Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. У вказаній заяві заявник зазначив, що він є сином [PERSON], який помер у м. Макіївка, Донецької області, [INFO] року у віці 86 років, про що 02.12.2016 року складено відповідний актовий запис про смерть за №990. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для подальшої реєстрації факту смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтв про смерть, оскільки видане на території Донецької області свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому законом порядку факту смерті громадянина [PERSON], що створює перешкоди та робить неможливим оформлення спадкових прав, як спадкоємця за законом на майно, що залишилось після смерті громадянина [PERSON] Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві заявнику було відмовлено у проведення державної реєстрації смерті з посиланням на те, що для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зазначене місце смерті - м. Макіївка Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просив встановити юридичний факт смерті громадянина України [PERSON], який народився [INFO] року в Україні, Сумська область, Путивльський район, село Алєєве, померлого [INFO] року в м. Макіївка, Донецької області. В судове засідання заявник не зявився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав у повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надіслали до суду лист про розгляд справи у відсутність їх представника відповідно до фактичних обставин справи. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані і є такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 234 ч.2 п.5, 256 п.8 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації її органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Батьком заявника [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника виданого 01.02.1962 року Радянським районним ЗАГС м. Макіївки, Донецької області, актовий запис № 304. Як вбачається з копії довідки про смерть від 30.05.2017 року за №146/04.15-119 виданої гр. [PERSON] Радянським відділом записів актів громадянського стану м. Макіївки Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки [PERSON], [INFO] помер [INFO] року, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану зроблений відповідний запис за №990. Місце смерті - Донецька Народна Республіка м. Макіївка. 02.12.2016 року Радянським відділом записів актів громадянського стану м. Макіївки Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про смерть [PERSON], серії [NUMBER] Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено. Законом України № 1680-VІІ «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, передбаченими на тимчасово окупованій території, є недійсними і не створює правових наслідків. Заявником для державної реєстрації смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві подано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.12.2016 року, видане на підставі актового запису №990 від 02.12.2016 року, складеного «Совєтським відділом запису актів цивільного стану м. Макіївка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 11.04.2017 року за №2103/16.5-73 надано заявнику відмову в проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], у зв'язку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним факт смерті громадянина України [PERSON], який народився [INFO] року в Україні, Сумська область, Путивльський район, село Алєєве, померлого [INFO] року в м. Макіївка, Донецької області, у віці 86 років. За наведених обставин іншим шляхом, ніж звернення в суд із заявою про встановлення факту, встановити факт смерті [PERSON], неможливо. Встановлення факту смерті батька необхідно заявнику для реєстрації смерті батька у відповідності із законодавством України, отримання свідоцтва про смерть батька та оформлення своїх спадкових прав після його смерті. За таких обставин заява про встановлення факту смерті є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно ч.4 ст.257-1, п.8 ст.367 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі наведеного,

Outcome: approved