Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із заявою, в якій просила визнати [PERSON], що є її матірю, недієздатною та встановити над нею опіку. В обґрунтування заяви вказала, що [PERSON] вісімдесят років та на підставі договору довічного утримання заявниця здійснює постійний нагляд над нею. З осені 2013 року заявниця спостерігає істотне погіршення розумового стану своєї матері, що, як на її думку, свідчить про те, що [PERSON] має хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Представник заявниці в судовому засіданні вимоги про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення відносно неї опіки підтримав та просив задовольнити. Представник особи, щодо якої розглядається справа про визнання недієздатною просив відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що відсутні підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Представник заінтересованої особи вказала, що заява задоволенню не підлягає, у звязку з відсутністю доказів, що [PERSON] має психічний розлад та не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. Суд вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] [INFO] (а.с. 40), є матірю [PERSON] (а.с. 5). Згідно договору довічного утримання від 29.06.2002 року [PERSON] та [PERSON] передали у власність [PERSON] в рівних частках кожний, належну їм квартиру [ADDRESS], а [PERSON] зобовязувалась довічно повністю утримувати [PERSON] та [PERSON], забезпечувати їх харчуванням, одягом, лікарськими засобами, доглядом, необхідною допомогою (а.с. 8). Згідно копії заключення психотерапевта від 15.04.2005 року [PERSON] поставлено діагноз антено-депресивний синдром, дисциркуляторна атеросклеротична енцефалопатія (а.с. 71). Згідно консультативного висновку з Інституту неврології, психіатрії та наркології НАМН України від 19.11.2004 року [PERSON] поставлено діагноз атеросклероз, артеріальна гіпертонія 3 ст. ДЕ 3 ст. з частими вегето-вісцеральними кризами, астенічним синдромом та когнітивними порушеннями (а.с. 76). Відповідно до відповіді КЗОЗ «ХМ ПНД № 16» від 14.07.2015 року [PERSON] за останні 5 років не лікувалась та за медичною допомогою не зверталась (а.с. 93). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 635 від 21.07.2015 року психічний стан [PERSON] неоднозначний та для вирішення експертних питань необхідне проведення судово-психіатричної експертизи в умовах стаціонару судово-психіатричної експертизи (а.с. 97-99). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином вищевикладені обставини свідчать про відсутність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, оскільки наявні в матеріалах справи медичні документи, а також висновок судово-психіатричної експертизи не свідчать про наявність у [PERSON] хронічного, стійкого психічного розладу, будь-яких інших доказів щодо психічного стану [PERSON], які б свідчили про наявність у останньої психічного розладу та неможливість нею усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними заявницею та її представником надано не було, у звязку з чим заява про визнання [PERSON] недієздатною задоволенню не підлягає. Згідно зі ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки від органу опіки та піклування не надійшло подання про встановлення відносно [PERSON] опіки, суд вважає, що вимога про встановлення опіки задоволенню також не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed