Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

До суду звернулась позивачка з зазначеним позовом до відповідачів, згідно якого просила суд: - визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] виділивши в її користування ізольовану кімнату № 1 жилою площею 10,34 кв. м., - виділити в користування [PERSON] ізольовану кімнату № 2 площею 17,0 кв. м., залишити в загальному користуванні - коридор, комору, туалет, ванну, кухню; - усунути перешкоди в користуванні і розпорядженні приватною власністю [PERSON] шляхом виселення [PERSON] із квартири [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що вона 31.01.2006 року придбала за договором купівлі-продажу у власність 38/100 часток спірної квартири, що складається з однієї житлової кімнати № 1, жилою площею 10,30 кв.м. 06.02.2006 року право власності зареєструвала в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно. Власницею другої кімнати житловою площею 17 кв.м є відповідачка [PERSON] У якої разом з нею в кімнаті проживає її племінник [PERSON] без відповідної реєстрації у вказаному житлі. Між позивачкою та відповідачами не має узгодженості по витратам на оплату житлово-комунальних послуг та інших послуг, у зв'язку з зазначеним у позивачки виникла необхідність у встановлені порядку користування квартирою в судовому порядку. Крім того, в квартирі без реєстрації проживає відповідач [PERSON], який поводиться зухвало, ображає та погрожує позивачці, користується квартирою та жодних витрат по утриманню житла не несе. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених у позовні заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялась належним чином, будь-яких заяв заперечень клопотань суду не надали, у зв'язку з зазначеним суд визнає їх неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у зв'язку з зазначеним суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачки з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці на праві власності належить 38/100 ідеальних часток квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу вказаної квартири від 31.01.2006 року, реєстраційним посвідченням № 025208 від 06.02.2006 року Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна ( а.с.6, 7). Відповідачці [PERSON] належить 62/100 частки спірної квартири. Згідно плану квартири за поверхами по [ADDRESS] зазначена квартира складається з двох ізольованих кімнат площею 10,3 кв.м та 17,0 кв.м, а також кухні, площею 6,0 кв.м, ванної кімнати площею 2,2 кв.м, туалету 1,1 кв.м, коридору площею 5,6 кв.м, житлова площа складає - 27,3 кв.м, загальна - 45,4 кв.м. ( а.с.9-10) Згідно довідки форми 3 КП «Житлосервіс «Куренівка» у Оболонському районі м.Києва в спірній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], яка займає кімнату 10,3 кв.м та [PERSON], яка займає кімнату 17,0 кв.м. ( а.с.11) Представник позивачки та свідки [PERSON], [PERSON] в суді зазначили, що у спірній квартирі на теперішній час проживає позивачка та відповідачі, у зв'язку з неприязненими стосунками та провокуванням скандалів, у сторін не має згоди щодо порядку користування квартирою та оплатою витрат за утримання житла та комунальних послуг. Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності Відповідно до ст.382 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати своє помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно зі ст. 155 ЖК України власника квартири не може бути позбавлений права користування жилим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. Позивачка і відповідачка [PERSON] є співвласниками спірної квартири, але згоди щодо порядку користування жилим приміщенням не дійшли, отже зазначений порядок має бути встановлений судом. Зважаючи, що відповідач [PERSON] не має права користування вказаним житловим приміщенням, враховуючи розмір часток, що належить у спірній квартирі [PERSON] та [PERSON], враховуючи відсутність забезпеченості співвласників іншим житлом, суд вважає можливим встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: - виділити в користування позивачки ізольовану кімнату жилою площею 10,34 кв. м., - виділити в користування відповідачки [PERSON] ізольовану кімнату площею 17,0 кв. м., залишити в загальному користуванні - коридор, комору, туалет, ванну, кухню, задовольнивши позовні вимоги позивачки в даній частині. Крім того, як зазначили вказані свідки в суді, в спірній квартирі проживає відповідач [PERSON] з яким у позивачки на побутовому грунті склались неприязнені стосунки. Як вбачається з форми № 3 КП «Житлосервіс «Куренівка» у Оболонському районі м.Києва в спірній квартирі [PERSON] не зареєстрований. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.156 ЖК України, члени, сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири та припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ст. 99 ЖК України піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. На теперішній час в спірній квартирі без згоди позивачки проживає відповідач [PERSON], який зареєстрований та має право постійного проживання по [ADDRESS] що підтверджено відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області ( а.с.22). З зазначеним відповідачем у позивачки склались неприязнені конфліктні стосунки. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині усунення перешкод у користуванні власністю та виселенню [PERSON] із спірного житла знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та підлягають задоволенню, оскільки проживання даного відповідача у квартирі як тимчасового мешканця, порушують права позивачки як власниці по користуванню та розпорядженню своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved