Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури Карманчук Л. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Вінницької міської ради, Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, в сумі 913,28 грн. Мотивований позов тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/29280/13-к від 26.02.2014 року [PERSON] засуджено за ст. 125 ч. 2 КК України. Судом встановлено, що 11.11.2013 року близько 20.30 год. [PERSON], перебуваючи на зупинці для таксі, що в м. Вінниці вул. Барське шосе, 107, вступив у суперечку з [PERSON], яка переросла у бійку, в ході якої [PERSON] умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень [PERSON], наніс останньому два удари кулаком та один удар головою в ділянку обличчя та волосяної частини голови. В результаті умисних дій [PERSON] потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці лівої брови, підшкірної гематоми в потиличній ділянці, садна в ділянці лівого скату носа, підшкірної гематоми в потиличній ділянці справа, які згідно висновку експерта № 1286 від 20.11.2013 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Згідно додаткового висновку експерта № 2186 від 20.11.2013 року у [PERSON] виявлено ознаки перелому (по типу тріщини) кісток спинки носа без зміщення. Дані ушкодження [PERSON], які утворились від дії тупих твердих предметів, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 доби) розлад здоров'я. [PERSON] звернувся за медичною допомогою до Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги і перебував на лікуванні в отоларингологічному відділенні з 11.11.2013 року по 15.11.2013 року. Згідно довідки Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги № 01-26/624 від 18.04.2016 року вартість одного ліжко-дня за вказаний період у відділенні складала 228,32 грн. Загальна вартість перебування потерпілого в медичній установі становить 913,28 грн. Оскільки лікарня фінансується за рахунок коштів міського бюджету, а витрати відповідач не відшкодував, прокурор в інтересах держави звернувся із даним позовом до суду. В судовому засіданні прокурор Слободян Б.К. позов підтримав у повному обсязі і просив його задоволити. Пояснив, що прокуратура звернулась до суду з позовом в інтересах держави про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 913,28 грн., оскільки добровільно [PERSON] шкоду не відшкодував. Наголосив, що в кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування витрат не пред`являвся. В судовому засіданні представник Вінницької міської ради [PERSON] позов підтримав, просив його задоволити. В судове засідання представник Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги Департаменту охорони здоров'я Вінницької міської ради не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задоволити позов прокурора (а.с. 73). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи був повідомлений рекомендованими листами, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не подавав. Відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2014 року (справа №127/29280/13-к) [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді двохсот годин громадських робіт. (а.с. 9-10). Даним вироком встановлено, що [PERSON], 11.11.2013 року близько 20.30 год., перебуваючи на зупинці для таксі, що знаходиться в м. Вінниця, вул. Барське шосе, 107 вступив у суперечку з [PERSON], яка переросла у бійку, в ході якої [PERSON], умисно наніс [PERSON] два удари кулаком та один удар головою в ділянку обличчя та волосяної частини голови. В результаті умисних дій [PERSON] потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці лівої брови, підшкірної гематоми в потиличній ділянці, садна в ділянці лівого скату носа, підшкірної гематоми в потиличній ділянці справа, які згідно висновку експерта № 2186 від 20.11.2013 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Згідно додаткового висновку експерта № 2186 від 20.11.2013 року у [PERSON] виявлено ознаки перелому (по типу тріщини) кісток спинки носа без зміщення. Дані ушкодження [PERSON], які утворились від дії тупих твердих предметів, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 доби) розлад здоров'я. [PERSON] перебував на лікуванні в отоларингологічному відділенні Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги з 11.11.2013 року по 15.11.2013 року. Середня вартість одного ліжко-дня (за фактичними видатками 2013 року) становить 228,32 грн. Фактично проведено 4 ліжко-днів. Загальна вартість лікування складає 913,28 грн. (а.с. 8). Лікування потерпілого проводилось саме в зв`язку з завданням йому 11.11.2013 року тілесних ушкоджень. Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, визначене Порядком, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року, із змінами від 19.09.2012 року. Згідно п. 2, 3 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної карти стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що між діями [PERSON] та перебуванням потерпілого [PERSON] на лікуванні існує причинний зв'язок. Враховуючи викладене, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого, яке було надано останньому внаслідок завдання тілесних ушкоджень результаті протиправних дій [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати в сумі 1378 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved