Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

до суду\~звернулася [PERSON]\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач вказує, що у 2015 році зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] Від спільного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У 2018 році шлюб між ними розірвано, дитина залишилась проживати разом з позивачем. Посилаючись на те, що відповідач протягом трьох років не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, вона звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 2500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2018 року і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] надала суду заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання, що призначалися на 13.12.2018, 28.12.2018, 28.01.2019 та 07.03.2019 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що позовні\~вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають до задоволення, з таких підстав. Згідно свідоцтва\~про народження\~серії І-БП\~№ 193828,\~виданого Ковпаківським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Сумського міського\~управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 21.01.2017, шлюб, укладений 31 липня 2015 року у Ковпаківському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], залишено проживати разом з матірю [PERSON] Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 5773 від 16.10.2018, [PERSON], [INFO], проживає [INFO], разом з донькою [PERSON], [INFO]. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON], який є батьком малолітньої [PERSON] добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним та має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України,\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні аліментного платежу у твердій грошовій сумі суд враховує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлений законодавством, а також положення ст.\~180\~СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком, як матері так і батька. Підстави, які б унеможливлювали надання [PERSON] матеріальної допомоги, передбаченої законодавством, у розмірі визначеному позивачем, відсутні, тому суд, враховуючи, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дитини у добровільному порядку, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON]на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі пятсот) грн, підлягають до задоволення. Разом з тим, суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати її майнові права. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, тому судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави. Відповідно до ст.\~191\~Сімейного кодексу\~України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: approved