Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Заявник [PERSON] 07.12.2021 р. звернулася до суду із зазначеною заявою, у якій просила встановити факт належності правовстановлюючого документа; наступного дня заяву [PERSON] передано судді (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2021 р.). Заява обґрунтована, тим, що 28.09.2021 р. звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також подала заяву про виплату одноразової грошової допомоги їй, як члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців, втім було відмовлено в призначенні вищезазначеної пенсії та виплаті грошової допомоги у зв`язку з тим, що у поданих нею документах виявлено розбіжність у записах. Ухвалою суду від 14.12.2021 р. відкрито провадження у справі. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, її представник [PERSON] подала заяву про розгляд заяви [PERSON] за її відсутності, підтримала вимоги заяви, просила їх задовольнити. У судове засідання Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві свого представника не направило, про розгляд справи повідомлялося належним чином. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб. Згідно статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку, що не можуть розглядатися в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення. У своїй заяві [PERSON] , [INFO] , народилася у місті Сімферополь, АР Крим, паспорт громадянина України № [NUMBER] від 23.09.2021 р.,РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , просить суд встановити факт того, що Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 26.08.1961 р. на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , встановлення факту правовстановлюючого документа необхідно для для отримання відповідної пенсії. При цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, а також його встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, на виконання пункту 16 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно доЗакону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 р. за № 135/13402, яке регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно доЗакону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 р. № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян», органи Пенсійного фонду України при прийманні документів перевіряють правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів, перевіряє правильність копій відповідних документів, зокрема, на відповідність прізвища, імені, по батькові, що зазначені в наданих заявником документах, паспорту громадянина України (документах, що посвідчують особу), фіксують та засвідчують виявлені розходження. Лист Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 2600-0310-8/159054 від 06.10.2021 р. свідчить про те, що предметом розгляду управління була заява [PERSON] від 28.09.2021 р. № 1785 щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та заява від 28.09.2021 р. № 1784 щодо виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців та деяких інших осіб. У листі [PERSON] повідомлено, що в наданих нею копіях документів виявлені розбіжності в записах, а саме: в паспорті вона - [PERSON] , а в свідоцтві про шлюб - [PERSON] . Роз`яснено право звернутися до суду для встановлення юридичного факту. Згідно пункту дванадцятого постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як слідує з Експертного висновку Інституту української мови Національної академії наук України № 307/274 від 20.08.2021 р. про ідентичність форм імені, що записані в офіційних документах, виявлена розбіжність у записах імені в паспорті та у свідоцтві про шлюб полягає в тому, що ім`я [PERSON] , що походить від грецького міфологічного імені [PERSON] закріпилося в українській літературній мові, яка не є нормативною, хоча зрідка потрапляє до офіційних документів. Форма імені [PERSON] і [PERSON] генетично і функціонально тотожні (ідентичні): вони входять до антропонімійного комплексу, яким ідентифіковано ту саму особу - [PERSON] (народження [INFO] ). Обставини, які б спростовували зазначене, судом не здобуто. Заявником доведено викладені в заяві обставини, та доведено, що встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав в судовому порядку встановити факт належності особіправовстановлюючого документа Свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 26.08.1961 р. на ім`я [PERSON] ; встановлення факту потрібно заявнику для отримання відповідної пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved