Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до відповідача [PERSON], згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку ( прибутку), щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: 08.03.1997 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 5 В період шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини та ведення спільного господарства вони фактично припинили з травня 2006 року . На даний час вона проживає однією сім'єю з іншим чоловіком, від якого народила дитина, а перебування у шлюбі з відповідачем не дає їй можливості належно зареєструвати народження даної дитини. Неповнолітній син проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але не систематично, що ставить її у скрутне матеріальне становище, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден на розірвання шлюбу. Проти стягнення аліментів заперечує посилаючись на те, що він планує забрати сина до себе, матеріально його забезпечувати, та вивчити. Крім того він надає матеріальну допомогу на утримання сина. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 08 березня 1997 року позивач уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що шлюбні відносини, ведення спільного господарства та спільне проживання сторони припинили з травня 2006 року, що сторонами не заперечується. На даний час у кожної із сторін фактично створені нові сім'ї. У позивачка народилась дитина в іншій сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наведених вище обставин, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між ними потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе відповідно до прохання позивачки залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Так як з позивачкою залишається проживати на даний час неповнолітня дитина, витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, на думку суду повинні бути покладені не відповідача. Так як обидві сторони є винними у розірвання шлюбу суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки 320.00 грн., на відшкодування витрат по сплаті судового збору. Задовольняючи вимоги про стягнення аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що в період шлюбу у сторін народилось двоє дітей. При цьому донька сторін - [PERSON], [INFO] на даний час є повнолітньою, тому на її утримання аліменти не стягуються та позивач не заявляє відповідних вимог. Син сторін [PERSON], [INFO] на даний час проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач частково надає допомогу на утримання дитини, що позивачем не заперечується. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік. Судом встановлено, що відповідач є фізичною особою підприємцем та отримує прибуток. Будь-яких заперечень про стягнення з нього аліменти на утримання дитини в частці від прибутку суду не надав. За даних обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина в частці від отримуваного прибутку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне положення сторін: відповідач працює, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. На утриманні обох сторін є ще по одній неповнолітній дитині. З урахуванням всіх обставин справи суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини , на користь позивачки в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (прибутку) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. Стягнення аліментів в такому розмірі на думку суду буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини даного віку. Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Посилання відповідача на те, що він бажає взяти сина до себе та матеріально його утримувати тому підстави для стягнення з нього аліментів відсутні, суд не може прийняти до уваги, так як на даний час неповнолітній син сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, тому відповідач повинен матеріально забезпечувати дитину, а позивач має право на отримання аліментів від відповідача. У випадку, колиякщо син сторін перейде жити до батька, останній матиме можливість ставити питання про звільнення його від сплати аліментів на у тримання сина. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640.00 грн. . На основі ст. 110, 112, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved