Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Заступник прокурора Харківської області звернувся до суду із вказаним позовом в інтересах держави, посилаючись на те, що у ході вивчення правомірності передачі у приватну власність земельних ділянок, розташованих на землях ДП «[PERSON] лісове господарство» на території Вовчанського району, прокуратурою області встановлено, що розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації від 21.11.2012 № 660 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі їх у власність для індивідуального дачного будівництва» [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу рекреаційного призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району для передачі її у власність для індивідуального дачного будівництва. Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації від 19.07.2013 № 174 «Про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність 88 громадянам для індивідуального дачного будівництва за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області» передано у власність [PERSON] земельну ділянку (кадастровий номер 6321655800:01:005:0074), загальною площею 0,10 га, вартістю 203 152 грн., для індивідуального дачного будівництва. На виконання вказаного розпорядження в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено записи про право власності (на земельну ділянку з кадастровим номером 6321655800:01:005:0074) від 13.08.2013 № 4953880 за [PERSON] На підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2013 року вказану земельну ділянку відчужено на користь [PERSON] № 6025877 від 19.09.2013 року. Просили визнати незаконним та скасувати розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 21.11.2012 № 660 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі їх. у власність для індивідуального дачного будівництва» в частині надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва; визнати незаконним та скасувати розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 19.07.2013 № 174 «Про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність 88 громадянам для індивідуального дачного будівництва за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області» в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки (кадастровий номер 6321655800:01:005:0074), загальною площею 0,10 га, вартістю 203 152 грн., для індивідуального дачного будівництва; визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке внесено державним реєстратором реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції на земельну ділянку з кадастровим номером 6321655800:01:005:0074 від 13.08.2013 № 4953880 та від 19.09.2013 № 6025877;зобов'язати реєстраційну службу [PERSON] районного управління юстиції внести запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про скасування запису про право власності від 13.08.2013 № 4953880 та від 19.09.2013 № 6025877; зобов'язати [PERSON] передати, а ДП «[PERSON] лісове господарство» прийняти земельну ділянку, площею 0,10 га, (кадастровий номер 6321655800:01:005:0074), про що скласти акт прийому-передачі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, також представники позивачів надали заяви про розгляд справи у їх відсутність . Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації, в судове засідання не зявився, надав належно оформлену заяву в якій вказав, що проти позовних вимог не заперечують та просять розглянути справу без їх участі. Відповідач та її представник про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Третя особа про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Вислухавши думку прокурора, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за таких підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набвається на підствах , що не заборонені законом, зокрема правочинів. Дослідивши надані письмові докази, судом встановлено, що розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації від 21.11.2012 № 660 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі їх у власність для індивідуального дачного будівництва» [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу рекреаційного призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району для передачі її у власність для індивідуального дачного будівництва. Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації від 19.07.2013 № 174 «Про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність 88 громадянам для індивідуального дачного будівництва за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області» передано у власність [PERSON] земельну ділянку (кадастровий номер 6321655800:01:005:0074), загальною площею 0, 10 га, вартістю 203\~152 грн., для індивідуального дачного будівництва. На виконання вказаного розпорядження в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено записи про право власності (на земельну ділянку з кадастровим номером 6321655800:01:005:0074) від 13.08.2013 № 4953880 за [PERSON] На підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2013 року вказану земельну ділянку відчужено на користь [PERSON] № 6025877 від 19.09.2013 року. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цих кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ст.373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Також було встановлено, що спірна земельна ділянка відносяться до земель лісогосподарського призначення ДП „[PERSON] лісове господарство. Згідно ст. 55 ч 1 Земельного Кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Відповідно до вимог ст. 210 ЗК України, угоди, укладені з порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду. Статтею 215 ЦК України передбачено, що недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України є підставою недійсності правочину. Статтею 203 ч. 1 Цивільного Кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч. 1 ст. 216 Цивільного Кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ст. 21 Земельного Кодексу України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: - визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам ; - визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; - відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; - притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель. Відповідно до ст. 378 Цивільного Кодексу України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Харківське обласне управління лісового та мисливського господарства, Державне підприємство „[PERSON] лісове господарство.

Outcome: approved