Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов позов адвоката [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла [PERSON]. При цьому, 13 жовтня 2007 року відносно [PERSON] [PERSON] було складено заповіт, згідно якого остання позивачу заповіла після своєї смерті належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] доводиться батьком позивачу, а відповідач [PERSON] доводиться дядьком позивачу. Також зазначеним заповітом було обумовлено довічне проживання у спірній квартирі відповідачів. Позивач звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, про що 13 вересня 2016 року склав заяву про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів на спірну квартиру. Також у позові вказано, що відповідач є [PERSON] є інвалідом третьої групи безстроково з 2012 року з певними обмеженнями в життєдіяльності. При цьому, представник позивача просить суд визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на спірну квартиру в цілому. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилися, представник позивача просила справу розглянути без її участі та участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає. Від представника відповідачів адвоката [PERSON] надійшла до суду заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі та участі відповідачів. Також, в матеріалах справи наявні заяви від кожного відповідача окремо про розгляд спраи без їх участі та визнання позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.16). За життя [PERSON] належала квартиру [ADDRESS]. Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25 листопада 1993 року (а.с. 22-23), свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15 грудня 2006 року (а.с. 24-25) та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 111541830 від 24 січня 2018 року (а.с. 143-145). На вказану квартиру було виконано технічну документацію та проведено її оцінку (а.с.26-63). Заповітом від 30 жовтня 2007 року, посвідченим у П'ятій Луганській державній нотаріальній конторі, [PERSON] належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] після своєї смерті заповіла [PERSON] з правом довічного проживання в належній квартирі [PERSON] та [PERSON] (а.с.17-18). На даний час вказаний заповіт не змінено та не відмінено (а.с. 133-135). Рішенням Троїцького районного суду Луганської області № 433/1302/16-ц від 25 липня 2016 року [PERSON] було визначено додатковий строк тривалістю у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO], починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Рішення суду набрало законної сили 01 вересня 2016 року (а.с.15). 27 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Тіхонової Лариси Володимирівни із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO] (а.с. 19-20). Постановою приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Тіхонової Лариси Володимирівни від 12 грудня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.21). Згідно довідки МКП «Центржилком» № 2362 від 28 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON] на момент смерті [PERSON] мешкали разом з останньою в квартирі [ADDRESS] (а.с.64). Також судом було вивчено матеріали спадкової справи № 17/20196 до майна померлої [INFO] [PERSON], згідно якої [PERSON] звернувся 27 вересня 2016 року до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Тіхонової Лариси Володимирівни із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Підставою звернення було рішення Троїцького районного суду Луганської області № 433/1302/16-ц від 25 липня 2016 року, згідно якого [PERSON] було визначено додатковий строк тривалістю у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], починаючи з дня набрання рішенням законної сили, а саме з 01 вересня 2016 року. У спадковій справі містяться відомості щодо чинності вищезазначеного заповіту, заповіт не змінено та не відмінено. Спадкодавець була зареєстрована за місцем проживання на момент смерті у квартирі [ADDRESS] (а.с. 171-191). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Положенням частини першої статті 1241 ЦК України дано офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року № 1-рп/2014, згідно з яким в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 1241 ЦК України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов'язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності. Як встановлено судом та визнано представником позивача у позові, відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку визнаний особою з інвалідністю третьої групи безстроково з 2012 року. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю третьої групи та на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, незалежно від заповіту в силу норм ст. 1241 ЦК України він вважається таким, що прийняв обов'язкову частку у спадщині після смерті своєї матері [PERSON] у вигляді половини частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом, тобто ? частини спірної квартири. Заяви про відмову від обов'язкової частки у спадщині у визначений законом шестимісячний термін у встановленому законом порядку [PERSON] не вчинив. При цьому, відносно позивача у встановленому законом порядку було вчинено заповіт, який на даний час є чинним, з огляду на що останній є спадкоємцем вказаної квартири, за виключенням обов'язкової частки у спадщині, тобто позивач є спадкоємцем ? частин спірної квартири. Позивачу відповідним рішенням суду поновлено строк для прийняття спадщини, однак останній не може прийняти спадщину нотаріально через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. З огляду на вищезазначене, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів є власницею вищезазначеного спадкового майно, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, за виключенням обов'язкової частки у спадщині непрацездатного сина спадкодавця. При цьому, із-за незалежних від позивача обставин, останній не може скористатися своїм правом на оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, визнавши за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на ? частини спірної квартири, за виключенням обов'язкової частки у спадщині [PERSON]. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1241, 1268 ЦК України,

Outcome: partial