Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

До суду з позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № Б/Н від 17.07.2012 року в розмірі 17880 гривень 42 копійки, яка складається з наступного: -5000,00 гривень заборгованість за кредитом; -5829,48 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; -5945,33 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; -1105,61 гривень заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також судового збору у розмірі 1218 гривні 00 копійок. Позивач вказав у позовній заяві, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору № б/н від 17.07.2012 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок 26003062909024 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідач не надавав своєчасно ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, а також іншими витратами відповідно до умов договору, станом на 21.09.2015 року має заборгованість 17880,42 гривень, яка складається з наступного: 5000,00 гривень заборгованість за кредитом; 5829,48 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 5945,33 гривень пеня за несвоєчасність використання зобовязань за договором; 1105,61 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом. Посилаючись на норми чинного законодавства, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.07.2012 року в розмірі 17880 гривень 42 копійок та судові витрати у розмірі 1218,00 гривень. Представник позивача за довіреністю № 470-0 від 04.02.2014 [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду надійшла її заява, в якій просить суд розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду відповідач не зявився. До суду 26.11.2015 року надійшли його письмова заява про розгляд справи без його участі за сімейними обставинами, в якій він вказав, що позов визнає в повному розмірі, та клопотання про зменшення розміру пені за кредитом, який підлягає стягненню, застосувавши принцип співмірності та справедливості. Згідно з частиною другою статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі є достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. За правилами ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. За правилами ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права та інтереси інших осіб. За приписами ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за такими підставами. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору № б/н від 17.07.2012 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок 26003062909024 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, оскільки не надавав своєчасно ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, а також іншими витратами відповідно до умов договору, станом на 21.09.2015 року має заборгованість 17880,42 гривень, яка складається з наступного: 5000,00 гривень заборгованість за кредитом; 5829,48 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 5945,33 гривень пеня за несвоєчасність використання зобовязань за договором; 1105,61 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитом. Дані обставини беззаперечно встановлені в судовому засіданні та сумніву у суду не викликають. Згідно статей 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухилившись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушив зобовязання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається зі змісту Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. При цьому, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки, оскільки її розмір значно перевищує розмір збитків, тим самим, задовольнивши клопотання відповідача про зменшення розміру пені за кредитом із застосуванням принципу співмірності та справедливості. А тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до розміру, що дорівнює заборгованості за кредитом 5000 гривень За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № Б/Н від 17.07.2012 року в розмірі 16935 гривень 09 копійок. Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 79-80, 88 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 1153 гривень 60 копійок. Враховуючи викладене, у відповідності до ст.ст. 3, 10, 525 - 526, 551, 599, 610, 615 ч.2, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: partial