Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

До суду звернулася кредитна спілка «Полтава і полтавці» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначали, що між кредитною спілкою «Полтава і полтавці» та [PERSON] 25 грудня 2007 року укладено кредитний договір № 299 згідно п.2.1 якого позивач надав відповідачеві [PERSON] кредитні кошти у розмірі 10 000 грн. із строком повернення - 25 грудня 2012 року. Відповідно до умов вищевказаного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконав. Строк повернення кредитних коштів 25 грудня 2012 року, але кредитні кошти не повернуті, відсотки за користування не сплачені. Просили стягнути з відповідача заборгованість на користь кредитної спілки «Полтава і полтавці» 29597,04 грн., а також стягнути понесені позивачем судові витрати. В судовому представник позивача кредитної спілки «Полтава і полтавці» позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник у судове засідання не прибули, про дату розгляду справи повідомлялися. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі й на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і виплатити відсотки. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Судом достовірно встановлено, що 25 грудня 2007 року між сторонами по справі: кредитною спілкою «Полтава і полтавці» та [PERSON] укладено кредитний договір № 299. Банком було надано кредитні кошти на строк до 25 грудня 2009 року, включно, у вигляді споживчого кредиту у сумі 10 000 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,15 % щоденно на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 6.2. Договору при порушенні строків сплати кредиту та (або) відсотків більше ніж на 3 дня кредитор має право подвоїти процентну ставку вказану в п. 1.4 до моменту повного погашення простроченої заборгованості. У випадку стягнення заборгованості через суд потроїти процентну ставку, починаючи з останньої дати сплати кредиту. Кредитна спілка виконала зобовязання перед відповідачем шляхом надання кредитних коштів. Відповідач допустила прострочення виконання зобовязання щодо сплати грошових коштів. Сума боргу з відсотками за користування кредитом становить 29\~597,04 грн., згідно розрахунків, наданих позивачем. Відповідач не надала суду належних і допустимих доказів на спростування позову. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 299 від 25 грудня 2007 року у розмірі 29\~597,04 грн. та у повернення сплачених судових витрат у розмірі 295,97 грн.

Outcome: approved