Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

До суду із позовом про стягнення суми 216159,91 грн. звернувся [PERSON] до [PERSON] Посилається на таке. 04.12.2013 р. між ним та відповідачем був укладений усний договір позики грошових коштів. На підставі цього договору він дав у борг відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000 доларів США, про що свідчить розписка написана відповідачем власноруч. Відповідач був зобовязаний повернути борг по його першій вимозі, але свої зобовязання не виконав. 29.07.2015 р. ним на адресу відповідача було направлено лист-вимогу про повернення суми боргу згідно розписки в сумі 10000 доларів США. Згідно офіційного курсу НБУ станом на 28.09.2015 р. заборгованість відповідача перед ним становить 216159,91 грн., тому просить стягнути саме цю суму. 25.03.2016 року [PERSON] предявив зустрічний позов до [PERSON] про визнання розписки недійсною/ нікчемною. Посилається на те, що він 04.12.2012 року не отримував від [PERSON] 10000 доларів США. В цей день [PERSON] зі своєю жінкою передали гроші [PERSON] В нього не було наміру позичати 10000 доларів, тобто такий правочин не міг бути спрямований на настання певних наслідків. Він не перебував тоді у тяжкому матеріальному становищі і не потребував таких великих коштів. [PERSON] йому грошей не передавав, тому вважає, що розписка від 04.12.2012 року є недійсною (нікчемною). Тому просив визнати боргову розписку [PERSON] від 04.12.2012 року недійсною (нікчемною). В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] [PERSON] первісний позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним, зустрічний позов [PERSON] не визнав. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] позов про стягнення суми не визнали, пояснив, що він від [PERSON] гроші не отримував, домовленість про надання грошей між ним була з [PERSON], який в цей день отримав 10000 доларів США та склав свою розписку. Зустрічний позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення викладеним. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що вона є дружиною [PERSON] в грудні 2012 року вони прийшли разом з чоловіком до квартири [PERSON], де чоловік передав [PERSON] гроші, а він склав про це розписку. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що він був присутній при розмові [PERSON], [PERSON], яка відбулася у звязку з розглядом цієї справи в суді. [PERSON] був дуже стурбований тим, що [PERSON] звернувся до суду із позовом та переживав, що він може також звернутися до суду із позовом до нього. Хоча він вже розрахувався з [PERSON] за гроші, які отримав від нього в борг. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, свідків, суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 04.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладений усний договір позики, відповідно до якого [PERSON] позичив у [PERSON] 10000 доларів США на невизначений термін. За правилами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Вказані обставини підтверджуються оригіналом розписки [PERSON], відповідно до якої він позичив у [PERSON] 10000 доларів США та зобовязався повернути за першою вимогою (а.с.32). Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позивачем 29.07.2015 р. на адресу відповідача було направлено лист-вимогу про повернення суми боргу згідно розписки в сумі 10000 доларів США, крім того, з часу звернення позивача до суду минув місячний строк, встановлений ст.. 1049 ЦК України, тому суд прийшов до висновку, що строк повернення позики настав. Доводи представника [PERSON] [PERSON] про те, що розписка складена на ксерокопії паспорта не може бути належним доказом, суд не приймає, оскільки рукописний текст, який міститься на ксерокопії паспорта [PERSON] (а.с. 32) складений [PERSON] особисто, що не оспоював в судовому засідання [PERSON], його зміст містить відомості про отримання десяти тисяч доларів США, зобовязання повернути борг, містить прізвище, імя, по батькові позичальника, прізвище та ініціали позикодавця, дату складання. Тобто, зміст розписки є зрозумілим та таким, що підтверджує факт отримання [PERSON] грошей від [PERSON] та обовязок їх повернути. В судовому засіданні знайшов підтвердження позичання відповідачем у позивача 10000 доларів США. Строк виконання зобовязання минув. Ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобовязання повинно бути виконане в гривнях. Якщо в зобовязанні визначений еквівалент в іноземній валюті, сума, яка підлягає сплаті в гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений законом або договором. Курс національного банку України на 28.09.2015 року складає 21,615991 грн. за 1 долар США дані викладені на сайті Національного Банку України http://www.bank.gov.ua. 21,615991 грн.* 10000 доларів = 216159,91 грн., саме ця сума і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 6-63цс 13 від 18.09.2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1051 ЦК України\~позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Таким чином, розписка або інший борговий документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми є лише документом, який підтверджує укладання договору позики. Сам договір позики [PERSON] не просить визнати недійсним. Посилання [PERSON] на те, що він не отримував згідно розписки кошти в сумі 20000 дол. США, спростовуються встановленими обставинами справи, а саме: розпискою [PERSON] та показаннями свідка [PERSON], яка підтвердила, що гроші чоловік передавав саме [PERSON] Показання свідка [PERSON] суд не приймає, оскільки він не був свідком передання грошових коштів, написання розписки тощо, всі його показання складаються з чужих слів.\~\~ У звязку з чим, зустрічний позов про визнання розписки недійсною (нікчемною) не може бути задоволений. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір у сумі 2161,60 грн., згідно квитанцій №ПН181144 від 28.09.2015 р. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved