Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Випасненської сільської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області звернувся до суду з позовом до [PERSON], Білгород-Дністровського управління юстиції Одеської області про знесення об'єкта самочинного будівництва, а саме: гаражу, розміром 10,10 х 4,23 м., вбиральні, розміром 1,92 х 1,82 м, яке розташовано за адресою: [ADDRESS], просить суд, скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на човновий гараж, який розташований за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що знаходиться під гаражем та вбиральнею за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури - Євглевський А.В. у судовому засіданні заявив клопотання та просив позовні вимоги в частині знесення об'єкта самочинного будівництва, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки - залишити без розгляду. Позовні вимоги в частині скасування реєстрації підтримав, просив їх задовольнити, а також зазначив, що всі обставини, на які посилається в позовній заяві підтверджуються наявними доказами, які містяться в матеріалах справи. Представник Випасненської сільської ради у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник Білгород-Дністровського управління юстиції Одеської області у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши сторони, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.07.2012 року позовні вимоги [PERSON] до Випасненської сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво були задоволені. За [PERSON] визнано право власності на самочинне будівництво, а саме: човновий гараж, розміром 10,10 х 4,23 м. та вбиральню, розміром 1,92 х 1,82 м., яке розташовано за адресою: [ADDRESS]. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2012 року, було задоволено апеляційну скаргу заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора та скасовано рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 липня 2012 року, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. З інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] здійснив державну реєстрацію права власності на човновий гараж, розміром 10,10 х 4,23 м. та вбиральню, розміром 1,92 х 1,82 м., яке розташовано за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.380 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено у меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням. Отже положеннями ст.380 ЦПК України визначено, що захист прав зацікавленої особи полягає у поверненні йому всього одержаного за скасованим рішенням. Конституцій суд України у своєму рішенні від 2 листопада 2011 року N13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Отже, предметом повороту виконання може бути як майно, так і дії, що не мають майнового характеру. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що питання щодо скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] на човновий гараж, розміром 10,10 х 4,23 м. та вбиральню, розміром 1,92 х 1,82 м., яке розташовано за адресою: [ADDRESS] повинно вирішуватися в порядку ст.ст.380-381 ЦПК України, оскільки рішення суду фактично виконано, та зараз ставиться питання про поновлення прав, порушених виконанням скасованого рішення, та саме поворот виконання рішення суду є єдиним засобом захисту цих прав. Отже позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва» №6 від 30 березня 2012 року, відповідно до положень статті 38 Закону N3038-VI право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою. Розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень частини сьомої статті 376 ЦК, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва» №6 від 30 березня 2012 року, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Під істотними порушеннями будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва» №6 від 30 березня 2012 року, відхилення від проекту забудови об'єкта нерухомості або від вимог будівельних норм і правил, які не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечать санітарно - технічним вимогам і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність цього об'єкта, не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення об'єкта нерухомості. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи у їх сукупності, досліджені докази, суд приходить до висновку, що позовна заява заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Випасненської сільської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до [PERSON], Білгород-Дністровського управління юстиції Одеської області про скасування реєстрації є необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed