Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

До суду із позовом звернувся [PERSON] до [PERSON], третя особа: Мартоноська сільська рада Новомиргородського району Кіровоградської області про визнання особи такою, що втратила право на проживання в житловому будинку. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником будинку № 13 по вул. Високій у с. Мартоноша,Новомиргородського району, Кіровоградської області у відповідності до договору дарування від 27 липня 1993 року; 18 червня 2002 року одружившись з відповідачем [PERSON] зареєстрував останню у вищевказаному будинку та вони стали спільно проживати, в подальшому сімейне життя в них не склалося та вони 21 вересня 2006 року розлучилися, відповідач залишила будинок та стала проживати окремо від нього. Починаючи з 21 вересня 2006 року відповідачка не проживає у будинку за адресою по вулиці Висока, 13 у селі Мартоноша, Новомиргородського району, Кіровоградської області, так як з моменту розлучення проживає в іншому селі за адресою: вул. Шкільна, 19, у с. Камянка, Новомиргородського району, Кіровоградської області. Позивач [PERSON] повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов підтримує повністю та просив суд задовольнити його, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Третя особа Мартоноська сільська рада Новомиргородського району Кіровоградської області повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, проте представник направив до суду заяву з проханням розглядати справу без їхньої участі, не заперечують проти задоволення позову. Вивчивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до вимог ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Підставою припинення права користування жилим приміщенням відповідно ст.71 ЖК України є відсутність наймача або члена його сімї у місці їх проживання понад шість місяців без поважних причин, тобто за тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців і причини та мотиви відсутності протягом цього часу не мають правового значення. Згідно вимог ст.7 ч.1 п.2 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок № 13 по вул. Високій в с. Мартоноша, Новомиргородського району, Кіровоградської області, що підтверджується копією договору дарування від 27 липня 1993 року, посвідченого Мартоноською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. Сторони протягом періоду з 18 червня 2002 року по 21 вересня 2006 року проживали в зареєстрованому шлюбі та позивач зареєстрував відповідача у вищевказаному будинку, на даний час шлюб розірвано та вони проживають окремо, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ОЛ № 014364, актовий запис № 99 від 21.09.2006 року вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області, довідкою Мартоноської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області № 944 від 26.04.2018 року. Згідно актів обстеження житлового будинку від 05.09.2017 р., від 20.04.2018 р. та довідки Мартоноської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області № 945 від 26.04.2018 року підтверджено факт не проживання [PERSON] у вищевказаному домоволодінні з 21 вересня 2006 року. Крім цього, суд враховує, що відповідач визнала позов, тобто визнала факт непроживання у вказаному будинку понад 6 місяців до подачі позову до суду. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею7 ч.1 п.2 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. У звязку з чим у спірних правовідносинах правильним способом захисту цивільного права позивача, який відповідає вимогам ст.16 Цивільного кодексу України, є визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., тобто 50 відсотків від ставки судового збору для даної категорії справ. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути позивачеві 50 відсотків судового збору, сплаченого ним під час звернення з позовом до суду відповідно до квитанції ПАТ «Приватбанк» № 0.0.1022543980.1 від 26.04.2018 року, що становить 352 грн. 40 коп., оскільки відповідач повністю визнала позов до початку розгляду справи по суті.

Outcome: approved