Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. [INFO] помер її батько [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.06.1998 їй та її померлим батькам належить квартира у житловому будинку, що розташована в [ADDRESS]. Також її батькові належала земельна ділянка площею 11,3515 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області, а також земельна ділянка площею 1,2901 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області. На даний час вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті її батьків, проте на об'єкт спадкового майна у вигляді квартири відсутня державна реєстрація, що позбавляє її можливості оформити спадщину на все вказане майно в нотаріальному порядку. На підставі викладеного просить визнати за не. Право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач - Покровська сільська рада Троїцького району Луганської області в судове засідання свого представника не направили суду надали заяву про розгляд справи без участі представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідач - Троїцька селищна рада Троїцького району Луганської області в судове засідання свого представника не направили. Про розгляд справи були повідомлені належним чином. Причина неявки суду не відома. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ст. 233 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №10 від 12.02.2011 року (а.с. 10). Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №29 від 02.03.2017 року (а.с. 11). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та її померлими батьками підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.04.1983 року (а.с. 14). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.08.1998, позивач уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить зміна її прізвища (а.с.15). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 22.06.1998, позивач та її померлі батьки - [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] було зареєстровано власником земельної ділянки площею 11,3515 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с. 22). Згідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.08.2009, [PERSON] продала [PERSON] земельну ділянку площею 11,3515 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с. 19-21). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2013, [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки [NUMBER] площею 1,2901 га ріллі в межах згідно з планом для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 24-25). Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10816114 від 14.10.2013 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 1,2901 га ріллі в межах згідно з планом для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області (а.с. 25). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №50370822 від 20.12.2017, наданою приватним нотаріусом Троїцького районного нотаріального округу Луганської області Гапочкою Е.Г. спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO], була заведена 14.10.2013 за № 157/2013 Троїцькою державною нотаріальною конторою Луганської області та є чинною (а.с. 38, 39, 40). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №50370853 від 20.12.2017, наданою приватним нотаріусом Троїцького районного нотаріального округу Луганської області Гапочкою Е.Г. спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO], була заведена 03.03.2017 за № 31/2017 приватним нотаріусом Троїцького районного нотаріального округу Луганської області на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини. Будь-які інші заяви (про прийняття чи відмову від прийняття спадщини) у спадковій справі відсутні (а.с. 41, 42, 43, 44). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна померлих [PERSON] та [PERSON], відмови від прийняття спадщини не вчиняла, інших спадкоємців майна померлих немає, а також те, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1261 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved