Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, у якому позивач просить стягнути із [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за договором надання фінансових послуг №180818-131541 від 18.08.2018 в загальному розмірі 44\~826,00 (сорок чотири тисячі вісімсот двадцять шість гривень 00 копійок). Позов обґрунтований тим, що 18.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прості займи» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг № 180818-131541 на суму 2\~000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,00 грн за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів, тобто до 02.09.2018 року. Крім того, відповідач взяв на себе зобов`язання у разі виникнення заборгованості сплатити неустойку у вигляді пені згідно Кредитного договору. 04.09.2018 року відповідач частково здійснив внесення коштів на рахунок Товариства в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, тобто здійснив дії, що свідчать про визнання боргу і тим самим підтвердив свій обов`язок повернути кредит у розмірі 2000,00 грн та сплатити проценти у розмірі 640,00 грн. Станом на 19.05.2021 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 44826,00 грн. 05.07.2021відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Представник позивача до суду не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримав. Відповідач до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Причини неявки не повідомила, відзив не подала. 03.09.2021 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини. Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.05.2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Прості Займи» зареєстрована як юридична особа 12.05.2003, основний вид економічної діяльності, 64.92 інші види кредитування (а.с.5). 18.08.2018 року [PERSON] , підписала заяву анкету №180818-131541 , в якій просила Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» надати кредит на особисті потреби у розмірі 2000,00 грн, строком на 16 днів до 02.09.2018 року. Відповідно вказаної заяви визначений розмір процентів - 2% за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних) та відповідальність за невиконання умов надання кредиту,а саме сплатити неустойки у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день 5,02%, на 30-й день 7,67% (а.с.10). Отримання коштів за вказаною заявою підтверджується видатковим касовим ордером від 18.08.2018, відповідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Прості Займи» видала [PERSON] кошти за кредитним договором №180818-131541 від 18.08.18 в розмірі 2000,00 (двох тисяч гривень, 00 копійок) (а.с.14 ). Згідно розрахунку заборгованості станом на 19.05.2021, залишок боргу [PERSON] складає 42\~440,00 грн, з яких заборгованість складається з тіла кредиту 2000,00 грн, відсотки 40240,00 грн, пеня 1000 грн (а.с.24-32). Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За змістом ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору позичальник [PERSON] отримала кошти у розмірі 2 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 16 днів, із сплатою відсотків у розмірі 640 грн. Крім того, сторонами обумовлена відповідальність за не виконання умов договору у вигляді пені. Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач лише частково надала кошти відповідачу, а саме сплатила 606,35 грн відсотків та 193,65 грн пені. Таким чином, взяті на себе зобов`язання відповідач не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою у повному обсязі не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 2 000 грн та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 18.08.2018 року по 02 вересня 2018 року в сумі 33,65грн ( 640,00 грн 606,35 грн) та пені за неналежне виконання зобов`язання у розмірі 806,35 грн, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Заборгованості за відсотками за період з 03 вересня 2018 року по 19.05.2021рік задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Положеннями статей\~1046,\~1049\~ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~та ч. 1 ст.\~1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1\~ст.1048 ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору № 180818-131541від 18.08.2018 року ТОВ «Прості Займи» надало позичальнику суму позики строком на 16 днів - до 02.09.2018 року. Тобто, позикодавець за вказаним договором має право нарахування та стягнення відсотків у межах погодженого сторонами строку кредитування - до 02.09.2018 року, а тому вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 03 вересня 2018 року по 19.05.2021рік є безпідставною. В частині вимог про стягнення з відповідача коштів в порядку ч. 2\~ст.\~625\~ЦК України суд враховує наступне. Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із розрахунку збитків від інфляції та розрахунку 3 відсотків річних, за період з 03.09.2018 року по 19.05.2021 року вбачається, що нараховано збитки від інфляції всього 610,07 грн за весь період прострочення та 3 відсотки річних всього 1775,93 грн від простроченої суми. Проте, вказані суми нараховані з урахуванням відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 03.09. 2018 року по 19.05. 2021 року. Враховуючи заборгованість за тілом кредиту в сумі 2 000 грн та процентів за користування кредитом в сумі 33,65 грн, що підлягали сплаті до 02.09.2018р., які є доведеними, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути індекс інфляції за весь період прострочення в сумі 464 грн 11 коп. та 3% річних в сумі 165,00 грн. У відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений останнім, судовий збір пропорційно до суми задоволених вимог, а саме у сумі 175,47 грн ( 7,73% від 2270 грн).

Outcome: partial