі та неустойку (пеню), передбачену ст. 196 СК України, в розмірі 16 515 грн. Позивач, представник позивача в судове засідання не з'явились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі з постановленням заочного рішення Відповідач в судові засідання не з'явився, про день такс слухання справи повідомлявся, причини неявки не повідомив. Приймаючи до уваги предмет позову, строк перебування справи в провадженні суду без вирішення, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін у справі з постановленням заочного рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що у Деснянському районному відділі Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавчий лист, виданий Голосіївським районним судом міста Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO] року в розмірі 1 000 грн. щомісяця починаючи з 13.01.2010 року до досягнення дочкою повноліття (а.с. 9). Боржник рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 01 травня 2017 року становить 53709 грн. 67 коп. (а.с. 11 - 12). Статтею 196 Сімейного кодексу України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості. Верховний Суд України у своїй постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 роз'яснив, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв'язку із юридичним фактом порушення нею обов'язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов'язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов'язку зі сплати аліментів. Відповідно до вимог ст.196 СК України позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 16 515 грн. виходячи з наданого розрахунку (а.с. 13 - 14). Суд приймає за достовірне наданий позивачкою розрахунок пені, розрахований відповідно до розміру заборгованості по аліментах помісячно. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, а тому їх задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved