Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області із заявою про встановлення факту проживання на території України, заінтересована особа: Вільнянський РС УДМС України в Запорізькій області. На обґрунтування своєї заяви зазначає, що народився [INFO] року в м. Запоріжжі та 10 серпня 1979 року отримав паспорт громадянина СРСР, у якому зазначене місце його реєстрації в [ADDRESS], до 01 вересня 1984 року. В період з вересня 1984 року до серпня 1991 року він постійно проживав на території Запорізької області без реєстрації, займаючись різними видами підсобних робіт. З серпня 1991 року по 2013 рік постійно проживав без реєстрації в будинку [ADDRESS], а з 2013 року він постійно проживає без реєстрації в с. Матвіївка у свого брата. На початку 2014 року він звернувся до Вільнянського РС УДМС України в Запорізькій області з метою обміну паспорту громадянина СРСР на паспорт громадянина України, проте йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують громадянство України. Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити факт його постійного проживання на території України з серпня 1991 року по теперішній час. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав з підстав, викладених в ній, просив суд задовольнити її в повному обсязі. Представник зацікавленої особи - Вільнянського РС УДМС України в Запорізькій області у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, зазначивши, що на підставі ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України та ч. 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України (13 листопада 1991 року) проживали в України і не були громадянами інших держав при встановленні вказаних фактів може оформити громадянство України. Заявником надані документи, які підтверджують факт його проживання на території України на момент проголошення незалежності України, а тому заява обґрунтована та може бути задоволена. Вислухавши заявника та представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Встановлено, що заявник [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Встановлення факту постійного проживання [PERSON] на території України необхідно йому для підтвердження громадянства України та отримання паспорту громадянства України. Той факт, що заявник [PERSON] з серпня 1991 року постійно проживає на території України по теперішній час, підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами: - свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 4); - рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.1989, який розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5); - паспортом громадянина СРСР [PERSON], згідно з яким останній до 01 вересня 1984 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-8); - довідкою Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області та актом від 16.04.2014, згідно з якими заявник [PERSON] з серпня 1991 року по грудень 2013 року проживав без реєстрації в будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). При вищевикладених обставинах, суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання [PERSON] на території України з серпня 1991 року по теперішній час. На підставі викладеного,

Outcome: approved