Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовом до Петрівсько-Роменської територіальної громади про визнання права власності. У своїй позовній заяві позивач вказує, що її баба [PERSON] та мати [PERSON] проживали в одному господарстві в [ADDRESS]. Будинок відносився до типу колгоспного двору, членами якого станом на 01.07.1990 року були вони. Присадибна земельна ділянка площею 0,25 га приватизована на ім`я [PERSON]. 20 червня 1983 року виконавчим комітетом Петрівсько-Роменської сільської ради був посвідчений заповіт [PERSON] на належний їй будинок з допоміжними будівлями на ім`я позивача. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті позивач користувалася майном померлої, проводила косметичний ремонт в будинку та обробляла город. Спадкова справа після її смерті відкрита у Гадяцькій державній нотаріальній конторі. [INFO] року померла мати [PERSON], заповіт від її імені не посвідчувався. Позивач вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] На сьогоднішній день вона вирішила оформити документи на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, але нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Петрівсько-Роменської територіальної громади в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності визнає у повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Петрівсько-Роменської територіальної громади про визнання права власності, підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки виконавчого комітету Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району, будинковолодіння в [ADDRESS] згідно по господарської книги № 6, особовий рахунок [NUMBER], станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору, членами якого станом на 01.07.1990 року були [PERSON] - голова двору та [PERSON] - невістка. 20 червня 1983 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким належний їй житловий будинок з допоміжними надвірними будівлями заповіла своїм онукам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Цей заповіт нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Петрівсько-Роменської сільської ради. Як зазначено у свідоцтві про народження, батьками позивача [PERSON], дошлюбне прізвище якої [PERSON], що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, є [PERSON], 1931 року народження та [PERSON], 1940 року народження. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть. Як свідчить свідоцтво про смерть, [INFO] року померла баба [PERSON]. У довідці виконавчого комітету Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району зазначено, що померла баба [PERSON] на день смерті, [INFO] року проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], на день її смерті разом з нею проживала та була зареєстрована невістка - [PERSON], інших зареєстрованих осіб в даному будинку не значилось. Також довідкою виконавчого комітету Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району встановлено, що позивач [PERSON] дійсно вступила в управління майном після смерті баби, [PERSON], що померла [INFO] року, а саме в шестимісячний строк після її смерті користувалась майном, проводила біжучий ремонт будинку та обробляла город. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 травня 2012 року встановлено факт родинних відносин, а саме доведено, що [PERSON], 1940 року народження та [PERSON], померла [INFO] року - є одна і та ж особа та являється матір`ю позивача [PERSON]. На день смерті [PERSON] разом з нею у будинку по [ADDRESS] проживала та була зареєстрована дочка - [PERSON], інших зареєстрованих осіб станом на [INFO] року в даному будинку не значилось. Відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за законом від 19 січня 2015 року, посвідчених приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за № 97 та № 98, спадкоємцем майна [PERSON], яка померла [INFO] року є її донька - [PERSON]. Спадщина, на яку видані ці свідоцтва складається з земельних ділянок площею 0,0447 га та 0,2500 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] які належали спадкодавцю на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку. Як зазначено у письмових поясненнях приватного нотаріуса [PERSON], після померлої [INFO] року [PERSON] було відкрито спадкову справу № 47/2011. Заяву про прийняття спадщини подала донька померлої - [PERSON]. Спадкоємцем після померлої [PERSON] є також донька - [PERSON], яка повідомлена нотаріусом про відкриття спадкової справи належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення від 12.07.2011 року. 19 січня 2015 року видавалися свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 25.02.2015 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа спадкодавця [PERSON], померлої [INFO] року заведена 19.05.2011 року та зберігається у приватного нотаріуса [PERSON] У технічному паспорті на житловий будинок за адресою [ADDRESS], виготовленому ПП Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» замовнику [PERSON] зазначено, що житловий будинок позначений на технічному паспорті літерою А-1,а з господарськими будівлями: сарай - Б, сарай - В, погріб - Г та літня кухня - Д. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Частина 1 ст. 1223 ЦК України зазначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Пункт 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає, що у разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Outcome: approved