Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що згідно свідоцтва про народження заявник значилась як [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище на «[PERSON]». Відділом кадрів Вінницького виробничого швейного об'єднання «Поділля» заявнику видано трудову книжку [NUMBER] від 04.07.1982, яку заповнено російською мовою. У зазначеній трудовій книжці прізвище заявника записано як «[PERSON]», а подальшому у зв'язку з укладенням шлюбу, зроблено відмітку про заміну прізвища на «[PERSON]» (російською - [PERSON]). При заповнені анкетних даних [PERSON] у даній трудовій книжці допущено помилку і замість [PERSON] зазначено «[PERSON] Заявник досягла пенсійного віку, однак реалізувати свої пенсійні права не взмозі у зв'язку з наявністю помилок у трудовій книжці, які позбавляють її можливості належним чином підтвердити наявний трудовий стаж, а тому вона звернулася до суду з даною заявою і просить встановити юридичний факт належності їй трудової книжки [NUMBER] від 04.07.1982. Заявник у судове засідання не з`явилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності у якій вказала, що заяву підтримує і просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, однак до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно паспорта серії [NUMBER] від 28.04.2017, виданого Тульчинським РС УДМС у Вінницькій області, картки платника податків від 05.05.2017, диплому серії [NUMBER] від 23.07.1982, заявник значиться як [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.05.2017, та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.07.1984, дошлюбне прізвище заявника «[PERSON]», її батьком записано [PERSON] (а.с. 8, 9). У трудовій книжці [NUMBER] від 04.07.1982, заявник записана російською мовою як «[PERSON] (а.с. 4). Згідно інших документів, виданих також на російській мові, заявник значиться як «[PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 12.04.1986, [NUMBER] від 23.04.1985 (а.с. 13). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 дає роз'яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. На підставі п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що описка наявна у трудовій книжці [NUMBER] від 04.07.1982, має технічний характер та пов'язана з співзвучністю імен [PERSON], [PERSON] і [PERSON] та неточністю перекладу по-батькові заявника на іноземну мову, у зв'язку з чим, суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими, а відтак приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід залишити за учасниками процесу. На підставі викладеного,

Outcome: approved