Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

До суду з позовом до [PERSON] про визнання права сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації частини вартості майна, що перебувало у спільній частковій власності подружжя, звернулася [PERSON] , мотивуючи позов зокрема наступним. 09 листопада 2003 року Данівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено відповідний актовий запис за № 5 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (додаток № 1). Після реєстрації шлюбу [PERSON] перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] . Під час перебування подружжя у зареєстрованому шлюбі, у останніх народилося двоє спільних дітей: [PERSON] ( [INFO] ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 березня 2006 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві (додаток № 2) та [PERSON] ( [INFO] ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 лютого 2009 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області (додаток № 3). Крім того, під час перебування вищевказаного подружжя у шлюбі, останніми, на підставі відповідних цивільних правочинів, було набуто у спільну власність наступне майно. Так, на підставі договору купівлі-продажу від 15 серпня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Козелецької державної нотаріальної контори Чернігівської області та зареєстрованого в реєстрі за № 579, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, а саме по 1/2 частині за кожним з подружжя, набуто у спільну часткову власність квартиру [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (додаток № 4). Одночасно, як вбачається зі змісту довідки від 08 лютого 2021 року за 90, виданої Територіальним сервісним центром № 3243 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області (додаток № 5), згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС, право власності на автомобіль марки DAEWОО NЕХІА 2011 року випуску, державний реєстраційний номер: [NUMBER] , зареєстровано за [PERSON] від 07 липня 2012 року. Таким чином, починаючи з 07 липня 2012 року, автомобіль марки DAEWОО NЕХІА 2011 року випуску, державний реєстраційний номер: [NUMBER] , в силу положень ст. 60 СК України почав перебувати у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] , а саме: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 червня 2020 року у справі № 734/1332/20 (додаток № 6), шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Данівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 5 від 09 листопада 2003 року, - розірвано. Наданий період часу вищезазначене рішення Козелецького районного суду Чернігівської області у справі № 734/1332/20 набрало законної сили. В той же час, як вбачається з вищезазначеної довідки від 08 лютого 2021 року за № 90, виданої Територіальним сервісним центром № 3243, 16 липня 2020 року, автомобіль марки DAEWОО NЕХІА 2011 року випуску, державний реєстраційний номер: [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в Територіальному сервісному центрі № 8045, перереєстровано з [PERSON] на його матір - [PERSON] . В той же час, станом на 16 липня 2020 року, іншим співвласником автомобіля марки DAEWОО NЕХІА 2011 року випуску являлася [PERSON] , якою надавалася згода [PERSON] , у порядку ч.1 ст. 65 СК України, на відчуження вищезазначеного транспортного засобу на користь третіх осіб, у тому числі на користь [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, так-як з ним проживають спільні з позивачем діти, які перебувають на його утриманні, аліментів позивач не сплачує. Автомобіль він продав своїй матері і вона на даний час є його власником. Представник відповідача в судовому засіданні,підтримав викладене у відзиві на позовну заяву та пояснив, що вартість авто завищена, не враховано, що автомобіль перебував в ремонті, пробіг взятий ні з чого. Частка відповідача повинна бути збільшена, так-як з ним проживають і перебувають на утриманні неповнолітні діти. Рахунок щодо оцінки автомобіля є, але платіжного документу стороною позивача не додано. Суд заслухавши пояснення учасників судового процессу та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09 листопада 2003 року, виданого Данівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище після одруження чоловіка і дружини [PERSON] /а.с. 8/. Згідно свідоцтва про народження від 16 березня 2006 року, [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] /а.с.9/. Згідно свідоцтва про народження від 24 лютого 2009 року, [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] /а.с.10/. Згідно відповіді начальника ТСЦ № 3243 від 03.02.2021 року, автомобіль Део Нексія реєстраційний номер [NUMBER] 2011 року випуску, 16.07.2020 року перереєстрований на нового власника по договору купівлі продажу укладеному в ТСЦ №8045 з гр. [PERSON] на гр.. [PERSON] /а.с. 13-14./ Згідно рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 червня 2020 року (справа №734/1332/20), шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано /а.с. 15/. Згідно рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2021 року (734/3156/21, за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, визначено проживання дітей [PERSON] [INFO] і [PERSON] , [INFO] з Батьком [PERSON] , [INFO] /а.с. 91-92/. Згідно вище зазначеного судового рішення, відповідач позов визнала. Також в рішенні зазначено, що діти проживають постійно із батьком, він займається їх вихованням та утриманням, має можливість створити дітям необхідні умови для забезпечення прав та інтересів. Згідно судового наказу від 16 липня 2020 року, стягнуті із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] і [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду 24 червня 2020 року. І до досягнення дітьми повноліття. Згідно звіту з незалежної оцінки від 09 лютого 2021 року, вартість об`єкта оцінки- легкового автомобіля DAEWOO NEXIA р/н [NUMBER] станом на 09 лютого 2021 року: 103441 (сто три тисячі чотириста сорок одну) гривню 00 коп. /а.с. 16-23/. До даного звіту суд відноситься, як до належного та допустимого доказу, так-як стороною відповідача не надано суду доказів в спростування вартості автомобіля згідно вище зазначеного звіту з незалежної оцінки, ( звіту висновку експерта, тощо). Згідно ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ст.68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно,набуте за час шлюбу. У відповідності до ст.70 Сімейного кодексу України ст.370 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.3 ст.70 Сімейного кодексу України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно ч.2 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно п.23 ППВС України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 - Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Як було встановлено в судовому засіданні, неповнолітні діти, починаючи з часу, коли позивач та відповідач по справі перестали проживати разом, проживали і на даний час проживають з батьком, відповідачем по справі [PERSON] , який постійно займається їх вихованням та утриманням, створює дітям необхідні умови для забезпечення прав та інтересів. Позивач, крім сплати аліментів, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Зі сторони позивача не надано суду доказів, яку суму аліментів сплачує позивач відповідачу на утримання неповнолітніх дітей щомісяця, і чи не має або не було заборгованості по сплаті аліментів і чи достатній розмір сплачуваних аліментів для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дітей. Також стороною позивача не надано суду доказів, що позивач працевлаштована та має постійний заробіток (дохід) і може сплачувати аліменти, розмір яких буде достатнім для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дітей. Аналізуючи в сукупності вище викладене суд остаточно приходить до висновку, що з врахуванням всіх обставин справи, оцінюючи надані сторонами докази, позов підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно визнати автомобіль DAEWOO NEXIA 2011 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, набутим за час перебування у шлюбі, та збільшити розмір частки майна відповідача з Ѕ до ѕ частин вартості автомобіля, та стягнути з відповідача на користь позивача вартість ј частини автомобіля DAEWOO NEXIA 2011 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] у сумі 25 610,25 грн. Також з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнуту 908.00 грн. судового збору та 3000 грн. витрат на оплату вартості послуг суб`єкта оціночної діяльності, так-як дана сума підтверджується рахунком фактурою № 35від 09.02.2021 року /а.с.30/. На підставі викладеного,

Outcome: partial