Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті своєї матері [PERSON], заінтересована особа: Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] померла 28 листопада 2016 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території в місті Донецьку Донецької області від набряку легенів та мозку, атеросклеротична хвороба серця. Оскільки смерть відбулася на тимчасово окупованій території України, отримати належне медичне свідоцтво про смерть, на підставі якого відділом РАЦС видається свідоцтво про смерть, неможливо. Заявник звертався до відділу РАЦС для реєстрації смерті матері на підставі лікарського свідоцтва про смерть, виданого медичною установою, розташованою на тимчасово непідконтрольній території України, але йому було відмовлено, тому він просить встановити факт смерті його матері [PERSON] 28 листопада 2016 року на тимчасово окупованій території у місті Донецьку Донецької області. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту смерті заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знайома з заявником приблизно з 2000 року. Показала, що [PERSON] під час телефонної розмови 27 або 28 листопада 2016 року повідомив про смерть [PERSON]. Свідок була присутня під час поховання [PERSON] на кладовищі «Щегловка» у місті Донецьку. Свідок [PERSON] показав суду, що є знайомим з заявником. Пояснив, що у листопаді 2016 року заявник подзвонив та розповів під час телефонної розмови, що його мати [PERSON] померла у місті Донецьку. Свідок був присутнім під час поховання померлої на кладовищі «Щегловка» у місті Донецьку. Судом встановлено, що заявник є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-НО № 423266 від 13 грудня 1977 року, виданого Калінінським відділом ЗАГС міста Донецька (а.с. 8). Згідно інформації з лікарського свідоцтва про смерть № 3527 від 29 листопада 2016 року, виданого Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР, [PERSON], [INFO], померла 28 листопада 2016 року у місті Донецьку (а.с. 9). Згідно свідоцтва про поховання №160149 [PERSON] була похована 30 листопада 2016 року на кладовищі «Щегловка» у місті Донецьку (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії ДНР №047184 від 29 листопада 2016 року, виданого Ленінським відділом ЗАГС м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР, [PERSON], [INFO], померла 28 листопада 2016 року у місті Донецьку (а.с. 11). Заявнику було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію смерті з підстав недійсності наданих заявником документів для реєстрації (а.с. 12). Суд, вислухавши пояснення заявника та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність і приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Частиною третьою ст. 2571 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч. 4 ст. 2571 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України « Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії\~ яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Документ наданий заявником для державної реєстрації факту смерті лікарське свідоцтво про смерть не може визнаватися належним документом з підстав його складання органами невизнаної «ДНР», але вказана в ньому інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявником та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. В розпорядженні Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення зазначено місто Донецьк, Донецької області. Суд вважає за можливе встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 28 листопада 2016 року, на тимчасово окупованій території в місті Донецьку, Донецької області, Україна. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: approved