Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: земельну ділянку площею 0,86 га, кадастровий номер 7422482500:04:000:0463 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 1,92 га, кадастровий номер 7422482500:04:000:0694 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну частку (пай) площею 4,83 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217215. Позивачка виявила бажання оформити спадщину після смерті [PERSON] , однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно. Позивачка належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ), народилася [INFO] в с. Домашлин, Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується паспортом [NUMBER] , виданим Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 21.12.2006 року. Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивачки є « [PERSON] » та « [PERSON] » (свідоцтво про народження [NUMBER] від 19.05.1981 р.). 30 вересня 2006 року позивачка вийшла заміж за [PERSON] та змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 30.09.2006 року. Відповідно до свідоцтва про народження матері позивачки [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ) її матір`ю є « [PERSON] » (повторне свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 15.07.2017 року). У [PERSON] була рідна сестра - [PERSON] (після одруження прізвище [PERSON] ), що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження (повторне свідоцтво про народження [NUMBER] від 26.05.1979 та посвідка про народження № [NUMBER] ) та довідкою Домашлинської сільської ради від 10.03.2020 року № 91. У [PERSON] був син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 23.03.1958 року, який доводиться мені двоюрідним дядьком. [INFO] двоюрідний дядько по лінії матері позивачки [PERSON] помер, про що Домашлинською сільською радою Корюківського району Чернігівській області видано свідоцтво про смерть (серія [NUMBER] ) та складено 10.04.2019 року відповідний актовий запис за № 01. За життя [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай), власність на які підтверджувалася державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 819596, до якого увійшли земельні ділянки загальною площею 2,78 га, а саме: ?земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,92 га, нормативна грошова оцінка на момент смерті 27 667,69 грн.; ?земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,86 га, нормативна грошова оцінка на момент смерті 9 954,36 грн. Також за життя [PERSON] , у відповідності до норм Цивільного кодексу УРСР, успадкував від своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 15.12.1997 року) земельні ділянки. земельну частку (пай) розміром 4,83 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна на території Домашлинської сільської ради, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217215, нормативна грошова оцінка на момент смерті становить 14 901,00 грн. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Своїм майном [PERSON] за життя не розпорядився, заповіту не склав. Відповідно до ст. 1265 Цивільного кодексу України позивачка є спадкоємицею п`ятої черги. Вона виявила бажання оформити спадщину після смерті [PERSON] , однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно. Для підтвердження дійсності отримання покійними документів на землю позивачка звернулася з заявами до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де їй надали відповідну інформацію від 21.04.2020 № 31-25-0.201-1362/177-20 та № 31-25-0.201-1365/177-20. У разі втрати, пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до суду (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13). Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5). Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони, своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 420 грн. 40 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 420,40 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved