Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури на захист інтересів держави звернувся у березні 2016 року до суду із позовом до Ярмолинецької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Кадиївська сільська рада про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним наказів, визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок. Позов мотивовано тим, що розпорядженням Ярмолинецької районної державної адміністрації від 04.04.2011 року №162/2011-р «Про надання дозволу гр. [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення фермерського господарства на території Кадиївської сільської ради за межами с. Волудринці» надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 89,8 га, що розташована на території Кадиївської сільської ради Ярмолинецького району для створення фермерського господарства. У подальшому наказами Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області від 22.05.2015 року №22-504.6-СГ та від 25.05.2015 року №22-5102-СГ затверджено проекти документацій із землеустрою та передачі в оренду [PERSON] цих ділянок, та укладено на їх виконання договір оренди землі від 30.07.2015 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та [PERSON] (кадастровий номер ділянки 6825883200:05:003:0004), зареєстрований 30.07.2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції [PERSON] та договір оренди землі від 30.07.2015 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та [PERSON] (кадастровий номер ділянки 6825883200:05:001:0013), зареєстрований 30.07.2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції [PERSON] В порушення ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» в редакції на момент правовідносин, до своєї заяви щодо відведення земельних ділянок [PERSON] додав лише диплом університету за спеціальністю правознавство (кваліфікація юрист) та диплом коледжу за спеціальністю обслуговування компютерних та інтелектуальних систем і мереж (кваліфікація молодший спеціаліст технік-електронік), та відповідно не надав обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі, у заяві не зазначив кількість членів фермерського господарства та наявні у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність. У звязку з невідповідністю субєкта права користування вказаним вище критеріям, необхідним для отримання земельних ділянок у власність, накази про затвердження проектів та договори оренди також є недійсними. Прокурор в судових засіданнях позов підтримав. В судовому засіданні 29.06.2016 року представник відповідача 1 [PERSON] пояснила, що при перевірці оспорюваного розпорядження під час судового розгляду справи доводи прокурора знайшли своє підтвердження, а тому Ярмолинецька РДА позов у частині вимог до них визнає. Присутній в судових засіданнях 25.04.2016 та 06.06.2016 року представник відповідача 2 [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. В судовому засіданні 29.06.2016 року відповідач 3 [PERSON] пояснив, що позов визнає, про що подав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх звязок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав. Заявлені прокурором фактичні обставини та їх правова оцінка справи сторонами визнаються. Судом встановлено, що дана позиція відповідачів є добровільною, що серед іншого підтверджується поданою заявою [PERSON] про відмову від спірних земельних ділянок. Визнання позову відповідачами не порушує права та законні інтереси третіх осіб щодо предмету спору, а тому суд задовольняє позов з підстав, заявлених прокурором, та викладених вище. Крім того, суд керується правовою позицією Верховного Суду України у справі за № 6-2902цс15, відповідно до якої спеціальний Закон № 973-IV визначає обовязкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинно бути зазначено не лише про бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. При вирішенні позовних вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, згідно із статтею 7 Закону № 973-IV як спеціального по відношенню до статті 123 ЗК України. Таким чином, за змістом статей 1, 7, 8 Закону № 973-IV заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених частиною першою статті 7 Закону № 973-IV умов і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на розгляд суду спору суд) повинен дати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів. За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними субєктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обовязковою процедурою без проведення земельних торгів. Із відповідачів на користь позивача слід стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог судовий збір відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про судовий збір», згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На основі викладеного та

Outcome: approved