Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Заочним рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 30.06.2015 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено повністю. 13 липня 2015 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що він вважає ухвалене по справі заочне рішення незаконним, оскільки при його ухваленні порушено його право на захист; при визначенні судом суми до стягнення на користь позивача не враховано стан його здоров'я та сучасні тенденції законодавчих органів щодо проблемних кредитів, які видавалися в іноземній валюті, а саме: положення Закону України №1558-1 від 01.07.2015 року «Про реструктуризацію зобов'язань за кредитами в іноземній валюті». Згідно вимог заяви про перегляд заочного рішення відповідач [PERSON] просив суд скасувати заочне рішення Романівського райсуду від 30.06.2015 року, призначити справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні 27.07.2015 року відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] вимоги заяви підтримали повністю та просили задовольнити заяву про перегляд заочного рішення з підстав зазначених у заяві. Представник позивача ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] у судове засідання 27.07.2015 року не з'явилися, хоч належним чином повідомлені про час і місце засідання, що згідно ч.1ст. 231 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення. Згідно письмового клопотання представника ПАТ КБ «Приват Банку» Ковальчука А.В. від 27.07.2015 року, просить відмовити [PERSON] в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, слухання справи проводити без участі представника банку. Суд, вислухавши думку [PERSON], представника [PERSON], дослідивши подану заяву та матеріали цивільної справи № 290/226/15-ц, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України - Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Згідно вимог заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що відповідач не з'являвся в судові засідання 10 червня 2015 року та 30 червня 2015 року, оскільки 08.06.2015 року були направлені суду клопотання від представника відповідача [PERSON] про перенесення слухання справи, від третьої особи [PERSON] про зупинення справи, 29.06.2015 року від третьої особи [PERSON] про зупинення розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача [PERSON] про причини неявки та клопотань про відкладення розгляду справи до суду 10 червня 2015 року та 30 червня 2015 року не надходило. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно матеріалів цивільної справи № 290/226/15-ц, вбачається, що відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] були повідомлені судом належним чином про час та місце розгляду справи 30 червня 2015 року (а.с. 83-84), та 30.06.2015 року до суду не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, в зв'язку з чим судом ухвалено заочне рішення. За таких обставин суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] були належним чином повідомлені про проведення судового засідання 30.06.2015 року та мали реальну можливість повідомити суд про причини неявки, але цього не зробили. Крім цього, в заяві про перегляд заочного рішення [PERSON] посилається на те, що [PERSON] є третьою особою на стороні відповідача, що не відповідає дійсності, оскільки відповідачем по первісному позову являється лише [PERSON], а [PERSON] є третьою особою на стороні позивача по зустрічному позову. Згідно ухвали Романівського райсуду від 30.062015 року зустрічний позов [PERSON] до ПАТ КБ «Приват Банк» (третя особа на стороні позивача [PERSON]) про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, відповідно до положень ст.ст. 169 ч.3, 207 ч.1 п.3 ЦПК України, - залишено без розгляду. Також відповідачем [PERSON] та представником відповідача [PERSON] не надано суду доказів, які б впливали на правильність прийнятого судового рішення або б спостовували мотиви наведенні у судовому рішенні. За таких обставин, виходячи з положень ч.1 ст.232 ЦПК України, підстав для скасування заочного рішення у справі, суд не вбачає.

Outcome: dismissed