Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальний заклад «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому вказує, що вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.12.2016 року, що набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Встановлено, що неповнолітній [PERSON] [INFO], близько 00.30 год., перебуваючи по [ADDRESS] на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс численні удари кулаками правої та лівої рук по обличчю та тулубу [PERSON], в результаті чого спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа, які згідно з висновком експерта № 02-01/1580 від 10.08.2016, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я; садна м'яких тканин нижньої щелепи, крововиливи верхньої губи, правого плечового суглобу, які згідно з висновком експерта № 02-01/1580 від 10.08.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманих травм потерпілий [PERSON], [INFO], перебував на стаціонарному лікуванні в Коммунальному закладі «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» (далі - Черкаська обласна лікарня). Згідно інформації Черкаської обласної лікарні № 01-28/432 від 10.03.2017 [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в стоматологічному відділенні Черкаської обласної ради з [INFO] по 13.07.2016. Відповідно до довідки Черкаської обласної лікарні № 01-28/432 [PERSON] в Черкаській обласній лікарні проведено 16 ліжко-днів. Всього за час лікування потерпілого лікарнею витрачено грошові кошти в сумі 5096,80 грн. В добровільному порядку вказані кошти відповідачем не повернуто. Лікування потерпілого [PERSON] проводилось за кошти Черкаської обласної лікарні, засновником та головним розпорядником коштів якої є Черкаська рада. Витрати виникли внаслідок вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, що підтверджується вироком Канівського міськрайонного суду від 26.12.2016. Відповідно до інформації ДНЗ «Канівське вище професійне училище» № 96 від 14.03.2017 [PERSON] навчається у вище вказаному навчальному закладі з 01.09.2014 року по теперішній час та отримував стипендію до грудня 2016 року. Разом з тим, наказом по училищу № 387 від 14.12.2016 [PERSON] тимчасово призупинено виплату стипендії у зв'язку з невідвідуванням навчального закладу, а також незадовільними оцінками. Крім того, відповідно до інформації ДНЗ «Канівське вище професійне училище» № 112 від 21.03.2017 [PERSON], згідно робочого навчального плану та наказу по училищу № 26 від 19.01.2017, мав проходити виробниче навчання та виробничу практику на підприємстві з 30.01.2017 по 29.06.2017, однак у зв'язку з тим, що [PERSON] не приступив до їх проходження, тому договір з підприємством було розірвано. Таким чином, у зв'язку з тим, що неповнолітній [PERSON] не має самостійного доходу, тому з урахуванням викладеного та положень ст. 1179 ЦК України, витрати на лікування потерпілого [PERSON] слід стягнути з матері [PERSON], тобто з [PERSON]. З огляду на те, що витрати на лікування потерпілого [PERSON] до бюджету не відшкодовано, вказане свідчить про неналежне виконання Черкаською обласною радою покладених на неї обов'язків, що дає право Золотоніській місцеві прокуратурі вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави. Золотоніською місцевою прокуратурою на виконання вимог ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» за вихідним № 151-394 вих.17 від 23.03.2017 повідомлено Черкаську обласну раду про звернення з позовом до суду. Підставою представництва інтересів Черкаської обласної ради став факт понесення бюджетом збитків внаслідок лікування потерпілого від кримінального правопорушення та необхідність у зв'язку із цим вжиття заходів представницького характеру до їх відшкодування. Просить стягнути з [PERSON] на користь Черкаської обласної ради кошти в сумі 5 096,80 грн. та зарахувати їх на р/р 31410544700001, код 24060300, МФО 854018 ГУДСКУ в Черкаській області. Судові витрати покласти на відповідача. 02.06.2017 року заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури уточнив позовні вимоги, просив стягнути в рівних частинах з [PERSON] та з [PERSON] на користь Черкаської обласної ради кошти в сумі 5 096,80 грн. та зарахувати їх на р/р 31410544700001, код 24060300, МФО 854018 ГУДСКУ в Черкаській області. Представник Золотоніської місцевої прокуратури через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Повідомлення про причину неявки в засідання відповідачів до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В судовому засіданні встановлено, що згідно вироку суду [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 рік. Вироком встановлено, що відповідач [INFO] року близько 00.30 год., перебуваючи по [ADDRESS] на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс численні удари кулаками правої та лівої рук по обличчю та тулубу [PERSON], в результаті чого спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа, які згідно з висновком експерта № 02-01/1580 від 10.08.2016, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я; садна м'яких тканин нижньої щелепи, крововиливи верхньої губи, правого плечового суглобу, які згідно з висновком експерта № 02-01/1580 від 10.08.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.6-7). Відповідно до довідки Черкаської обласної лікарні № 01-28/432 [PERSON] в Черкаській обласній лікарні проведено 16 ліжко-днів. Всього за час лікування потерпілого лікарнею витрачено грошові кошти в сумі 5096,80 грн. (а.с.17). Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього Кодексу. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно до ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Відповідно до інформації ДНЗ «Канівське вище професійне училище» № 96 від 14.03.2017 [PERSON] навчається в вище вказаному навчальному закладі з 01.09.2014 року по теперішній час та отримував стипендію до грудня 2016 року. Разом з тим, наказом по училищу № 387 від 14.12.2016 [PERSON] тимчасово призупинено виплату стипендії у зв'язку з невідвідуванням навчального закладу, а також незадовільними оцінками. Крім того, відповідно до інформації ДНЗ «Канівське вище професійне училище» № 112 від 21.03.2017 [PERSON], згідно робочого навчального плану та наказу по училищу № 26 від 19.01.2017, мав проходити виробниче навчання та виробничу практику на підприємстві з 30.01.2017 по 29.06.2017, однак у зв'язку з тим, що [PERSON] не приступив до їх проходження, тому договір з підприємством було розірвано (а.с.26-33). Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави щодо відшкодування шкоди заподіяної злочином пред'являється прокурором. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Черкаської обласної ради кошти в сумі 5 096,80 грн. Стаття 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved