Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 01 липня 2016 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. На дату подачі позовної заяви в Київському районному суді м. Харкова розглядається справа про розірвання шлюбу між ними. На сьогодні фактичні шлюбні відносини припинені, мешкають окремо. [INFO] у них народилась донька - [PERSON] . З липня 2019 р. [PERSON] ухиляється від утримання дитини, не надає ніякої допомоги. Коли вони жили разом, то відповідач неофіційно працював таксистом, мав фактичний заробіток та доходи не менше 7000 грн. - 10 000 грн. в місяць, але частина його доходів має мінливий та неофіційний характер. Вважає, що відповідач спроможний виконувати свій обов`язок по утриманню дитини та може сплачувати аліменти без шкоди для свого матеріального становища. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, має мінливий дохід, інших осіб на утриманні не має, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. На даний час донька мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає, проживає окремо. Вважає, що в даних конкретних обставинах стягнення аліментів у твердій грошовій сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. В обґрунтування розміру аліментів, що позивач зазначає наступне. Для утримання дитини вона витрачає на харчування не менше 3500 грн. в місяць, на вітаміни та підтримку імунітету дитини витрачається не менше 300 грн., на відвідування спортивних занять та гуртків витрачається 600 грн., на предмети гігієни та одяг щомісяця витрачається не менше 600 грн. Всього на дитину витрачається не менше 5000 грн. Матеріально її допомагають батьки, зазначає, що працює та отримує заробітну плату у розмірі 4427 грн. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2500 грн., щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення нею повноліття та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.08.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №08. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 15.08.2019 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернулась з вимогою про стягнення аліментів у твердій грошовій валюті. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 ЦПК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів на утримання дітей є одним із способів захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку. Відповідно до ч. 1,2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси дитини, з урахування позиції відповідача, який не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог позивача. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК) Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та позовні вимоги задоволені, то стягненню з відповідача на користь Держави підлягає судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved