overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Г.М. із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме просить встановити те, що [PERSON], [INFO], яка померла 24 вересня 2008 року, була рідною сестрою [PERSON], [INFO], яка померла 06 січня 2002 року, мотивуючи свої вимоги тим, що у зв`язку із відсутністю свідоцтва про народження останньої, як доказ того, що вона є рідною сестрою її померлої бабці [PERSON], вона не може одержати в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання [PERSON] не зявилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати без її участі, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Романовоселівської сільської ради, в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від представника надійшла заява, в якій просить слухати справу у його відсутності, заяву визнає. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Так, в ході судового засідання було встановлено, що заявниця [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася 31 серпня 1989 року в с.Романове Село Збаразького району Тернопільської області і її батьками були [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Фрис). Бабусею заявниці є [PERSON]. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією свідоцтва про народження серії НI-ИД №259881 (а.с.5), копіями свідоцтва про укладення шлюбу серії I-ИД №084481 та серії І-ИД №459935 (а.с.6,12), копією свідоцтва про народження серії V-УР №0869777 (а.с.13). Згідно із копіями свідоцтв про смерть серії I-ИД №128475 та серії I-ИД №073645 вбачається, що [PERSON] померла 06.01.2002 року в с.Романове Село Збаразького району Тернопільської області, а [PERSON] померла 24.09.2008 року в с.Романове Село Збаразького району Тернопільської області (а.с.8,9). Судом встановлено, що померлі [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами. Дана обставина знайшла своє підтвердження копією архівної довідки Державного архіву Львівської області №Т-7032-05/п від 19.10.2005 року, рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2008 року (а.с.15-16), іншими матеріалами справи. З матеріалів заяви вбачається, що встановлення факту необхідне заявниці для оформлення спадкових прав. Враховуючи все вищевказане, суд вважає за можливе встановити факт, що [PERSON], [INFO], яка померла 24 вересня 2008 року, була рідною сестрою [PERSON], [INFO], яка померла 06 січня 2002 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] (д.п. [PERSON]) В.М. із заявою про встановлення факту родинних відносин. Зокрема, заявниця просить встановити, що померла 11 листопада 2002р. [PERSON] є її матірю. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що в даний час виникла необхідність встановлення факту вищевказаних родинних відносин для оформлення нею спадщини після померлої матері, оскільки актовий запис про її народження у відділі ДРАЦС головного територіального управління юстиції відсутній, а тому вона звернулась до суду із даною заявою. Заявниця в судове засідання не зявилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, заяву підтримує. Представник Коханівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак від сільської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності її представника, щодо задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, та встановити, що [PERSON], яка померла 11 листопада 2002р. є матірю [PERSON] (д.п. [PERSON]) [PERSON], [INFO]. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] померла 11 листопада 2002 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). Згідно довідок виданих виконкомом Коханівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області 09 березня 2017р. №\~119, № 120 про те, що на день смерті [PERSON] разом із нею була зареєстрована та проживала її дочка [PERSON] (д.п. [PERSON]) [PERSON], яка займалась похованням матері (а.с.8, 9). Як встановлено з повідомлення відділу ДРАЦС головного територіального управління юстиції від 29 листопада 2016 року в архіві відділу актовий запис про народження [PERSON] відсутній, метричні книги про народження за 1936-1942 р.р. по с.Коханівка не збереглися (а.с.6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] за участю заінтересованої особи Одеська міська рада в особі комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що згідно із свідоцтва про право власності на житло від 28 травня 1993 року яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 5-1054, слідує, що, [PERSON], згідно розпорядження Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів № 11154 від 28 травня 1993 року отримала квартиру загальною площею 46,7кв.м. Паспорт громадянки України серії КК №102384 виданий 01 жовтня 1998року також виписаний на імя [PERSON]. На таке ж прізвище виданий ідентифікаційний номер, проте у свідоцтві про право власності на житло прізвище вказано як [PERSON], а ім'я та по батькові - [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Зацікавлена особа у судове засідання не зявилась. Дослідивши докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із свідоцтва про право власності на житло від 28 травня 1993 року яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 5-1054, слідує, що , [PERSON], згідно розпорядження Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів № 11154 від 28 травня 1993 року отримала квартиру №34,яка розташована у будинку №12 по вул. Армійська в м. Одесі, загальною площею 46,7кв.м. Паспорт громадянки України серії КК №102384 виданий 01 жовтня 1998року виписаний на імя - [PERSON]. На таке ж прізвище виданий ідентифікаційний номер, проте у свідоцтві про право власності на житло прізвище вказано як [PERSON], а ім'я та по батькові - [PERSON]. Таким чином обставини на які посилається заявник нашли підтвердження під час судового розгляду. Згідно вимогам ч. 1 п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає :зави про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження,що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати також факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема довідок, свідоцтв, дипломів тощо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] за участю заінтересованої особи Одеського національного морського університету, яка просила встановити факт належності диплома про вищу освіту. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що 23.06.1989 р. отримала диплом спеціаліста ПВ № 754190 за спеціальністю «Експлуатація водного транспорту», кваліфікацією «інженер по організації та управлінню морським транспортом». Написання прізвища українською мовою у дипломі («Трофімович») відрізняється від написання прізвища у паспорті громадянина України («Трофимович»), який було видано значно пізніше, після звернення безпосередньо до навчального закладу, який видав вказаний диплом. Однак, відповідно до довідки від 14.04.2015 року № 33, виданої Одеським національним морським університетом: «[PERSON], [INFO], відповідно до архівних матеріалів дійсно навчалась на вечірній формі навчання Одеського інституту інженерів морського флоту з 01.09.1983 року». Згідно з довідкою отримала диплом спеціаліста ПВ № 754190 від 23.06.1989 року за спеціальністю «Експлуатація водного транспорту», кваліфікацією «інженер по організації та управлінню морським транспортом». У довідці також зазначено, що «прізвище, ім'я, по батькові в архівних документах російською мовою; дані українською мовою в архіві відсуті». В судовому засіданні заявник підтримала заяву про встановлення факту належності диплома про вищу освіту. Представник заінтересованої особи ОНМУ [PERSON] в судовому засідання не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.06.1989 р. [PERSON] отримала диплом спеціаліста ПВ № 754190 за спеціальністю «Експлуатація водного транспорту», кваліфікацією «інженер по організації та управлінню морським транспортом», що підтверджується дипломом ПВ №754190 про отримання вищої освіти та довідкою від 14.04.2015 року №33 виданої Одеським національним морським університетом, крім того в довідці зазначено, що прізвище, ім'я, по батькові в архівних документах російською мовою; дані українською мовою в архіві відсутні. Таким чином обставини на які посилається заявник нашли підтвердження під час судового розгляду. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне - значення встановлюються судом, в тому числі і факт належності - правовстановлюючих документів особі. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати також факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема довідок, свідоцтв, дипломів тощо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

До суду звернулася [PERSON], зацікавлена особа Мульчицька сільська рада Володимирецького району із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу, мотивуючи тим, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 01 лютого 2005 року серія [NUMBER] у її власності знаходиться земельна ділянка площею 1,14 га для ведення особистого селянського господарства на території Мульчицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області. Проте при видачі вищезазначеного державного акту на право власності на земельну ділянки була допущена помилка, а саме у написанні по-батькові заявниці де вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]» На теперішній час [PERSON], хоче належним чином закріпити своє право власності на земельну ділянку, але через виниклі обставини не має можливості цього зробити, окрім як в судовому порядку. Іншим шляхом як в судовому порядку заявниця своє право реалізувати не може, що стало підставою на звернення до суду. Представник заявниці [PERSON] в судове засідання зявилася, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник зацікавленої особи Мульчицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, в судове засідання не зявився, однак надіслали суду заяву в якій просив розгляд заяви проводити у відсутності їх представника проти заявлених вимог не заперечують. Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши та оцінивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Із паспорта Серії [NUMBER], який виданий Володимирецьким РВ УМВС України в Рівненській області 28 квітня 2001 року, а також картки фізичної особи-платника податків, вбачається, що по-батькові заявниці вказано «[PERSON]». Згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку від 01 лютого 2005 року серія [NUMBER], по-батькові заявниці вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Згідно довідки виданої виконкомом Мульчицької сільської ради про те, що [PERSON] та [PERSON] дійсно є одна і та ж сама особа. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. А тому суд рахує, що дана заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з вище вказаним позовом мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона разом з дітьми з 12 жовтня 2007 проживає та зареєстрована [ADDRESS] Вказаний житловий будинок належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON], яка є матір'ю її колишнього чоловіка [PERSON] На підставі ст. 156 ЖК України позивач користується житлом, однак на даний час відповідач по справі чинить їй перешкоди у користуванні житловим будинком та ультимативно вимагає виселення. А тому, просить суд визнати за нею право користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] та зобов'язати відповідача визначити житлове приміщення, яке можна займати. В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали, з підстав зазначених в позовній заяві, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю. Суд, заслухавши позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS] Вказаний житловий будинок належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON], що підтверджується рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 15 березня 2007 року. Згідно з ч.1 ст.156 ЖК України і з врахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, особи, зареєстровані в будинку (квартирі), що належить на праві власності, користуються житловим приміщенням відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається власником. Таким чином, за названих вище обставин є законні підстави для визнання за позивачем права користування вказаним