Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

До суду звернулася з позовом [PERSON] до Женишковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Вона просить визнати в порядку спадкування за нею як за спадкоємцем майна померлої матері [PERSON] за законом право на земельну частку (пай). Земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Женишковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, розмір її становить 2,39 га в умовних кадастрових гектарах. Позивач повідомляє, що до дня смерті матері постійно проживала однією сімєю з нею в с. Женишківці, про що зазначено в погосподарській книзі. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що після смерті [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-БВ № 274326 видане 04 березня 2016 року виконавчим комітетом Женишковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області) залишилось спадкове майно. Вона, на підставі ст. 549 ЦК Української РСР фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, тобто у спадщину як особа, яка постійно проживала зі спадкодавцем. В спадкову масу входить право померлої на земельну частку (пай) підтверджене земельним сертифікатом, серії ХМ № 0185634 виданим 25.12.1996 р. на підставі рішення Віньковецької РДА № 148-р., який спадкодавцем втрачено. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємець першої черги вона звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку площею 2,39 га, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що сертифікат серії ХМ № 0185634 виданий спадкодавцю 25 грудня 1996 року не увійшов у спадщину, як такий, що виданий після двохмісячного терміну з дня смерті матері. Згідно інформаційної довідки № 141/54-15 [PERSON] отримала сертифікат серії ХМ № 0185634 виданий 25.12.1996 р. на підставі рішення Віньковецької РДА № 148-р. , зареєстрований 11 лютого 1997 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 148. Зазначений вище сертифікат на право на земельну частку (пай) був виготовлений на імя спадкодавця за її життя, але не виданий їй у звязку зі смертю. У звязку з цим, позивач не може реалізувати спадкові права в позасудовому порядку. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач та його представник надали письмову заяву, в якій сторона позивачів позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без участі Женишковецької сільської ради, позовні вимоги визнає. Справа розглянута у відсутності сторін та третіх осіб відповідно до вимог ст. 169 ч.2, 158 ч.2, п. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], померла в с. Женишківці Віньковецького району 16 жовтня 1996 року (свідоцтво про смерть серії 1-БВ № 274326 видане 04 березня 2016 року виконавчим комітетом Женишковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області). Вона була власником земельного сертифікату серії ХМ № 0185634 виданого 25.12.1996р. на підставі рішення Віньковецької РДА № 148-р., зареєстрованого 11 лютого 1997 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 148. Померла була зареєстрована та проживала спільно з [PERSON] в с. Женишківці по вул. Піонерській, 18 Віньковецького району, що підтверджено довідками № 310 та 367 виданими Женишковецькою сільською радою і остання вступила у володіння її майном. Тому спадщина позивачем прийнята відповідно до вимог ст. 549 ч.1 ЦК Української РСР ще в 1996 році як особою, яка спільно проживала до дня смерті із спадкодавцем, та фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Те, що позивач являється спадкоємцем першої черги підтверджується вищевказаними довідками сільської ради, та свідоцтвом про народження спадкоємця серії АГ № 594476 від 24.06.1968 року і її свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-БВ № 470408 від 29.04.1990 року, в якому змінено прізвище з «Колісник» на «Мацюк». Нотаріус правомірно відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) померлої у звязку з тим, що вказаний сертифікат було видано після смерті спадкодавця. Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги, що оговорено у статті 529 ЦК Української РСР. Аналогічним спадкоємцем виступає і батько померлої [PERSON], але він не реалізував своє право спадкоємця після смерті доньки [PERSON] і помер 18.08.2003 року. Позивачка не може в позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також, відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. З аналізу наведених правових норм, позивач вправі претендувати на спадкову масу після смерті своєї матері [PERSON] як особа, яка фактично вступила у володіння спадковим майном після смерті спадкодавця, тому на підставі ст. 529 ЦК Української РСР за нею слід визнати право на спадкове майно померлої, як за спадкоємцем першої черги за законом.

Outcome: approved