Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Заявник 23.04.2018 через свого представника звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій просить визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Гаркуши Є.О. від 28.02.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про установлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції. В обґрунтування зазначених вимог заявник посилається на те, що Оболонським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист на виконання рішення №2/756/2873/13 від 14.08.2013 року по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження №39811716. 19 квітня 2018 року [PERSON] прийшов на прийом до Оболонського РВ ДВС та дізнався про винесення 28.02.2018 року наступних постанов: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання;про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними її своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Скаржник вказує, що з вищенаведеними постановами він не згоден та вважає дії державного виконавця Гаркуши Є.Ю. Оболонського відділу державної виконавчої служби протиправними, оскільки від виконання рішення суду він не ухилявся, при винесені постанов державним виконавцем не враховано його матеріальний стан. Крім того, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості за сплати аліментів», яким запроваджені вказані вище обмеження, набрав законної сили 6 лютого 2018 р. Цим Законом передбачено застосування відповідних обмежень у разі перевищення суми відповідних платежів за шість місяців. Оскільки з дня набрання сили Законом не пройшло 6 місяців, вказані обмеження не можуть бути застосовані до [PERSON] В постановах державного виконавця про встановлення тимчасових обмежень від 28.02.2018 р. вказано, що заборгованість за аліментами у [PERSON] виникла станом на 30.11.2018 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості за сплати аліментів» від 07.12.2017 р. Скаржник вказує, що наявні підстави вважати, що державний виконавець при винесенні зазначених вище постанов не врахував конституційний принцип дії закону в часі, застосував закон, яким встановлена відповідальність, до правовідносин, які виникли до набрання чинності цим законом, що є незаконним. У зв'язку з чим скаржник звернувся до суду з даною скаргою. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.05.2018 року було відкрито провадження по справі. 20.11.2018 року [PERSON] подано до суду письмові пояснення по справі, в яких зацікавлена особа просить суд залишити скаргу без задоволення, а постанови винесені державним виконавцем без змін. Свої пояснення [PERSON] мотивує тим, що за період з моменту винесення судового рішення у 2013 році по 20.11.2018 р. вона не отримала від скаржника жодних коштів на утримання дитини, розмір заборгованості по аліментам перевищує суму, що підлягає сплаті за 6 місяців. Всі дії [PERSON] свідчать про те, що він умисно не виконує судове рішення та злісно ухиляється від сплати аліментів, що є проявом економічного насильства над своєю дитиною. Отже дії державного виконавця про застосування до [PERSON] обмежень його прав є законними, а їх скасування надасть боржнику можливість виїхати за межі України і надалі уникати від сплати аліментів, що порушує права дитини на належне утримання шляхом примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів. [PERSON] просила розгляд заяви проводити за її відсутності, дії державного виконавця підтримує та заперечень не має. Представник скаржника в судовому засіданні 04.02.2019 року скаргу підтримала та просила задовольнити, крім скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки вказане обмеження державний виконавець скасував самостійно 15.01.2019 року. Державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві у судове засідання 04.02.2019 року не з'явився про розгляд справи судом повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Враховуючи норму вказаної статті, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі учасників справи, які не з'явилися. Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши письмові докази по справі, копію виконавчого провадження, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.08.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 25.04.2013 року. Постановою державного виконавця від 18.09.2013 року відкрито виконавче провадження №39811716 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/2873/13. 28.02.2018 року державним виконавцем Оболонського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м.Києві Гаркушою Є.Ю. в рамках ВП №3981176 винесена постанова ВП 39811716 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом (а.с. 9), (ВП 39811716) у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (а.с.10), у праві виїзду за межі України (ВП 39811716) (а.с.11) та обмеження у праві полювання (а.с.12), враховуючи наявну у [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку на 28.02.2018 р. за період з 25.04.2013 р. по 30.11.2017 р. в сумі 156 333 грн. 33 коп., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Скаржник як на підставу скасування вищевказаних постанов посилається на протиправність дій державного виконавця, оскільки від виконання рішення суду він не ухилявся та при винесені постанов державним виконавцем не було враховано його матеріальний стан. Проте вищевказане твердження скаржника спростовується наявними в матеріалах виконавчого провадження ВП №3981176 неодноразовими викликами державного виконавця від 20.07.2018 р., 13.09.2018 р. на адресу [PERSON] з вимогою з'явитись до відділу щодо надання пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документу та надання підтверджуючих документів про його сплату; актом державного виконавця Ярового О.В. від 13.09.2018 р., в якому встановлено, що за адресою вказаному у виконавчому документі боржника не виявлено; протоколом №39811716 про адміністративне правопорушення від 06.04.2018 р. складеним державним виконавцем Гаркушою Є.Ю. відносно боржника-[PERSON]. за фактом несплати аліментів, сукупний розмір яких перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Окрім того, в рамках виконавчого провадження №3981176, державним виконавцем Браташовим А.В. 24.09.2018 р. була винесена постанова про накладення штрафу на [PERSON] в розмірі 50 % від суми заборгованості (174 333, 33 грн.), що становить 87 166,67 грн., враховуючи заборгованість боржника зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки (а.с.35-36). Відповідно до ст.71 ч.9 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови : 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі ; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською , пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості з сплати аліментів у повному обсязі. Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Законом України від 07 грудня 2017 року введені обмеження прав фізичної особи, у праві виїзду за межі України та праві керування транспортними засобами, підставою для застосування котрих є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, ці обмеження можуть застосовуватися, якщо вказана заборгованість виникла після 06 лютого 2018 року. Однак, слід зазначити, що до встановлення вказаних обмежень державним виконавцем, боржник не виконував судове рішення, як і не виконував свій обов'язок по утриманню дитини. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. У статтях 8, 9, 20 Конвенції про права дитини вживається термін «найкращі» інтереси дитини, а у статті 3 зобов'язано усі державні та приватні установи, які займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні та законодавчі органи у всіх діях щодо дітей приділяти першочергову увагу «якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». У частині другій статті 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей записано: «предметом цієї Конвенції є підтримка - у найвищих інтересах дітей - їхніх прав…» В судовому засіданні було з'ясовано, що [PERSON] з 07.12.2018 року працевлаштувався на посаду водія в ТОВ «Холдинг «КДТ» та 12.12.2018 року направив кошти на погашення заборгованості зі сплати аліментів. Враховуючи вищевказану обставину, 15.01.2019 р. постановою державного виконавця Ярового О.В. було припинено тимчасове обмеження [PERSON] у праві керування транспортним засобами, яке було встановлено постановою за №39811716 від 28.02.2018 року, однак інші обмеження не припинені. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні представник заявника не довів відсутність у [PERSON] боргу зі сплати аліментів, а як пояснила суду, що після працевлаштування її довіритель здійснив першу оплату по аліментах в розмірі 5000 грн. та на підтвердження надала квитанцію від 12.12.2018 року. Суд вважає, що заявник не обґрунтував яким чином обмеження у праві виїзду за межі України, обмеження боржника у праві полювання, у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними властивостями метальними снарядами несмертельної дії при наявності боргу зі сплати аліментів порушують права її довірителя, а тому в задоволенні скарги слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed