Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла» в якій просила встановити факт належності їй Свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 07 грудня 1998 року Управлінням житлово- комунального господарства Виконкому Одеської міської ради народних депутатів на прізвище «[PERSON]» на квартиру [ADDRESS] загальною площею 48.2 кв.м., житловою площею 33.5 кв.м. Від заявника надійшла заява в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа у судове засідання не явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (рекомендоване повідомлення № 0167466 6), жодних заяв, клопотань чи відзиву не надавала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] виданого 07 грудня 1998 року Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому. Свідоцтво про право власності було видане на підставі технічного паспорту, довідки ЖБК «Ленінський-10» [NUMBER] від 19 листопада 1998 року про виплату паю та розпорядження УЖКГ №1026 від 07.12.1998 року. У вказаному свідоцтві про право власності допущено помилку в написанні її прізвища. Вказано «[PERSON]», а в паспорті заявниці громадянки України значиться «[PERSON]». Під час видачі свідоцтва заявниця не звернула увагу на написання прізвища, а лише у 2016 році нотаріус під час огляду документів виявила вищевказані розбіжності. В 2016р. заявниця звернулась до Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» з заявою про виправлення описки в свідоцтві про право власності на квартиру [NUMBER] виданого 07 грудня 1998 року Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому. 30 липня 2016 року отримала відповідь на заяву про виправлення описки, де зазначалось, що внести зміни у правовстановлюючий документ немає можливості, також було рекомендовано з цим питанням звернутись до суду. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до ст.351 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ч. 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тому як заявниця має намір розпорядитися своїм майном. Встановлення даного факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Надані до суду документи підтверджують належність [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від [NUMBER], виданого 07 грудня 1998 року Управлінням житлово- комунального господарства Виконкому Одеської міської ради народних депутатів на ім'я «[PERSON]».

Outcome: approved