Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшла позовна заява Харківського національного університету внутрішніх справ до [PERSON] про стягнення витрат, повязаних з навчанням, в обґрунтування якої зазначено, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 05 серпня 2009 року № 323 о/с [PERSON] зараховано до складу курсантів. 01 вересня 2007 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням ГУМВС України в Луганській області, правонаступником якого є Головне Управління Національної Поліції України в Луганській області, та [PERSON] був укладений [PERSON] про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ. Відповідно до п. 2.1.3 Договору, в обовязки виконавця (університету) входило забезпечення особи харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. [PERSON] здійснювалося продовольче, речове та грошове забезпечення протягом усього терміну навчання. Після закінчення університету, згідно з наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 15 червня 2013 року № 133 о/с курсанта факультету підготовки слідчих дій Харківського національного університету внутрішніх справ [PERSON] було відраховано зі складу курсантів та відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Луганській області. [PERSON], зі свого боку, згідно п. 2.3.6 Договору зобовязувалась, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, повязані з її утриманням в навчальному закладі, які за період з 15 серпня 2009 року по 15 червня 2013 року складають 43620 грн. 45 коп. Наказом ГУМВС України в Луганській області від 06 грудня 2013 року № 429 о/с слідчого слідчого відділення Троїцького РВ ГУМВС України в Луганській області лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Таким чином, Харківський національний університет внутрішніх справ просить стягнути з [PERSON] витрати, повязані з навчанням у сумі 43620 грн. 45 коп. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до Харківського національного університету внутрішніх справ, Головного управління ГУМВС України в Луганській області, правонаступником якого є Головне Управління Національної Поліції України в Луганській області, про розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що [PERSON] було укладено шлюб з [PERSON], який мешкає за межами Луганської області, а тому вона неодноразово зверталася до керівництва Троїцького РВ ГУМВС України в Луганській області, ГУ МВС України в Луганській області з вимогою про переведення її до органів внутрішніх справ за місцем мешкання та проходження служби її чоловіка в міліції, що було проігноровано керівництвом Троїцького РВ ГУМВС України в Луганській області, ГУ МВС України в Луганській області. [PERSON] вважає, що Троїцьким РВ ГУМВС України в Луганській області, Міністерством Внутрішніх Справ України, після укладення нею шлюбу, не було забезпечено переведення її до одного й того ж населеного пункту, де мешкає її чоловік, а тому у даному випадку на думку [PERSON] (Ковальової) [PERSON] про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерством Внутрішніх Справ України підлягає розірванню з підстав порушення п. 13 Постанови КМУ від 22 серпня 1996 року № 992 «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням», що виключає можливість для настання відповідальності за неналежне виконання Договору. Просить суд розірвати вказаний [PERSON], у задоволенні первісного позову відмовити. Харківський національний університет внутрішніх справ свого представника у судове засідання не направив, просив суд розглянути справи без участі їх представника, на задоволенні первісного позову наполягає, просить відмовити у задоволенні зустрічного позову за його необґрунтованістю. [PERSON] у судове засідання не зявилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Головне Управління Національної Поліції України в Луганській області свого представника у судове засідання не направило. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 05 серпня 2009 року № 323 о/с [PERSON] зараховано до складу курсантів (а.с.4). 01 вересня 2007 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням ГУМВС України в Луганській області, правонаступником якого є Головне Управління Національної Поліції України в Луганській області, та [PERSON] був укладений [PERSON] про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ (а.с.5-6). Після закінчення університету, згідно з наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 15 червня 2013 року № 133 о/с курсанта факультету підготовки слідчих дій Харківського національного університету внутрішніх справ [PERSON] було відраховано зі складу курсантів та відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Луганській області (а.с.7). Наказом ГУМВС України в Луганській області від 06 грудня 2013 року № 429 о/с слідчого слідчого відділення Троїцького РВ ГУМВС України в Луганській області лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с.8). Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 092254 [PERSON] 20 березня 2013 року уклала шлюб з [PERSON] (а.с.51). [PERSON] з питання направлення її для проходження служби за місцем мешкання та проходження служби її чоловіка до Центрального РВ Миколаївського МУ УМВС України та Управління кадрового забезпечення УМВС в Миколаївській області не зверталася (а.с.102, 104), надала пояснення, згідно яким звільняється з правоохоронних органів так як знайшла іншу роботу та не планує виходити на службу (а.с.34), зверталася до керівництва Троїцького РВ ГУМВС України в Луганській області з приводу переводу до УМВС України в Миколаївській області (а.с.72). Відповідно до п. 2.1.3 Договору, в обовязки виконавця (університету) входило забезпечення особи харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. [PERSON] здійснювалося продовольче, речове та грошове забезпечення протягом усього терміну навчання. [PERSON], зі свого боку, згідно п. 2.3.6 Договору зобовязувалась, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, повязані з її утриманням в навчальному закладі, які за період з 15 серпня 2009 року по 15 червня 2013 року складають 43620 грн. 45 коп (а.с.9). Відповідно до п. 4.4. Договору, у разі відмови особи добровільно відшкодовувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Згідно п. п. 4.2. п. 4 Договору, який визначає порядок відшкодування особою фактичних витрат на підготовку, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. У п. п. 4.3. п. 4 Договору зазначено, що сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується в порядку, визначеному чинним законодавством. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про міліцію» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно ст.ст. 63, 74, 77 Закону України «Про національну поліцію» (діючого на час вирішення справи) контракт про навчання укладається з громадянами, які зараховані до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, за умови досягнення такими особами 18-річного віку. Визначення правових відносин між курсантами вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, яким не виповнилося 18 років, і державою здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти за власним бажанням, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Отже, проаналізувавши всю сукупність письмових доказів у справі і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що [PERSON] після закінчення навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ була звільнена з органів внутрішніх справ за порушення присяги протягом перших 3-х років після закінчення навчання. В добровільному порядку не бажає відшкодувати фактичні витрати на її утримання за період навчання у навчальному закладі, а відтак є беззаперечні підстави для стягнення понесених витрат у примусовому порядку на підставі наведених вище норм права. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] до Харківського національного університету внутрішніх справ, Головного Управління Національної Поліції України в Луганській області про розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Із ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 25 ЦК України у випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обовязки може повязуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 222 ЦК України правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. Правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи. Згідно ст. 221 ЦК України, правочин, який вчинено малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності, може бути згодом схвалений її батьками (усиновлювачами) або одним з них, з ким вона проживає, або опікуном. Правочин вважається схваленим, якщо ці особи, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні. Після досягнення повноліття, маючи повну цивільну дієздатність, [PERSON] будь-яких претензій щодо недійсності договору не предявляла та виконувала його умови. Крім цього, [PERSON] певний період часу відпрацювала за направленням. Як встановлено судом, відповідачі за зустрічним позовом повністю виконали свої зобовязання за договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, в той час як [PERSON], отримавши освіту, була звільнена з органів МВС України за порушення присяги до збігу встановленого договором трьохрічного строку після закінчення університету. Суд вважає, що всі учасники правочину бажали настання подій, викладених в оспорюваному договорі. [PERSON] була зарахована студентом Харківського національного університету внутрішніх справ, навчалася у цьому закладі, а після його завершення була працевлаштована, і певний час працювала за направленням, тобто Харківський національний університет внутрішніх справ та ГУ МВС України в Луганській області виконали свої зобовязання за Договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] підлягає стягненню на користь Харківського національного університету внутрішніх справ 436 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved