Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Заступник головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній є інвалідом II групи безстроково по психічному захворюванню. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26.07.2000 р. визнаний недієздатним, опікуном призначена двоюрідна сестра [PERSON]. Із анамнезу відомо, що [PERSON] спостерігається лікарем психіатром з 1972 року з діагнозом «Легка розумова відсталість із галюцинаторними включеннями». У клінічній картині захворювання домінують імперативні галюцинації на тлі інтелектуального зниження. Неодноразово лікувався стаціонарно в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Остання виписка зі стаціонару 19.05.2017 р. з діагнозом: «Органічний галюциноз на тлі легкої розумової відсталості». Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймав під контролем опікуна до 18 серпня 2017 року. Зі слів опікуна, психічний стан[PERSON] змінився з липня 2017 року, коли став дратівливим, прагнув піти з дому, до чогось прислухався. 29.07.2017 р. пішов з дому у невідомому напрямку. Був відсутній до 07.12.2017 р. Розшукувався опікуном та племінницею. Був виявлений племінницею на Критому ринку в м. Запоріжжі в стані санітарно-гігієнічної занедбаності, голодним. Опікуном доставлений додому, але будучи вдома став проявляти агресію стосовно неї, голосно кричав, лаявся, вимагав відпустити його на вулицю, не слухав її, конфліктував, сам із собою розмовляв, включав і постійно намагався піти на вулицю. Відмовлявся від їжі та приймання підтримуючої терапії. У зв'язку із чим в супроводі опікуна 11.12.2017 р. був доставлений на прийом до дільничного психіатра, який діагностував тяжкий хронічний психічний розлад. Дано направлення госпіталізацію. 11.12.2017 р. о 12.25 год. оглянутий черговим лікарем прийомного відділення, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу. Госпіталізований у примусове порядку. 11.12.2017 р. о 13.00 год. [PERSON] оглянутий комісією, лікарів-психіатрів. Під час огляду: Контакту доступний. Тло настрою нестійке. На запитання відповідає вибірково, тихим голосом. Астенизирован. Виснажений. Легко дратується, напружений, підозрілий. Афективно заряджений на адресу опікуна, сам із собою розмовляє. Причину уходу з дому пояснює, «голоси так казали, вони зі мною дружать». Маячних ідей активно не висловлює. Інтелектуально знижений. Інструкції виконує після повторень. Судження примітивні. Словниковий запас бідний. Гримасує. Критика до хвороби відсутня. Стан хворого можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі органічного галюцинозу на тлі легкої розумової відсталості, з аутоагресивними діями, проявляє агресію відносно опікуна. Враховуючи погіршення психічного стану і нездатність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність (бродяжить, не може здійснювати свої життєві потреби), лікування можливе тільки в умовах психіатричне стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2000 р. [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном призначена його двоюрідна сестра [PERSON]. Відповідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 11.12.2017 р. [PERSON], [INFO] страждає на тяжкий психічний розлад у формі органічного галюцинозу на тлі легкої розумової відсталості, з аутоагресивними діями, проявляє агресію відносно опікуна. Враховуючи погіршення психічного стану і нездатність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність (бродяжить, не може здійснювати свої життєві потреби), лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі органічного галюцинозу на тлі легкої розумової відсталості, з аутоагресивними діями, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved