Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

До Харківського районного суду Харківської області з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON], виконавчого комітету Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю та рішення від 03.12.1980 року, в якому позивач просив визнати незаконним та скасувати державний акт ХР 25-64-88372 на ім'я [PERSON], виданий Васищівською селищною радою рішенням від 13.10.1998 року № 202. Повернути позивачу внатурі земельну ділянку в 400 кв.м., незаконно вилучену і передану [PERSON] незаконним та необґрунтованим рішенням виконкома Васищівської селищної ради від 03.12.1980 року. Скасувати рішення Васищівської селищної ради від 03.12.1980 року, яке перешкоджає позивачу обслуговувати свою земельну ділянку з боку існуючого проїзду. Зобов'язати [PERSON] в натурі відновити паркан позивача на межі землекористування, який він зруйнував та підкопав, самовільно виконуючи скасоване рішення суду Харківського району від 15.03.1990 року. Зобов'язати [PERSON] та виконком Васищівської селищної ради виконати рішення виконкома Васищівської селищної ради від 25.11.1980 року: перенести теплицю на 2,0 м. від межі землекористувань, фундамент якої перекрив збіг атмосферних опадів і вода збігає позивачу в погреб усіх будівель і двору [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримав поданий позов, просив його задовольнити в повному обсязі. [PERSON] та його представник, в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на надані до матеріалів справи заперечення. Представник Виконавчого комітету Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити позивачу в повному обсязі надавши усні пояснення. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю відмовити позивачу в задоволенні позову з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження повних вимог суду надано: копію паспорту позивача, копія ідентифікаційного коду позивача, копія посвідчення, копія договору купівлі-продажу, копія протоколу, копія рішення, копію архівної виписки, копія довідки, копії виписок, копія посвідчення, копія позовної заяви, листи, копія технічного паспорту, копію рішення, лист, копія акту огляду, копію листа, копії листів, копія рішення, копія акту, копія скарги, фото, копії витягів, копії попереджень, копія постанови, копія супровідного листа, копія листа, копія постанови, копія технічної документації, копія договору, копія протоколу, копія свідоцтва, копії листів, копію рішення, копію плану, копію акту, копію висновку, копію технічної документації, копію довідки, копію автобіографії, копію протоколу, копію свідоцтва, копію рішення, копію листа, копію будинкової книги, копію договору, копію листа, копію довідки, Жоден із наданих доказів не містить відомості про те, що відповідач в порушення вимог ст. 118 ЗК України отримав у власність земельну ділянку. Судом встановлено, що відповідачу на праві особистої приватної власності належить земельна ділянка площею 0,17 га, яка розташована по [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Васищівської селищної ради від 13.10.1998 року за № 202. Земельна ділянка передана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Згідно виписки з протоколу засідання виконкому Васищівської селищної ради народних депутатів, зобов'язано [PERSON] самовільно побудовану теплицю перенести від межі на 2 м. до 01 грудня 1980 року та оформити необхідну технічну документацію у відділі архітектури Харківського райвиконкому. Запропонувати інспектору [PERSON] нарахувати налог за 2 роки за 0,04 га. Захопленої земельної ділянки [PERSON] з земель совхозу ім. Калініна. Проте, надані документи, що містяться в матеріалах справи, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки порушення прав суміжних землекористувачів проводиться за правилами, визначеними ст. 107 ЗК України, якою визначено, що відновлення меж проводиться на підставі даних земельно-кадастрової документації. Перевірити в судовому засіданні правильність висновків інспекції не є можливим, оскільки проектна документація про виділення відповідачу земельної ділянки позивачем не надана. Доказів того, що при виділенні відповідачу землі відомості обмінного файлу, що містить географічні координати ділянки відповідача, свідчили про наявність перетину повного або часткового із землею, що виділена позивачу - відсутня. Враховуючи порядок виділення землі у власність, встановлений ст. 118-126 ЗК України, та принципами допустимості доказів, встановлені ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що єдиним допустимим доказом наявності порушень прав землекористування в даному випадку слід вважати висновок судової експертизи що повинна призначатися в порядку ст. ст. 143, 144 ЦПК України ухвалою суду по цій цивільній справі. На дослідження експертів слід передати технічну документацію про виділення земельних ділянок позивача і відповідача та дані земельно-кадастрової документації. Отже, самі по собі надані документи не доводять факту незаконності розпорядження про передачу відповідачу у власність земельної ділянки, не доводить наявності підстав вважати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку відповідача, не є підставою скасування державної реєстрації такого державного акту і не є підставою для повернення позивачу спірної земельної ділянки, оскільки відповідно до вимог ст. 140 ЗК України це не є підставою для припинення права власності на землю добросовісного набувача. Таким чином, [PERSON] не надано жодних доказів того, що оскаржуване рішення Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області від 03.12.1980 року суперечить Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян. Не надано доказів наявності підстав вважати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку відповідача, підстав скасування державної реєстрації такого державного акту і підстав повернення позивачу. Судові витрати розподіляються, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed