Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

До суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON], [INFO], яка проживає [INFO], звернувся лікар-психіатр Комунального закладу Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни [PERSON] Свою заяву мотивує тим, що 22 грудня 2016 року [PERSON] була госпіталізована до Комунального закладу Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни на прохання опікуна [PERSON] у відповідності до приписів Закону України «Про психіатричну допомогу» у звязку з її небезпекою для себе та безпорадністю і неможливістю самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. 22 грудня 2016 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що на теперішній час вона виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді «помірної розумової відсталості з порушенням поведінки», підтвердив обґрунтованість рішення про примусову госпіталізацію [PERSON], оскільки остання виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок якого виявляє небезпеку для себе та безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні лікар-психіатр Комунального закладу Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни [PERSON] заяву підтримав і просив задовольнити. Пояснив, що [PERSON] поступила на лікування до закладу 22.12.2016 р. в звязку з погіршенням психічного стану. Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 07.10.2003 року [PERSON], [INFO], була визнана недієздатною. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не зявився, але надав суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі. ( а. с. 9, зворот). Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/7857 від 22.12.2016 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає зявитися в судове засідання . ( а.с.5) Прокурор та захисник не заперечували проти задоволення заяви лікаря - психіатра. Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, заінтересованої особи, думку прокурора, захисника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON] до психіатричного закладу підлягає задоволенню відповідно до вимог ст.ст. 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Згідно з висновком комісії лікарів психіатрів від 22 грудня 2016 року [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді «помірної розумової відсталості з порушенням поведінки», внаслідок якого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та не може задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність (а. с. 3). Рішенням Конотопського міського суду від 07 жовтня 2003 року [PERSON], [INFO], була визнана недієздатною (а. с. 6). Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 26 серпня 2005 року Конотопський дитячий будинок інтернат в особі його директора [PERSON] було призначено опікуном недієздатної [PERSON] (а.с. 7). Такий стан [PERSON]підпадає під дію ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», тому вона потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди.

Outcome: approved