Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

До суду звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі. Свої позовні вимоги мотивують тим, що житловий будинок, який знаходиться в с. Мишів по вул. Шкільній, 6 А Іваничівського району належить до колгоспного двору та станом на 1991 рік його членами були баба позивачів [PERSON], батько [PERSON] та позивачі по справі, кожному із них належало по 1/4 частині будинковолодіння. 03 березня 1994 року [PERSON] померла. Заповіту за життя [PERSON] не склала, а тому спадщина після її смерті відкрилась за законом. [PERSON], син спадкодавиці, прийняв спадщину після смерті матері вступивши у володіння спадковим майном. 23 березня 1994 року помер [PERSON] Позивачі прийняли спадщину після смерті батька вступивши у володіння спадковим майном, так як постійно із ним проживали за однією адресою. Однак [PERSON] за життя не встиг виготовити правовстановлюючих документів на своє імя після смерті матері. Враховуючи, що позивачі не можуть отримати від Іваничівської державної нотаріальної контори свідоцтво на право власності на спадковий будинок, через відсутність правовстановлюючого документу на нього у спадкодавця, то просять суд постановити рішення, яким визнати за ними право власності по 1/2 частині житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться в с. Мишів по вул. Шкільній, 6 А Іваничівського району Волинської області. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять позов задовольнити Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в с. Мишів по вул. Шкільній, 6 А Іваничівського району належить до колгоспного двору та станом на 1991 рік, в списках членів господарства рахувалися баба позивачів [PERSON], їх батько [PERSON] та позивачі по справі, які і проживали у вказаному будинку. Кожному із членів господарства належало по 1/4 частині житлового будинку з господарськими будівлями. 03 березня 1994 року [PERSON] померла. Спадщину після її смерті прийняв син [PERSON] вступивши у володіння спадковим майном. 23 березня 1994 року помер [PERSON] Спадщину після його смерті прийняли в рівних частках позивачі по справі, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем, відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року). Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого. Статтею 529 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина померлого. Враховуючи, що позивачам по справі належало по 1/4 частині житлового будинку з господарськими будівлями, як членам колгоспного двору, а також те, що вони належно в рівних частках прийняли спадщину після смерті батька, то за ними необхідно визнати право власності по 1/2 частині житлового будинку та господарських будівель, які знаходяться в с. Мишів по вул. Шкільній, 6 А.

Outcome: approved