Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Завідуюча психіатричним відділенням комунальної установи «2-а міська лікарня» Лукіна Ж.Д. звернулася до суду з заявою про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], в обґрунтування якої вона послаеться на те, що [PERSON] мешкає за адресою [ADDRESS], знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 2009 року з діагнозом «Шизофрено-подібний психотичний розлад, маячний синдром, внаслідок вживання наркотичних засобів», неодноразово лікувався в психічних стаціонарах. Постановою Антрацитівського міськрайонного суду від 29 листопада 2012 року [PERSON] були призначені примусові міри медичного характеру у вигляді приміщення в психіатричний стаціонар зі звичайним режимом спостереження, він знаходився на примусовому стаціонарному лікуванні у Бірюковської психіатричної лікарні з 10 січня по 27 вересня 2013 року. 19 липня 2013 року Свердловській міський суд змінив примусові заходи медичного характеру [PERSON] з госпіталізації в психіатричному стаціонарі зі звичайним режимом нагляду на амбулаторну примусову психіатричну допомогу за місцем проживання. Підставою для продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] є наявність тяжкого хронічного психічного захворювання, відсутність адекватної оцінки свого стану у період загострення, наявність в період загострення стану в поведінці пацієнта дій, які являють загрозу для громадян, закріплення ефекту, досягнутого впродовж останніх шести місяців за час перебування під амбулаторною примусовою психіатричною допомогою. У клініці захворювання мають місце суспільно-небезпечні тенденції: агресія, вживання спиртного, наркотичних засобів, відсутність адекватної оцінки свого стану у період загострення, у зв'язку з чим уявляє небезпеку для оточуючих, потребує постійного вживання підтримуючої допомоги, постійного нагляду. Лікування приймає під наглядом родичів та лікаря-психіатра, у зв'язку з чим психічний стан декілька поліпшився, але для досягнення стабільного поліпшення психічного стану потрібно продовжити постійний нагляд за піддержуючою терапією та поведінкою хворого. Тому завідуюча психіатричним відділенням комунальної установи «2-а міська лікарня» Лукіна Ж.Д. просить продовжити надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. У судовому засіданні - завідуюча психіатричним відділенням комунальної установи «2-а міська лікарня» Лукіна Ж.Д. заяву підтримує з вищевикладених підстав, просить її задовольнити; - представник органу опіки та піклування Антрацитівської міської ради Лебеденко В.В., якій діє за дорученням, вважає заяву обґрунтованою, оскільки [PERSON] потребує продовження надання амбулаторного лікування у лікаря-психіатра у примусовому порядку; - мати [PERSON] - [PERSON] пояснила, що її сину необхідне лікування у психіатра, оскільки після проходження курсу лікування його стан покращується, тому просить заяву задовольнити; - [PERSON] не зуперечує проти продовження надання йому амбулаторного лікування. Суд, вислухавши заявника, заінтересованих осіб, думку прокурора, який вважає заяву обґрунтованою, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає повному задоволенню. Дійсно постановою Антрацитівського міськрайонного суду від 29 листопада 2012 року [PERSON] були призначені примусові міри медичного характеру у вигляді приміщення в психіатричний стаціонар зі звичайним режимом спостереження ( а.с. 8-9). [PERSON] знаходився на примусовому стаціонарному лікуванні у Бірюковської психіатричної лікарні з 10 січня 2013 року. Потім 19 липня 2013 року Свердловській міський суд змінив примусові заходи медичного характеру [PERSON] з госпіталізації в психіатричному стаціонарі зі звичайним режимом нагляду на амбулаторну примусову психіатричну допомогу за місцем проживання (а.с.4). З висновку комісії лікарів-психіатрів від 13 березня 2014 року вбачається, що у клініці захворювання [PERSON] мають місце суспільно-небезпечні тенденції: агресія, вживання спиртного, наркотичних засобів, відсутність адекватної оцінки свого стану у період іагострення, у зв'язку з чим уявляє небезпеку для оточуючих, потребує постійного вживання підтримуючої допомоги, постійного нагляду. Лікування приймає під наглядом родичів та лікаря-психіатра, у зв'язку з чим психічний стан декілька поліпшився, але для досягнення стабільного поліпшення психічного стану потрібно продовжити постійний нагляд за піддержуючою терапією та поведінкою хворого ( а.с. 3). Згідно до положень статті 8 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається в найменш обмежених умовах, що забезпечують безпеку особи та інших осіб, при додержанні прав і законних інтересів особи, якій надається психіатрична допомога. Згідно ст.12 цього Закону у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. Надані заявником дані дають підстави вважати, що [PERSON] дійсно необхідно продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку, оскільки іншими законними заходами неможливо запобігти йому можливим діям, що можуть являти собою безпосередню небезпеку для нього самого та інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved