Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.08.2003 позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з відповідачем шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння, та вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Спору про поділ спільно нажитого майна не мають. Прізвище просить залишити теперішнє. В судове засідання сторони не з'явились. Від позивача до суду надійшло клопотання з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.08.2003 зареєстрували шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим виконкомом Новосвітської селищної ради Старобешівського району Донецької області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 02 серпня 2008 року зроблено запис за №47. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння. Спору про поділ спільно нажитого майна не мають. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, укладений 02 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON]. В зв'язку з відсутністю заяви про зміну прізвища, прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Що стосується судових витрат по справі суд зазначає наступне. Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 704,80 гривень. Відповідно до положень ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з положень даної статті, суд вражає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору згідно з квитанцією ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0.1013496049.1 від 17.04 2018, що складає 352,40 грн. Інша частина судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved