Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

До суду звернулося ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» посилаючись на те, що товариство зареєстроване в державному реєстрі як юридична особа 15.04.2005 і займається вирощуванням зернових та технічних культур. Для своєї діяльності має право укладати угоди, необхідні для ведення статутної діяльності, брати в оренду виробничі та інші приміщення та укладати договори оренди земельних ділянок товарного виробництва для вирощування зернових та технічних культур. З цією метою позивачем було продовжено вже існуючий договір оренди земельної ділянки з [PERSON], укладений 26.08.2005 за №60 та укладений акт прийому-передачі земельної ділянки. Навесні 2014 року було виявлено скошені біля 5 га посіви озимої пшениці сорту «Акратос» та сорту «Мулан», що належали позивачу на полі №7 третьої сівозміни. Була подана заява до відділення поліції, яка встановила, що в ніч на 10.05.2014 на орендованій у [PERSON] земельній ділянці [PERSON] - відповідач по справі самовільно скосив рослини озимої пшениці, чим заподіяв значну шкоду товариству. Згідно висновку товарознавчої експертизи №24/10-15 від 09.10.2015 вартість завданих прямих збитків становить 28198,35 грн.. Крім того, упущена вигода згідно висновку експертизи №15Х05-15 від 20.05.2015 становить 180777 грн.. Всього позивачу спричинена матеріальна шкода на загальну суму 208975,35 грн.. Просить стягнути з відповідача вказану суму та судовий збір в розмірі 3134,64 грн.. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідач самовільно скосив посіви озимої пшениці на орендованій у [PERSON] та інших осіб земельній ділянці загальною площею 4,8396 га, чим спричинив товариству матеріальну шкоду у вигляді прямих збитків в сумі 28198,35 грн.. Крім того, упущена вигода у вигляді неотриманого врожаю становить 180777 грн.. Всього позивачу спричинена матеріальна шкода на загальну суму 208975,35 грн.. Просить стягнути з відповідача вказану суму та судовий збір в розмірі 3134,64 грн.. Вважає, що вина відповідача у спричинені позивачу матеріальних збитків доведена матеріалами кримінальної справи, поясненнями свідків та наданими суду доказами. Просить не застосовувати заявлену представником відповідача позовну давність, так як матеріали тривалий час знаходилися на розгляді у відділенні поліції і тільки у грудні 2015 року було прийнято рішення про закриття криімального провадження. Вважає, що з цього часу пішов відлік строку позовної давності. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що розмір земельної ділянки, де він скосив пшеницю, значно менше, ніж вказано у висновку експертизи та в акті обстеження посівів озимої пшениці - 4,97 га під урожай 2014 року від 13.05.2014, так як земельна ділянка його батька, яка знаходиться в оренді товариства і на якій він скосив пшеницю, складає 3,65 га. Тому відмовляється відшкодовувати збитки у вказаних в позові розмірах. Також вважає, що він діяв правомірно, так як це спірна земельна ділянка і він попереджав про свої права на неї керівника ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор». Його представник в судовому засіданні позов не визнала, так як площа скошеної пшениці не відповідає розмірам, вказаним в акті обстеження посівів озимої пшениці - 4,97 га під урожай 2014 року від 13.05.2014. Тому вона та відповідач не визнають суму збитків? заподіяних товариству. Крім того, просить застосувати до вказаних правовідносин позовну давність, так як відповідач спричинив шкоду позивачу 10.05.2014, а позов поданий до суду 02.10.2017, тобто після спливу встановленого законом трьохрічного строку. Заяви про поновлення строку позовної давності представник позивача до суду не подавав. Тому просить відмовити у задоволенні позову з вказаної підстави. Заслухавши представника позивача, відповідача, його предстанваика, свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає. В судовому засіданні встановлено, що 26.08.2005 [PERSON] уклав договір оренди належної йому земельної ділянки розміром 3,65 га з ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор». 26.08.2012 вказаний договір оренди був продовжений на 5 років. На орендованій земельній ділянці позивач посіяв озиму пшеницю сорту «Акратос» та сорту «Мулан» на що виратив, згідно висновку експертизи 28198,35 грн.. 10.05.2014 працівники позивача виявили, що на полі №7, де знаходилася орендована у [PERSON] земельна ділянка скошено 4,9 га озимої пшениці, що спричинило позивачу збитки у вигляді недоотриманого врожаю на загальну суму 180777 грн.. Після перевірки було встановлено, що вказану пшеницю скосив [PERSON], який вважав, що позивач незаконно посіяв пшеницю на земельній ділянці, яка належить його батькові і з яким без волі батька був продовжений договір оренди у 2012 році. Постановою слідчого Рокитнянського ВП від 23.12.2015 справа відносно [PERSON] була закрита. 02.10.2017 позивач звернувся до суду із вимогою до [PERSON] про відшкодування збитків на загальну суму 208975,35 грн.. Представник відповідача подав до суду заяву та заявив у судовому засіданні про застосування до вказаних правовідносин позовну давність, так як з часу спричинення збитків минуло більше трьох років і позивач не ставить перед судом питання про поновлення позовної давності. Допитані у судовому засідані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали, що в ніч на 10.05.2014 на прохання [PERSON] допомагали йому скосити засіяні на його земельній ділянці посіви пшениці. Яка саме площа скошеної озимої пшениці, не знають. Свідок [PERSON] в суді показала, що працює обліковцем ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» і що площа скошеної озимої пшениці в ніч на 10.05.2014 відповідає вказаній в акті. Свідок [PERSON] суду показав, що у 2014 році він працював на посаді агронома в ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» і навесні 2014 року виїздив на поле №7, де було скошено частину озимої пшениці. Яку саме площу, не знає. У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що позивачем доведено, що саме відповідач, який цього не заперечує, спричинив матеріальну шкоду позивачу на суму, вказану у висновках експертиз. Згідно до ст,256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. У статті 257 ЦК України встановлений строк, протягом якого особа може звернутися до суду - три роки. Статтею 267 ЦК України визначені наслідки спливу позовної давності, згідно ч.3 якої позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд не приймає до уваги твердження представника позивача, що строк позовної дасності розпочався з дня винесення постанови слідчого про закриття кримінального провадження, тобто з 23.12.2015, так як у відповідності до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається із заяви директора ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» Смиченка В.Ф. від 14.05.2014 йому вже було відомо про спричинення матеріальних збитків, тобто порушення прав підприємства при подачі заяви, тобто з цього часу почався відлік строку позовної давності і ніщо не заважало позивачу протягом встановленого законом терміну звернутися до суду за захистом своїх прав. Суд вважає, що є підстави для застосування до вказаних правовідносин наслідків, передбачених ч.4 ст.267 ЦК України, так як позивач при поданні позовної до суду не просить суд поновити строк позовної дасності звернення до суду і відповідач просить застосувати до вказаних правовідносин позовну давність і заявлено про це до виходу суду до виходу у нарадчу кімнату.

Outcome: dismissed