Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, яка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24.01.2012 року у відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 93. При реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Маковчук» на прізвище чоловіка «Тарасова». Від шлюбу у сторін народилася дитина син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та на думку останньої дитина повинна залишитьсь із нею. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки сторони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Побутові проблеми та часті непорозуміння, які виникли між подружжям, поступово призвели до взаємного відчуження та охолодження відносин сторін. Кожен із подружжя живе окремим життям, у сторін відсутні плани на спільне майбутнє. Шлюб фактично розпався, тому позивач прийшла до висновку про необхідність його розірвання. Примирення між сторонами неможливе, оскільки рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим і остаточним. Позивач до судового засідання не з'явилась, проте надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі (а.с.29). Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.30). Судом встановлено, що 24.01.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 93 (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 220422, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, 08.05.2012 року народився [PERSON], батьком якого значиться [PERSON], а матірю [PERSON] (а.с. 6). Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, судові витрати які складаються 1\~040 грн., з них 640 грн.- витрати на оплату судового збору (а.с.1), 400 грн. витрати на оплату правової допомоги (а.с.7).

Outcome: approved