Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

До Турківського районного суду Львівської області із позовною заявою звернувся [PERSON] до Турківської міської ради Львівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, в особі відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла жителька [ADDRESS] [PERSON] . 25.02.2014 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . До спадкового майна померлої належать три земельні ділянки: земельна ділянка площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4625510100:01:011:0012; земельна ділянка площею 0,2826 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 4625510100:01:012:0011 та земельна ділянка площею 0,0762 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий №4625510100:01:011:0011. На час смерті [PERSON] вищеперераховані земельні ділянки належали їй на праві власності, що підтверджується копіями Державних актів на земельні ділянки, які видані начальником Відділу Держземагентства у Турківському районі Львівської області [PERSON] Спадкодавець [PERSON] проживала одиноко. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відкриту у зв`язку зі смертю [PERSON] - відсутні. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] . У визначений законом строк позивач звернувся в Турківську державну нотаріат контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в тому числі вищенаведених земельних ділянок, та видачу йому свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. 29.03.2018 року в.о. завідувача Турківської державної нотаріаті контори Поливка В.І. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] , в тому числі і на вищеперелічені земельні ділянки, посилаючись на відсутність у нього документів про право власності на спадкове майно померлої [PERSON] Нотаріус роз`яснив, що позивач має право звернутися до суду за захистом свого права на спадкування заповіданого йому [PERSON] майна. У зв`язку із цим, для оформлення свого права на спадщину, позивач змушений звернутися в суд за захистом свого невизнаного права. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто заповідачеві [PERSON] належало право власності на вищезазначені земельні ділянки, яке позивач має успадкувати. Оригінали правовстановлюючих документів на це майно - Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки [PERSON] - власником йому не передавалися, їх місцезнаходження позивачу невідомо, однак про їх існування свідчать копії цих Державних актів, виданих на його звернення начальником Відділу Держземагентства у Турківському районі Львівської області Косолович Г. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вищеперелічені земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У судове засідання учасники судового процесу повторно не з`явилися, хоч були належним чином судом повідомлені про дату, час та місце розгляду цивільної справи відповідно до закону. 08.11.2019 року позивач [PERSON] подав через канцелярію суду заяви про розгляд цивільної справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у справі. 18.11.2019 року начальник відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Вишотравка І.С. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи - відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, проти задоволення судом позову не заперечує. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З метою забезпечення прав учасників справи, зокрема права відповідача на подання відзиву, справа розглянута у строк понад 15 днів з дня отримання сторонами ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідачем не подано до суду відзив на позов у встановлений законом строк та суду не надано доказів про пропущення строку для надання відзиву з поважних причин. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку про вирішення справи на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалення заочного рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, поданих до суду. Розглянувши матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Турківської міської ради Львівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, в особі відділу у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла жителька [ADDRESS] [PERSON] ., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.05.2014 року. 25.02.2014 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] , що підтверджується копією заповіту серії [NUMBER] від 25.02.2014 року, зареєстрований в реєстрі за №43. До спадкового майна померлої належать три земельні ділянки: земельна ділянка площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4625510100:01:011:0012; земельна ділянка площею 0,2826 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 4625510100:01:012:0011 та земельна ділянка площею 0,0762 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий №4625510100:01:011:0011, що підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯК №866571 від 09.02.2010 року, серії ЯК №866573 від 09.02.2010 року та серії [NUMBER] від 09.02.2010 року. На час смерті [PERSON] вищеперераховані земельні ділянки належали їй на праві власності, що підтверджується копіями Державних актів на земельні ділянки, які видані начальником відділу Держземагентства у Турківському районі Львівської області [PERSON] Спадкодавець [PERSON] проживала одиноко. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відкриту у зв`язку зі смертю [PERSON] - відсутні. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] . Позивач звернувся в Турківську державну нотаріат контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в тому числі вищенаведених земельних ділянок, та видачу йому свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. 29.03.2018 року в.о. завідувача Турківської державної нотаріаті контори Поливка В.І. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] , в тому числі і на вищеперелічені земельні ділянки, посилаючись на відсутність у нього документів про право власності на спадкове майно померлої [PERSON] , що підтверджується постановою в.о. завідувача Турківської державної нотаріаті контори Поливки В.І. від 29.03.2018 року. У зв`язку із цим, для оформлення свого права на спадщину, позивач звернувся в суд за захистом свого невизнаного права. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вищеперелічені земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд погоджується з думкою позивача, що заповідачеві [PERSON] належало право власності на наступні земельні ділянки: земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4625510100:01:011:0012; земельну ділянку площею 0,2826 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 4625510100:01:012:0011 та земельну ділянку площею 0,0762 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий №4625510100:01:011:0011, що підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯК №866571 від 09.02.2010 року, серії ЯК №866573 від 09.02.2010 року та серії ЯК № 866570 від 09.02.2010 року, виданими начальником відділу Держземагентства у Турківському районі Львівської області Косолович Г. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановлено цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до змісту ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється. Стаття 1217 ЦК України роз`яснює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст.1216, 1222 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця) та позивач має право на визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Оскільки вищеперелічені земельні ділянки на праві власності належали спадкодавцю [PERSON] , суд приходить до висновку, що її право власності на вищеперелічені земельні ділянки на підставі її дійсного заповіту перейшло в порядку спадкування за заповітом до позивача [PERSON] . Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved