Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем 11 червня 2007 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11167722000, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 60666,20 доларів США, що дорівнює еквіваленту 306364, 31 грн. за курсом НБУ на день укладання Договору. Виконання зобовязання позивальником було забезпечено заставою транспортного засобу, а саме автомобілем марки NISSAN, модель INFINITI FX35, рік випуску 2007, колір чорний, тип легковий (універсал), номери агрегатів: шасі (кузова, рами) № VIN-JN8ASO5YX7X011767, державний номер [NUMBER] грн. 17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 46, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту перейшло до позивача. Станом на дату укладення договору факторингу сума заборгованості відповідача за договором про надання споживчого кредиту становить 3892990, 77 грн., в тому числі сума простроченого основного боргу 1261765, 35 грн., сума нарахованих процентів 45633, 81 грн., сума прострочених процентів 2585591, 61 грн. Позивач просить суд звернутися стягнення на предмет застави шляхом передачі у власність автомобіля позивачу в рахунок погашення зобовязань за договором про надання споживчого кредиту, а також стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір. Представник позивача у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України та стаття 1 ЗУ «Про заставу»). Відповідно до частин 1,2 ст. 20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України). Судом було встановлено, що АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем 11 червня 2007 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11167722000, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 60666,20 доларів США, що дорівнює еквіваленту 306364, 31 грн. за курсом НБУ на день укладання Договору. Виконання зобовязання позивальником було забезпечено заставою транспортного засобу, а саме автомобілем марки NISSAN, модель INFINITI FX35, рік випуску 2007, колір чорний, тип легковий (універсал), номери агрегатів: шасі (кузова, рами) № VIN-JN8ASO5YX7X011767, державний номер [NUMBER] грн. 17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 46, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту перейшло до позивача. Станом на дату укладення договору факторингу сума заборгованості відповідача за договором про надання споживчого кредиту становить 3892990, 77 грн., в тому числі сума простроченого основного боргу 1261765, 35 грн., сума нарахованих процентів 45633, 81 грн., сума прострочених процентів 2585591, 61 грн. Отже, аналізуючи вищевикладене, судом було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, в яких відповідач порушив умови кредитного договору, а саме строки повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого створилася заборгованість, яка до цього часу не погашена та яка підлягає стягненню з останнього. При цьому, виконання зобовязання позивальником було забезпечено заставою транспортного засобу, а згідно договору факторингу у позивача виникло належне право на звернення стягнення на предмет застави. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Судові витрати по справі згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 527, 530, 589, 611,625,1049, 1054 ЦК України, ст. 20 ЗУ «Про заставу»,

Outcome: approved