Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про звільнення від сплати аліментів, яка обґрунтована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який біло розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач виїхала на постійне місце проживання до м. Астрахань, Російської Федерації. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.04.2012 року по справі № 2/0544/1125/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення нею повноліття, а також у розмірі ј частини з усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку. За даним судовим рішенням відкрито виконавче провадження та проводиться стягнення аліментів. Заборгованості зі сплати аліментів позивач не має. На час ухвалення вищевказаного рішення донька проживала разом із відповідачем. На теперішній час [PERSON] разом із донькою є громадянами Російської Федерації та мешкають у м. Астрахань. Також відповідач уклала шлюб із громадянином Російської Федерації [PERSON] , із яким вони разом мешкають. [PERSON] бажає удочерити [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що заперечень проти удочеріння його доньки він не має, оскільки вони тривалий час мешкають разом однією сім`єю у іншій державі та удочеріння буде відповідати інтересам дитини, про що позивач надав свою письмову нотаріально посвідчену згоду. На підставі викладеного позивач просить суд звільнити його від сплати аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , за рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.04.2012 року по справі № 2/0544/1125/2012. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій вказав, що підтримує свої позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просить судове засідання провести без його участі (а.с.30). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій вказала, що згодна із позовними вимогами [PERSON] про звільнення його від сплати аліментів (а.с.31). Представник третьої особи Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просив справу розглянути без його участі (а.с.28). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.09.2012 року, виданим Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.5). Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.04.2012 року по справі № 2/0544/1125/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з 02.04.2012 року до повноліття дитини до [INFO] , а також з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на її утримання у розмірі ј частини з усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку, тобто до [INFO] (а.с.7). Як вбачається з копії паспорта [PERSON] , відповідач є громадянкою Російської Федерації та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6 зворот). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію за місцем мешкання № 6280 від 29.09.2018 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5 зворот). 25.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.09.2015 року, зареєстрованим Відділом Служби Записів актів цивільного стану Астраханської області по Ленінському району м. Астрахані (а.с.11). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 03.08.2020 року позивач вказав, що відмовляється від утримання та виховання своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , проти усиновлення доньки не заперечує (а.с.10). Суд виходить з вимог ст. 12 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частин 8, 9 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із засобів виконання батьками зобов`язань по утриманню дитини є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. Відповідно за ч. 2 ст. 18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Припинення правовідношення, а також його анулювання є одним із способів захисту сімейних прав та інтересів, встановлених Сімейним кодексом України. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Проаналізувавши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки дитина, на утримання якої рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.04.2012 року з позивача були стягнуті аліменти, на даний час мешкає разом з матір`ю в іншій сім`ї, змінився сімейний та матеріальний стан відповідача у зв`язку із укладенням шлюбу та чоловік, із яким на теперішній час перебуває у шлюбі відповідач [PERSON] має намір удочерити дівчинку [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків від суми судового збору у розмірі 840,80 гривень, сплаченого ним при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 420,40 гривень, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved