Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей до відповідача [PERSON], згідно якого просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (прибутку) посилаючись на наступне: з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.08.1995 року. В період шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. З січня 2011 року їхнє шлюбне життя не склалось, хоч на даний час вони продовжують перебувати в зареєстрованому шлюбі. Всі обов»язки по утриманню дітей вона несе самостійно. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. При цьому пояснив, що вони з позивачкою дійсно проживають в одній квартирі, але кожен сам по собі. Він оплачує комунальні послуги та частково допомагає утримувати дітей. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.08.1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб В період шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження дітей, згідно яких відповідач записаний батьком дітей. Судом встановлено, що старший син сторін [PERSON], [INFO] на час подання позовної заяви, 29.05.2015 року, досяг повноліття. Тому підстав для стягнення аліментів на його утримання як на неповнолітню дитину немає. Посилання позивача на те, що син [PERSON] продовжує навчання та в з»язку з цим потрібно стягнути аліменти на його утримання, на думку суду задоволенню не підлягають, так як позивачем не надано доказів про те, що син дійсно продовжує навчання та в зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги. Крім того згідно поданої позовної заяви позивач ставить вимоги про стягнення аліментів на сина [PERSON] як на неповнолітню дитину, а не як на повнолітнього сина, в зв»язку з навчанням. Тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина сторін - [PERSON], [INFO], як на неповнолітню дитину задоволенню не підлягають. Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін - [PERSON], [INFO] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на даний час сторони подружні відносин не підтримують, проживаючи в одному житловому помешканні, кожен веде окреме господарство. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач, матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку надає, але в невеликому розмірі та не систематично. За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне положення сторін: відповідач офіційно працює, та отримує заробітну плату, тобто має постійний прибуток. Позивач також працює та отримує заробітну плату. Інших неповнолітніх дітей та утриманців сторони не мають. За таких обставин суд вважає, що з відповідача повинні бути стягненні аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (прибутку) але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Визначаючи даний розмір аліментів суд виходить ще й з того, що у сторін є старший син, який навчається. З пояснень сторін вбачається, що на даний час в провадженні суду перебуває справа про стягнення аліментів на його утримання в зв»язку з навчанням. Тому в будь-якому випадку, відповідач як батько [PERSON], буде надавати допомогу і на його утримання. Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 243 грн. 60 коп., так як позивач відповідно до ст.. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. На основі ст. 180, 182, 184 СК України.

Outcome: partial