Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Заявник [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства, [PERSON] , померлого [INFO] у с. Вікно відносно [PERSON] , [INFO] , проживаючого в с. Вікно Чернівецького району Чернівецької області. Посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на майно, а саме: земельну ділянку розміром 2,12 га, що розташована на території Вікнянської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 053696 від 30.05.2004. За життя [PERSON] заповіту не складав, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом. За життя [PERSON] проживав у цивільному шлюбі із [PERSON] та мав двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] в графі батьки, батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, [INFO] народився [PERSON] , в графі відомості про батьків зазначено: мати - [PERSON] , батько- [PERSON] . [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] не перебувала, після народження дітей із сім`єю не проживала. Заявник посилається на те, що він являється єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом заявник звернувся із заявою до нотаріуса, однак оформити свої спадкові права не зміг, у зв`язку із тим, що в його свідоцтві про народження не зазначено прізвища та по батькові батька. Саме тому, він змушений в судовому порядку встановлювати факт батьківства, оскільки від цього залежить реалізація його права на спадщину. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні 01.06.2021 заяву підтримали повністю. Заявник вказав суду, що його батьками були [PERSON] та [PERSON] , які проживали однією сім`є в цивільному шлюбі. Від спільного проживання мали двоє дітей [PERSON] та [PERSON] . Він разом із братом завжди проживали із батьком, оскільки мати залишила сім`ю, коли йому було сім років. Батько займався його вихованням та навчанням, допоміг йому здобути освіту, вони разом вели спільне господарство. Брат [PERSON] помер [INFO] , а батько помер [INFO] . Після смерті батька відкрилась спадщина. Він являється єдиним спадкоємцем його майна за законом. На даний час бажає оформити спадкове майно, однак цього зробити не може, оскільки в його свідоцтві про народження батько записаний як « [PERSON] » без прізвища та по батькові. В судове засідання призначене на 16.06.2021 заявник та його представник не з`явилися, в заяві до суду просять справу розглядати у їх відсутності. Заявлену вимогу підтримують повністю. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення вимог, викладених в заяві, не заперечує, просив розглянути справу без їх участі. Заслухавши пояснення заявника та його представника, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, врахувавши заяву заінтересованої особи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ч.2\~ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття. Статтею 130 СК України\~передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у\~постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~(пункт 3) роз`яснив, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми\~Кодексу про шлюб та сім'ю України. Згідно зі\~статтею 53 КпШС України\~в разі народження дитини у батьків які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна\~\~ (піклувальника)\~\~ дитини,\~\~ особи,\~\~ на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. За змістом наведеної норми закону, чинної на час народження\~\~ [PERSON] \~при встановленні судом батьківства враховуються (але не виключно) вказані обставини: спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини, а також докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Підставою для встановлення батьківства є належні на достатні відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Разом з тим частина третя\~статті 53 КпШС України\~та положення\~ЦПК України\~не обмежують коло доказів, які можуть бути взяті судом до уваги, що з достовірністю підтверджують батьківство. Частиною третьою\~статті 53 КпШС України\~визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем. Відповідно до роз`яснень, викладених у\~пункті 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно зі\~статтею 53 КпШС України\~підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. У необхідних випадках суд для з`ясування питань, пов`язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. За приписами статей\~12,81, 89 ЦПК України,\~у\~редакції,\~чинній на\~момент розгляду\~справи судом\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень.\~Суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно зі статтею\~76 ЦПК України,\~в указаній\~редакції,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного\~користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (касаційне провадження № 61-30047св18). Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.11.1967. Його батьками значаться: батько- [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с.16). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої\~статті 135 Сімейного кодексу України\~вказано, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] записані відповідно до ч.1\~ст. 135 СК України\~(а.с.13). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 28.06.1972, [INFO] народився [PERSON] . Його батьками зазначено: батько- [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с.11). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 18.01.2007, [PERSON] помер [INFO] в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області . Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 22.05.2009 , [PERSON] помер [INFO] в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області . Також встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не залишав, а тому після його смерті відкрилась спадщини за законом. На даний час заявник [PERSON] бажає оформити своє право на спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, однак цього зробити не може, оскільки в його свідоцтві про народження батько зазначений, як « [PERSON] » без прізвища та по батькові. Із довідки виконавчого комітету Вікнянської сільської ради вбачається, що батько [PERSON] , 1967 року народження - [PERSON] перебував на реєстраційному обліку в [ADDRESS] з 1945 по 21.05.2009, тобто по день смерті (а.с.9). Із довідки Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] , 1967 року народження з дати народження зареєстрований та проживає в с. Вікно. [PERSON] проживав однією сім`єю з [PERSON] , який є його рідним батьком. Вони проживали однією сім`єю, були зареєстровані в одному будинку, мали стосунки як батька із сина. [PERSON] завжди опікувався [PERSON] у дитячі та шкільні роки. [PERSON] хоронив [PERSON] (а.с.17). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що являється хрещеною мамою заявника. Вона добре знала батьків останнього- [PERSON] та [PERSON] , які проживали однією сім`єю в с. Вікно, в яких [INFO] народився син [PERSON] . Батько заявника [PERSON] помер в 2009 році. У [PERSON] та [PERSON] були відносини як батька та сина. Свідок [PERSON] показала суду, що заявник являється її двоюрідним братом. Її батько та [PERSON] є рідними братами. У батьків заявника, які не перебували у зареєстрованому шлюбі було двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . В 1972 році мати заявника [PERSON] покинула сім`ю і діти залишилися проживати тільки із батьком [PERSON] . Таким чином,\~в судовому\~засіданні підтверджено,\~що мати заявника [PERSON] та померлий [PERSON] разом проживали однією сім`єю й вели спільне господарство, виховували та утримували сина [PERSON] , а також, що померлий [PERSON] за життя визнавав заявника своїм сином . За таких обставин суд приходить до висновку, що факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 10:00 год. 16.06.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 29.06.2021 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України з врахуванням вихідних днів), то датою ухвалення даного судового рішення є 29.06.2021. На підставі наведеного та

Outcome: approved