Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначає, що вона з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі із 16.06.2013. Спільне життя між ними не склалося, тому рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 27.12.2016 їх шлюб було розірвано. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: дочку, [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Відповідач відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дітей, їй одній важко забезпечити їх усім необхідним, тому вона змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в сумі 500 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач, [PERSON] позов підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач [PERSON] є батьком її дітей. Він відмовився надавати матеріальну допомогу на їхнє утримання. Вона, у 2015 році, уже зверталася до суду із позовом про стягнення із [PERSON] аліментів, але лише на утримання їх дочки. Оскільки, на той час, син ще не народився, вона була вагітною, тому аліменти просила стягнути лише на утримання дочки [PERSON]. На даний час, відповідач відмовився надавати матеріальну допомогу і на утримання малолітнього сина [PERSON]. Тому, вона змушена звернутися до суду за захистом порушеного права. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Суду пояснив, що він ніде не працює, у нього немає жодних доходів, а відповідно і не може сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. Вивчивши документи, які є в матеріалах справи, взявши до уваги позиції сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Із копії рішення Літинського районного суду (а.с.4) встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі із 16.06.2013 по 10.01.2017 року. Копії свідоцтва про народження (а.с.5-6) свідчать, що відповідач, [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Копія рішення суду від 26.08.2015 (а.с.7) свідчить, що із відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку. Із довідки виданої Дашковецькою сільською радою Літинського району (а.с.8) судом встановлено, що неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом із мамою [PERSON], в [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Згідно ст..184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не має постійного місця роботи, тому слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній син сторін у справі знаходиться на утриманні матері. Батько дитини, [PERSON], відмовився надавати жодну матеріальну допомогу на його утримання. Твердження відповідача [PERSON] про те, що він ніде не працює, немає жодних доходів, через що у нього відсутня змога сплачувати аліменти на утримання сина, суд до уваги не бере. Оскільки відповідач,[PERSON] фізично здоровий, на його утриманні немає непрацездатних батьків чи дружини або ж інших утриманців. Тобто, відповідач має можливість працевлаштуватись та сплачувати аліменти на утримання свого малолітнього сина, оскільки це є його прямим обов'язком визначеним чинним законодавством. Ураховуючи викладене, а також те, що сума аліментів в розмірі 500 грн., яку просить стягнути позивач не є меншою від встановленого законом мінімуму, на дитину відповідного віку, тому, суд вважає, що в даному випадку не будуть порушені права дитини та інтереси платника аліментів.

Outcome: approved