Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] року померла його бабуся -[PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 7,38 га, яка розташована на території Демино- Олександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER]. Дану земельну ділянку померла заповіла йому. Він проживав зі спадкодавцем за однією адресою на момент її смерті. Після смерті бабусі він не знайшов оригіналу державного акту на спадкову земельну ділянку , у зв'язку з чим надав оголошення про його втрату у газеті « Сельская новь» № 83-84 від 15.10.2015 року. 22 січня 2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку з тих підстав, що ним не було надано оригіналу правовстановлюючого документу, а саме- державного акту на право власності на земельну ділянку, про що вчинено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно на підставі рішення суду. В судове засідання представник позивача не з,явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач не направив до суду свого представника, просив розглянути справу у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Факт смерті [PERSON],- [INFO] року, підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 8). Згідно довідки Демино- Олександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області від 13.10.2015 року за № 716 ,позивач на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] року був зареєстрований та проживав разом із нею за адресою : [ADDRESS] ( а.с.13). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] померлій [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 7,38 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Демино-Олександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області ( а.с. 10). Згідно до заповіту від 14.03.2012 року посвідченого секретарем Демино- Олександрівської сільської ради померла [PERSON] заповіла вишевказану земельну ділянку позивачу [PERSON]( а.с. 9). Позивачем було втрачено оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] , про що свідчить надане ним оголошення в газету « Сельськая Новь» №83-84 від 15.10.2015 року ( а.с. 11). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 11/02-31 від 22 січня 2016 року,[PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку [NUMBER], площею 7,38 га , розташованої на території Демино- Олександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області , що залишилась після смерті [INFO] року [PERSON] у зв,язку з відсутністю у позивача оригіналу правовстановлюючого документу,- державного акту на право власності на земельну ділянку ( а.с. 38). Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту- спадкоємці за законом. В силу ст., ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особу, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки використана позивачем реалізація його права на спадкове майно через такий механізм, як звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і неможливість її оформлення з підстав відсутності у нього оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, виявилася неможливою . Тому реалізувати своє право на спадкове майно позивач може лише через суд , у відповідності до статті 16 та статті 392 ЦК України . На підставі ст.,ст. 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1268, 1274 ЦК України, ст..81 ЗК України,

Outcome: approved