Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою, заінтересовані особи: [PERSON] , виконавчий комітет Чернівецької міської ради, Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради про встановлення факту належності правовстановлючого документа, мотивуючи заяву тим, що він народився [INFO] в м.Мукачево Закарпатської області, відповідно до якого зазначено [PERSON] . У відповідності до паспорта громадянина України його особу зазначено як [PERSON] , а у свідоцтві про право власності виданого Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради його особу зазначено як [PERSON] , що є невірним оскільки згідно свідоцтва про народження, його батьками зазначено: [PERSON] , [PERSON] . Крім того, особу його батька у паспорті громадянина України зазначено [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. У зв`язку із виявленими розбіжностями в написанні по батькові порушено його права. Встановлення факту правовстановлюючого документу йому необхідне для усунення порушення його майнових прав щодо володіння, користування та розпорядження належним йому на праві власності нерухомим майном, просить заяву задовольнити. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду поступила через канцелярію суду заява з клопотанням справу розглянути в його відсутність, заяву підтримав повністю та просив заяву задовольнити. Заінтересована особа: представник виконавчого комітету Чернівецької міської ради та Департамента житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради Осовська М.М., в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила, від останньої до суду поступила письмова заява про розгляд справи в її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви. Заінтересована особа: [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила, від останньої до суду поступила письмова заява про розгляд справи в її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом належними і допустимими доказами, встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в м.Мукачево Закарпатської області, що підтверджується паспортом громадянина України (а.с.6,12), його батьками зазначено: [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с13-14). Заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №23/386 від 17.01.2020 року (а.с.7). 29.08.1992 року зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом №1346 між заявником [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). У відповідності до свідоцтва про народження, батько заявника - [PERSON] , народився [INFO] в с.Карапчів Вижницького району Чернівецької області (а.с.17-18). Згідно свідоцтва про одруження, [PERSON] 09.03.1968 року зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON] в міському бюро ЗАГС м.Мукачево, актовий запис №95 (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про право власності виданого Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради 19.11.2004 року, квартира за адресою [ADDRESS] , загальною площею 62,80 кв.м. належить на праві приватної власності заявнику [PERSON] (а.с.8), її частка 1/1, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7272613 від 18.05.2005 року (а.с.9). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою [ADDRESS] , загальною площею 62,80 кв.м. належить на праві приватної спільної часткової власності, частка Ѕ [PERSON] (а.с.10-11) на підставі договору дарування, посвідченого Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою 14.07.2009 року (а.с.21). У зв`язку з розбіжностями в написанні по батькові заявника між документами та записом в свідоцтві про право власності на квартиру, порушенно майнов права заявника. Встановлення факту правовстановлюючого документа необхідне заявнику для усунення перешкод у правах володіння, користування та розпорядження належним йому на праві власності нерухомим майном. Згідно ст. 293 ч. 1 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Згідно роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Таким чином, встановлення факту належності заявнику [PERSON] , свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 62,80 кв.м., виданого 19.11.2004 року Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради згідно з розпорядженням від 19.11.2004 р. №42346 на ім`я [PERSON] , породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості встановлення факту належності свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № [NUMBER] та є всі підстави для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявнику, крім того, вказані факти не заперечуються заінтересованими особами. У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедлививий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved