Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

ДП «Сколівське ЛГ» в особі директора Бойко О.С. звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 64 000 гривень завданої майнової шкоди та судові витрати у розмірі 1762 гривні. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON], в порушення п.1 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», 12.01.2018 року, о 14 год. 30 хв., разом з іншими особами проводив незаконне полювання у кв. 3 урочища «Глухів» Верхньосиньовидненського лісництва ДП «Сколівське лісове господарство», внаслідок чого здійснив відстріл двох особин козулі. Вина відповідача [PERSON] встановлена постановою Сколівського районного суду Львівської області від 02.05.2018 року. Загальна сума збитків, завданих лісовому господарству, становить 64 000 гривень. Відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано завдані збитки. В судове засідання представник позивача Зінкевич В.Д. не з»явилась, подала заяву за вх. №4989 від 16.10.2018 року про розгляд справи без її участі, поданий позов підтримує, просить задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади, в судові засідання не з'являвся, про причини неявки не повідомив і заяви про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності не подав. Таким чином у судове засідання не з»явились всі учасники судового процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, давши належну оцінку доказам по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 02.05.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 85 КУпАП, а саме що він 12.01.2018 року, о 14 год. 30 хв., разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] проводив незаконне полювання у кв. 3 урочища «Глухів» Верхньосиньовидненського лісництва ДП «Сколівське лісове господарство», чим порушив п.1 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» внаслідок чого незаконного полювання здійснено відстріл двох особин козулі. Провадження по справі закрито за спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. Дана постанова набрала законної сили. В даному випадку закриття провадження у справі на підставі ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності не є реабілітуючою підставою для звільнення особи від цивільно-правової відповідальності. Вина відповідача [PERSON] у вчинені ним адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення №000033 від 25.01.2015 року, актом огляду місця вчинення правопорушення від 12.01.2018 року, поясненнями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], висновком за відношенням директора ДП «Сколівське лісове господарство» [PERSON] від 17.01.2018 року, постановами судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. по справах №453/124/18 пров.№3/453/71/18 та №453/125/18 пров. №3/453/72/18, які набрали законної сили, а протилежне не спростовано належними засобами доказування. Закриття судом провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] по нереабілітуючих обставинах не звільняє винну особу від відшкодування завданої ним шкоди. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до розрахунку, проведеного на підставі Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України), затверджених спільним наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України та Міністерства екології та природних ресурсів України від 19.06.2017 № 301/222, встановлено розмір збитків, завданих діями [PERSON] в результаті незаконного добування двох особин козулі, складає 64000 грн., які не відшкодовані. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство і полювання», з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється, зокрема, полювати без належного на те дозволу та полювання із застосуванням або використанням заборонених знарядь та забороненими способами. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства України в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Також, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Згідно з ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, виходячи з вимог ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 1166 Цивільного кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 64000 грн. на відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved