Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначає, що 09.09.2017 року між нею та відповідачем укладено шлюбу, у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . 03.09.2019 року шлюб між ними розірвано, малолітній син залишився проживати разом з матір`ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, здоров`ям, вихованням та розвитком сина відповідач не цікавиться. Позивач вважає, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, надав нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його сина - [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач відзив на позов не подав. 04 вересня 2020 року на адресу суду від представника третьої особи на виконання вимог ухвали надійшов висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 01.06.2020 року відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив свої наміри відмовитися від батьківських прав щодо дитини, які викладені в нотаріальній заяві від 03.03.2020 року. Представник третьої особи - Назаренко І.С. підтримала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.09.2017 року між [PERSON] та [PERSON] в Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зареєстровано шлюб. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] (а.с. 21). Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 травня 2019 року ухвалено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь позивача [PERSON] (на день ухвалення рішення - [PERSON] ) аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3- річного віку та на утримання сина - [PERSON] , до досягнення ним повноліття (а.с. 23-24). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 03.09.2019 року, місце проживання дитини визначено з матір`ю (а.с. 22). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданих Автозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) від 21.07.2020 року за вих. № 110286 та 110280, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] станом на 01.07.2020 року становить 50 555 грн. 60 коп. Починаючи з грудня 2018 року по липень 2020 року, відповідачем жодного платежу по аліментам не здійснено. Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох із урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. В судовому засіданні 22.09.2020 року відповідач суду повідомив, що він свідомо визнає позов та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , опікуватися дитиною не бажає. Також суд при вирішенні справи враховує, що згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини (а.с. 47-50). Окрім зазначеного, суд бере до уваги, що 03 березня 2020 року [PERSON] надав нотаріально посвідчену заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., а відтак з відповідача на користь позивача необхідно стягнути зазначену суму. На підставі наведеного,

Outcome: approved