Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

заявник [PERSON] 22.12.2020 р. звернулась в суд із заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме що вона, [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви покликається на те, що згідно із свідоцтвом про право власності на квартиру № [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів 31.10.1996 р., співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних частинах (по 1/3) були [PERSON] , [PERSON] та їх дочка [PERSON] . 20.11.2012 р. [PERSON] та [PERSON] склали заповіти, у відповідності до змісту яких, належну кожному з них 1/3 частину вказаної квартири вони заповіли їй - [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої 13.08.2018 р. державним нотаріусом видано її матері [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартиру [ADDRESS] та за нею зареєстровано право власності на вказану частину квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. [INFO] помер [PERSON] , 20.02.2020 р. його дружина [PERSON] звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом, внаслідок чого, із спадкового майна, після смерті [PERSON] , державним нотаріусом визначено обов`язкову частку в розмірі 1/4 ідеальної частини вищезазначеної квартири за його дружиною [PERSON] , спадщина на яку станом на сьогодні не оформлено. 25.02.2020 р. вона, заявниця, також звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , 31.03.2020 р. вона звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] 29.07.2020 р. державним нотаріусом їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] (за виключенням обов`язкової частки, яку повинна була успадкувати його дружина [PERSON] ), а 29.09.2020 р. державним нотаріусом видано їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] . На даний час за нею зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на 5/18 частин вищевказаної квартири, водночас, станом на сьогодні залишаються не оформлені спадкові права на 1/3 частину квартири, яку успадкувала [PERSON] після смерті своєї дочки [PERSON] та 1/6 обов`язкової частки у спадщині після смерті її чоловіка [PERSON] . Хоча нею було повідомлено державного нотаріуса про те, що вона із сім`єю [PERSON] протягом їх життя були в хороших стосунках, спадкодавиця була їй хрещеною мамою, вона разом із своєю сім`єю проживала разом із [PERSON] та її чоловіком протягом тривалого часу у вищезазначеній квартирі. Однак, державний нотаріус в повідомленні № 1205/01-16 від 11.11.2020 р. зазначила про неможливість на даний час видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену частину майна через те, що не надано документів, які підтверджують наявності родинних зв`язків із спадкодавцем або документів на підтвердження факту проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем. Також державний нотаріус повідомила її про необхідність довести факт проживання однією сім`єю з [PERSON] для належного оформлення моїх спадкових прав в судовому порядку. Заявник у своїй заяві зазначила, що у неї із спадкодавцем [PERSON] завжди були хороші стосунки, вона була її хрещеною мамою, а її покійний чоловік - [PERSON] та її мати були рідними братом і сестрою. Переїхавши до м.Львова, вона почала проживати разом з ними однією сім`єю у вищевказаній квартирі, вели спільне господарство, спільний побут, несли спільні поточні (побутові) витрати. Так як їхня рідна дочка хворіла шизофренією параноїдальної форми безремісійного типу перебігу, та була визнана інвалідом першої групи, вони, маючи фінансову можливість, надавала матеріальну допомогу [PERSON] та її сім`ї для оплати житлово-комунальних послуг, купівлі продуктів та речей, здійснення інших побутових витрат для обслуговування квартири (зокрема, оплата послуг сантехніка, поточного побутової ремонту техніки тощо). Після смерті дочки спадкодавиці, вони стали ще ближчими, продовжували проживати однією сім`єю. Так як [PERSON] та її чоловік вже були особами похилого віку, вона продовжувала їм допомагати. Вона особисто придбавала ліки і інші засоби, оплачувала лікування [PERSON] , в тому числі і її лікування, яке вона проходила перед смертю в березні 2020 р., що підтверджується копіями фіскальних чеків. Оскільки у [PERSON] не було нікого більше з близьких та рідних, окрім неї, відтак вона повністю займалась організацією її похованням, несла усі необхідні витрати, що підтверджується відповідними доказами. Також безумовним підтвердженням факту спільного проживання однією сім`єю є те, що і [PERSON] і її чоловік [PERSON] склали заповіти саме на неї. Окрім цього, факт її проживання більше п`яти років із спадкодавцем підтверджується довідкою та актом ТзОВ «Стимул-Сихів», згідно із якими вона проживає без реєстрації квартирі [ADDRESS] з лютого 2015 року. Вказане також можуть підтвердити свідки. У зв`язку з неможливістю реалізувати свої спадкові права іншим чином, просила заяву задовольнити. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, 02.02.2021 р. від її представника - адвоката Горонного О.О. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності заявниці, заяву підтримує, просив таку задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи Шостої львівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) не з`явився. Разом з тим, 01.02.2021 р. на запит суду, нотаріальною конторою надано копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] . У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] , [PERSON] та їх дочка [PERSON] були співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних частинах (по 1/3) та проживали у вказаній квартирі. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] помер [PERSON] , а [PERSON] померла [INFO] . Заповітом, посвідченим 20.11.2012 р. державним нотаріусом Шостої львівської державної нотаріальної контори Гузелою Н.М., [PERSON] заповів на випадок його смерті належну йому на праві власності 1/3 частину квартири [ADDRESS] заявниці [PERSON] (після одруження 12.05.2018 р. - [PERSON] ). Заповітом, посвідченим 20.11.2012 р. державним нотаріусом Шостої львівської державної нотаріальної контори Гузелою Н.М., [PERSON] заповіла на випадок її смерті належну їй на праві власності 1/3 частину квартири [ADDRESS] заявниці [PERSON] (після одруження 12.05.2018 р. - [PERSON] ). Заявниця [PERSON] після смерті спадкодавців звернулась у Шосту львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] , відповідно їй були видані свідоцтва про право на спадщину, а саме на 1/3 частину вказаної квартири, яка належала [PERSON] , та на 5/18 частин квартири, яка належала [PERSON] . У зв`язку з тим, що після смерті [PERSON] , його дружина [PERSON] заявила про право на спадщину за законом (обов`язкова частка відповідно до ст.1241 ЦК України), яка складає 1/6, однак не встигла оформити на таку право власності, а також у померлої [PERSON] залишилася не успадкованою 1/3 частина квартири, яку вона успадкувала після смерті своєї доньки [PERSON] , відтак для отримання заявником спадщини на вищевказане майно, виникла необхідність у судовому порядку встановити родинні зв`язки заявниці із спадкодавцем або факт проживання однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки ТзОВ «Стимул-Сихів» №1232 від 22.10.2020 р., [PERSON] зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , [INFO] . Також у довідці зазначено, що [PERSON] проживала за даною адресою без реєстрації з лютого 2015 року. Вказане також підтверджуються актом ТзОВ «Стимул-Сихів» від 22.10.2020 р. Як зазначила заявниця [PERSON] , вона із сім`єю « [PERSON] » була завжди у хороших стосунках, покійний [PERSON] та її матір були рідними братом і сестрою. Вона, переїхавши у м.Львів, почала проживати з ними однією сім`єю у вищевказаній квартирі, вели спільне господарство, спільний побут, несли спільні поточні (побутові) витрати. Вона допомагала їм оплачувати житлово-комунальні послуги, купувала продукти та речі, допомагала з ремонтом квартири та вирішенні поточних потреб. Окрім цього, вона купувала ліки для них, оплачувала неодноразово лікування [PERSON] , що підтверджується відповідними копіями фіскальних чеків, а також повністю займалась організацією її похованням, несла усі необхідні витрати, що підтверджується договором-замовленням на організацію та проведення поховання від 19.03.2020 р., укладеним між нею та Ритуальною службою ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг». Як вбачається із копії спадкової справи №144/2020, наданої на запит суду Шостою львівською державною нотаріальною конторою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), окрім [PERSON] , інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, приймаючи до уваги те, що заявниця [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також те, що встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для реалізації своїх прав, як спадкоємця, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення.

Outcome: approved