житловим будинком та зобов'язання відповідача визначити житлове приміщення, яке має право займати позивач [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що з травня 2007 року була добре знайома з [PERSON] та мали почуття один до одного. Більше як 6 років тому, вирішили створити сім'ю. З цією метою почали мешкати разом. До самого часу смерті [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках. Мешкали разом, вели спільне господарство і подружні обов'язки були розподілені. З грудня 2007 р. мешкали разом за адресою: [ADDRESS] у її квартирі, так як власного житла у [PERSON] не було. Разом з ними проживав її син [PERSON] У січні 2013 року вони зробили сумісно вклад на один рік у ПАТ «Полтава-Банк» на ім'я [PERSON] Просила встановити юридичний факт проживання однією сім'єю без державної реєстрації осіб [PERSON] та [PERSON]. Визнати об'єктом спільної власності подружжя грошові кошти в сумі 42 000 грн. покладених на депозитний рахунок № [NUMBER] у Кременчуцькій філії ПАТ «Полтава Банк» згідно договору банківського вкладу № 8461 від 23.01.2013 року та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаних коштів. Зобов'язати Кременчуцьку філію ПАТ «Полтава-банк» повернути частину вкладу особистих коштів в розмірі 1/2 частини від 42 000 гривень з урахуванням процентів. Позивач позов підтримав. На роз'яснення суду, щодо можливості заміни відповідача - філії банку, яка не юридичною особою на ПАТ «Полтавабанк», що є юридичною особою відповіла відмовою заявити відповідне клопотання. Представник відповідача в частині вимог, що стосуються Кременчуцької філії ПАТ «Полтавабанк» заперечував. Згідно ст.. 28 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Відповідно до ст.. 29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Згідно ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Позов пред'явлений до неналежного відповідача та за таких обставин в його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16.05.1992 року сторони уклали між собою шлюб, який було зареєстровано у Тарасівській сільській раді Гребінківського району Полтавської області, актовий запис №6. Мають двох дітей: [PERSON], [INFO] ТА Квача [PERSON], [INFO] Одруження виявилося невдалим, чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємодопомогу та взаємоповагу, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З вересня 2011 року сторонни не проживають спільно як подружжя. Кожен має нову сімю. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Сторони в судове засідання не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, в яких позивач позовні вимоги підтримала, відповідач у своїй заяві позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 травня 1992 року, згідно зі свідоцтвом про шлюб, серії ІІ-КЕ №319973, виданим 16 травня1992 року Тарасівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис №6 (а.с.9). Відповідно до довідки Тарасівської сільської ради №713 від 06.12.2017 року сторонни мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбні стосунки сторони припинили з вересня 2011 року. Кожен зі сторін має нову сімю. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Крім того, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму судового збору в розмірі 640,00 грн. відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 02.03.2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем. У шлюбі мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Вказує, що спільне життя між нею та відповідапчем не склалося. На грунті частих непорозумінь, між ними часто виникають сварки. Все це призвело до втрати взаємних почуттів, розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. З 25.06.2017 року вони живуть окремо, як байдужі один до одного люди. Примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], прізвище після розірвання шлюбу їй залишити «Мусієнко». Позивач в судове засідання не зявився надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 березня 2013 року, згідно зі свідоцтвом про шлюб, серії І-КЕ №104136, виданим 02 березня 2013 року Відділом джержавної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №13 (а.с.8). Сторони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], згідно зі свідоцтвом про народження серії І-КЕ №176303, виданим 10.07.2013 року Майорщинською сільською радою Гребінківського району Полтавської області (а.с.9) та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження, серії І-КЕ №241165, виданного 12.05.2016 року Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.10). На даний час шлюбні стосунки фактично припинені, шлюб існує формально. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму сплаченого нею судового збору в розмірі 640,00 грн. відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з заявою в якій вказує, що вона бажає укласти шлюб з [PERSON] у звязку з тим, що чекає від нього дитину. Заявник просить суд винести рішення про надання їй права на шлюб. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просить задовольнити за підставами, що викладені у заяві. Заінтересовані особи: матір заявника [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] також просять задовольнити заяву та надати заявнику право на шлюб. Представники заінтересованих осіб: органу опіки та піклування Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області та відділу реєстрації актів цивільного стану у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Заслухавши пояснення заявника та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до матеріалів справи [PERSON], народилася 12 лютого 1998 року, тобто на теперішній час шлюбного віку не досягла. Відповідно до ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. [PERSON] є вагітною, що підтверджується довідкою №238 від 16 липня 2015 року КЗ «Центральна лікарня Комунарського району» м.Запоріжжя. Оскільки заявник та [PERSON] виявили бажання створити сімю, матір неповнолітньої [PERSON] не заперечує проти укладання шлюбу її дочкою з [PERSON], надання права на шлюб відповідає інтересам заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved