Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Канівської районної ради, Канівської районної державної адміністрації до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Канівська центральна районна лікарня про відшкодування збитків за лікування потерпілого від злочину, в якому вказує, що вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.11.2017 [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Досудовим розслідуванням встановлено, що [PERSON], будучи раніше судимою 19.10.2011 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, 10.10.2013 Канівським міськрайонним судом за ч.1 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, 15.10.2014 постановою Канівського міськрайонного суду на підставі ст. 78 ч.2 КК України відмінено звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на замінено на позбавлення волі строком на 2 роки, постановою Уманського міськрайонного суду від 16.11.2014 звільнена з місць позбавлення волі умовно достроково, відповідно до ст. 89 КК України судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не стала та повторно вчинила умисний злочин. Так, [PERSON], 06.09.2017, близько 16.00 год., перебуваючи в [ADDRESS], що належить гр. [PERSON], на грунті раптово виниклих неприязливих відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, нанесла один удар кухонним ножем в живіт [PERSON], в результаті чого спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді рани передньої поверхні живота зліва, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням великого сальника, судин шлунку та внутрішньочеревною кровотечею, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 02-01/1750 від 25.09.2017 відноситься до категорії тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння. В результаті отриманих по вині [PERSON] тілесних ушкоджень, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Канівської центральної районної лікарні Канівської районної ради (далі ЦРЛ) з 06.09.2017 по 21.09.2017 та на його лікування було затрачено 8351,36 грн. (вартість одного ліжко-дня у вересні 2017 року 521,96 грн. множиться на кількість днів перебування хворого на стаціонарному лікуванні). Канівська ЦРЛ не надає платних послуг, у зв'язку з цим вартість одного ліжко-дня розраховується виходячи із загальної суми фактичних витрат за місяць, в якому проводилося лікування (відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання). Крім того, за період лікування хворий [PERSON] отримав медикаменти та перев'язувальні матеріали на загальну суму 173,65 грн. Таким чином, кошти, що були витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину, підлягають стягненню з [PERSON], яка вчинила злочин, в розмірі фактичних збитків. [PERSON] 06.09.2017 умисно заподіяла [PERSON] тілесні ушкодження, внаслідок чого останній проходив лікування в хірургічному відділенні Канівської ЦРЛ з 06.09.2017 по 21.09.2017, загальна вартість якого склала 8525,01 грн. Підставою представництва інтересів Канівської районної ради та Канівської РДА став факт понесення бюджетом збитків внаслідок лікування потерпілого від кримінального правопорушення та необхідність у зв'язку із цим вжиття заходів представницького харакрету до їх відшкодування. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь держави Україна в особі Канівської районної ради 8525,01 грн. збитків, перерахувавши їх на р/р 31412544700184 в банку ГУДКСУ у Черкаській області, отримувач Канів УК / Канівський район 24060300, ЄДРПОУ 38048557, МФО 854018 (в призначенні платежу вказувати: відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON]В.). Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлений позов у повному обсязі, просив його задоволити. Представник Канівської районної ради в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника. Представник Канівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника, не заперечують проти позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання, не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник Канівської центральної районної лікарні в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлено. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В судовому засіданні встановлено, що згідно вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.11.2017 [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном на 2 роки. Вироком встановлено, що [PERSON] 06.09.2017 близько 16.00 год., перебуваючи в [ADDRESS], що належить гр. [PERSON], на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, нанесла один удар кухонним ножем в живіт [PERSON], в результаті чого спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді рани передньої поверхні живота зліва, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням великого сальника, судин шлунку та внутрішньочеревною кровотечею, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 02-01/1750 від 25.09.2017 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (а.с.7). Відповідно до довідки Канівської центральної районної лікарні № 618/01-03 від 15.03.2018 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні 16 днів. Вартість лікування хворого коштом лікарні складає 8525,01 грн. (а.с.9). Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього Кодексу. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави щодо відшкодування шкоди заподіяної злочином предявляється прокурором. Особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Згідно п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Канівської районної ради кошти в сумі 8525,01 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved