Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Заступник головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що хворий [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], є інвалідом І групи з дитинства безстроково по психічному захворюванню. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2017 визнаний недієздатним. Мешкає в КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» ЗОС. Рішенням Запорізької обласної Ради від 09.10.2017 №5 обов'язки опікуна та піклувальника покладені на директора будинку-інтернату [PERSON]. Із анамнезу відомо, що знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 2015 року з діагнозом: «Тяжка розумова відсталість із порушеннями поведінки та емоцій. Органічне ураження ЦНС внаслідок гіпоксії головного мозку. Тетрапарез. Стан після проникаючого ножового поранення плевральної порожнини ліворуч, поранення правого передсердя. Тампонада серця (13.09.2014). Клінічна смерть (вересень 2014)». У клінічній картині захворювання домінує інтелектуальне зниження та розлади поведінки з агресивними тенденціями. Стаціонарно не лікувався, приймав терапію амбулаторно під контролем медичного персоналу дому-інтернату. Зі слів опікуна, психічний стан змінився протягом останніх 3-х днів: порушився сон, дратівливий, агресивний стосовно підопічних, персоналу (кусається, дряпає себе, наносить удари руками та ногами собі і оточуючим, б'ється головою о стіну), без причини кричить, сміється, «чує голоси і бачить неіснуючих людей», душив підопічного, роздряпав йому обличчя. 11.01.2018 року о 12.50 доставлений у приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Оглянутий черговим лікарем, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу, у зв'язку з чим госпіталізований у примусовому порядку. 11.01.2018 року о 13.20 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої стан хворого можна кваліфікувати, як тяжкий психічний розлад у формі тяжкої розумової відсталості з галюцинаторними включеннями, вираженими порушеннями поведінки та емоцій, агресивними діями стосовно оточуючих, з високою імовірністю скоєння суспільно- небезпечного діяння стосовно себе та оточуючих (б'є дітей, дряпає себе та навколишніх, агресивний стосовно дітей, намагався душити підопічного), а також враховуючи нездатність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Документи були підготовлені та відправлені до суду. У звязку з відсутністю рішення суду про примусову госпіталізацію [PERSON], 12.01.2018 об 16.00 був виписаний із стаціонару. Із заяви опікуна: зберігається агресія по відношенню до дітей та до себе, душить дітей, намагався наносити ушкодження собі та дітям. 15.01.2018 року о 09.30 доставлений у приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Оглянутий черговим лікарем, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу, у зв'язку з чим госпіталізований у примусовому порядку. 15.01.2018 року о 10.00 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої: теперішній стан можна кваліфікувати, як тяжкий психічний розлад у формі тяжкої розумової відсталості з галюцинаторними включеннями, вираженими порушеннями поведінки та емоцій, агресивними діями стосовно оточуючих, з. високою імовірністю скоєння суспільно- небезпечного діяння стосовно себе та оточуючих (б'є дітей, дряпає себе та навколишніх, агресивний стосовно дітей), а також враховуючи нездатність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність, примусова госпіталізація доцільна. Госпіталізація обґрунтована. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. Прокурор заяву підтримала та просила суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Зацікавлена особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, зацікавлених осіб, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Донецька, буд.18, є інвалідом І групи з дитинства безстроково по психічному захворювання. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2017 визнаний недієздатним. Мешкає в КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» ЗОС. Рішенням Запорізької обласної Ради від 09.10.2017 №5 обов'язки опікуна та піклувальника покладені на директора будинку-інтернату [PERSON]. Із анамнезу відомо, що знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 2015 року з діагнозом: «Тяжка розумова відсталість із порушеннями поведінки та емоцій. Органічне ураження ЦНС внаслідок гіпоксії головного мозку. Тетрапарез. Стан після проникаючого ножового поранення плевральної порожнини ліворуч, поранення правого передсердя. Тампонада серця (13.09.2014). Клінічна смерть (вересень 2014)». У клінічній картині захворювання домінує інтелектуальне зниження та розлади поведінки з агресивними тенденціями. Стаціонарно не лікувався, приймав терапію амбулаторно під контролем медичного персоналу дому-інтернату. Зі слів опікуна, психічний стан змінився протягом останніх 3-х днів: порушився сон, дратівливий, агресивний стосовно підопічних, персоналу (кусається, дряпає себе, наносить удари руками та ногами собі і оточуючим, б'ється головою о стіну), без причини кричить, сміється, «чує голоси і бачить неіснуючих людей», душив підопічного, роздряпав йому обличчя. 11.01.2018 року о 12.50 доставлений у приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Оглянутий черговим лікарем, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу, у зв'язку з чим госпіталізований у примусовому порядку. 11.01.2018 року о 13.20 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої стан хворого можна кваліфікувати, як тяжкий психічний розлад у формі тяжкої розумової відсталості з галюцинаторними включеннями, вираженими порушеннями поведінки та емоцій, агресивними діями стосовно оточуючих, з високою імовірністю скоєння суспільно- небезпечного діяння стосовно себе та оточуючих (б'є дітей, дряпає себе та навколишніх, агресивний стосовно дітей, намагався душити підопічного), а також враховуючи нездатність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Документи були підготовлені та відправлені до суду. У звязку з відсутністю рішення суду про примусову госпіталізацію [PERSON], 12.01.2018 об 16.00 був виписаний із стаціонару. Із заяви опікуна: зберігається агресія по відношенню до дітей та до себе, душить дітей, намагався наносити ушкодження собі та дітям. 15.01.2018 року о 09.30 доставлений у приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Оглянутий черговим лікарем, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу, у зв'язку з чим госпіталізований у примусовому порядку. 15.01.2018 року о 10.00 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої: теперішній стан можна кваліфікувати, як тяжкий психічний розлад у формі тяжкої розумової відсталості з галюцинаторними включеннями, вираженими порушеннями поведінки та емоцій, агресивними діями стосовно оточуючих, з. високою імовірністю скоєння суспільно- небезпечного діяння стосовно себе та оточуючих (б'є дітей, дряпає себе та навколишніх, агресивний стосовно дітей), а також враховуючи нездатність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність, примусова госпіталізація доцільна. Госпіталізація обґрунтована. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved