Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Заступник Харківського міжрайонного прокурора Харківської області, що діє в інтересах держави в особі Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція», Державного агентства лісових ресурсів України звернувся до суду до відповідачів з позовом, який уточнив та остаточно просить: визнати незаконним та скасувати рішення ХХІ сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 12 грудня 2007 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS]»; визнати незаконним та скасувати рішення ХХІV сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 21 березня 2008 року; визнати недійсним державний акт серії ЯД № 042483 на право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 6325183504:00:003:0041 площею 2,0000 га, зареєстрований 04 вересня 2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010870300353; скасувати запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6325183504:00:003:0041; визнати недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки кадастровим номером 6325183504:00:003:0041, укладений 28 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], реєстр № 1968; витребувати із володіння [PERSON] та повернути у постійне користування Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» земельну ділянку кадастровий номер 6325183504:00:003:0041. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням ХХІ сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 12 грудня 2007 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS]» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га сіножать, за рахунок земель запасу категорії сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, для передачі її у власність, розташовану в межах населеного пункту [PERSON] по вулиці Південній на території [PERSON] сільської ради, для ведення особистого селянського господарства. Рішенням ХХІV сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 21 березня 2008 року затверджено проект землеустрою та передано безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га за адресою: Харківська область, Харківський район, [PERSON] сільська рада, с. Черкаські Тишки, вулиця Південна, для ведення особистого селянського господарства. За проектом землеустрою, що розроблений ВКПФ «Істок» та за рішенням ХХІV сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 21 березня 2008 року на імя відповідача [PERSON] виготовлено державний акт серії ЯД № 042483 на право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 6325183504:00:003:0041 площею 2,0000 га, що зареєстрований 04 вересня 2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010870300353. 28 серпня 2012 року відповідач [PERSON] продав, а відповідач [PERSON] купив спірну земельну ділянку кадастровим номером 6325183504:00:003:0041, за договором купівлі продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], реєстр № 1968. При проведенні у поточному році перевірки дотримання вимог земельного законодавства, встановлено, що за технічним завданням на виконання робіт по розробці ВКПФ «Істок» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачу [PERSON], її відведення передбачалось за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, сільськогосподарських угідь, тоді як виділена земельна ділянка відноситься до категорії рекреацій оздоровчих лісів. Так відповідно до інформації № 120 від 23 березня 2015 року Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція», земельна ділянка, що передана у власність відповідачу [PERSON] фактично знаходиться на території Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція», яка є правонаступником Данилівського дослідного державного лісгоспу, в 125 кварталі Липецького лісництва і на зазначену земельну ділянку видано Державний акт серії ХР-25-00-000312 на право постійного користування землею для ведення лісового господарства. Вилучення спірної земельної ділянки із користування позивача у порядку встановленому діючим законодавством не відбувалось і своєї згоди на вилучення земельної ділянки для подальшої передачі у приватну власність позивач не надавав, при складанні технічної документації із землеустрою межі спірної земельної ділянки з позивачем не погоджувались. Таким чином рішення ХХІ сесії V скликання від 12 грудня 2007 року і рішення ХХІV сесії V скликання від 21 березня 2008 року [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області є незаконними і підлягають скасуванню. Оскільки рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність відповідача [PERSON] є незаконними то і державний акт виданий на підставі вказаних рішень також є недійсним. Оскільки відсутні законні підстави надання у власність [PERSON] земельної ділянки, тому відповідно і договір купівлі продажу спірної земельної ділянки, що укладений між відповідачами [PERSON] і [PERSON] підлягає визнанню незаконним, а земельна ділянка витребуванню у [PERSON] та поверненню у власність держави. Прокурор Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області у судовому засіданні підтримав вимоги заявлені в інтересах держави в особі Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція», Державного агентства лісових ресурсів України, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник позивача Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судовому підтримав заявлені позовні вимоги прокурора, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, крім того, зазначив, що при підготовці документів на передачу земельної ділянки у власність [PERSON] вилучення цієї земельної ділянки із користування ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» не відбувалось, підприємство своєї згоди на вилучення земельної ділянки не надавало і при складанні технічної документації із землеустрою межі спірної земельної ділянки з підприємством не погоджувались, тому йому не було відомо про те, що земельна ділянка є власністю [PERSON] ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» проводила перевірку цілісності земель підприємства на місцевості, але діяльність на земельній ділянці відповідачі не проводили і про порушення стало відомо у 2013 році після набрання чинності з 01 січня 2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» і опублікування кадастрової карти України. Представник Державного агентства лісових ресурсів України в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду сповіщався належним чином. Представники відповідача [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області у судовому засідання проти позову заперечували посилаючись на його безпідставність. Вказала, що в матеріалах які є в розпорядженні [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області, рішення ХХІV сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 21 березня 2008 року відсутнє. В архівному відділі Харківської районної державної адміністрації Харківської області вказане рішення також відсутнє і доля вказаного рішення теперішньому керівництву ради не відома. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду сповіщався належним чином. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, просив відкласти розгляд справи у звязку із його зайнятістю в іншій справі. Представник Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду сповіщався належним чином. Представник Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, за згодою прокурора Харківської міжрайонної прокурори Харківської області, представник позивача, ухвалив про розгляд справи за відсутності осіб, які не зявились у судове засідання. Суд, заслухавши прокурора Харківської міжрайонної прокурори Харківської області, представника позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що рішенням ХХІ сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 12 грудня 2007 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS]» відповідачу [PERSON] земельну ділянку орієнтовною площею 2,0 га сіножать, за рахунок земель запасу категорії сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, (для передачі у власність) розташовану в межах населеного пункту [PERSON] на території [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області, для ведення особистого селянського господарства. На підставі рішення ХХІV сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 21 березня 2008 року про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки площею 2,0000 га за адресою: Харківська область, Харківський район, [PERSON] сільська рада, с. Черкаські Тишки, вулиця Південна, відповідачу [PERSON] видано державний акт серії ЯД № 042483 на право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 6325183504:00:003:0041 площею 2,0000 га, зареєстрований 04 вересня 2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010870300353 на імя [PERSON]. За договором купівлі-продажу від 28 серпня 2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], реєстр № 1968. відповідач [PERSON] продав, а відповідач [PERSON] купив земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровим номером 6325183504:00:003:0041, що розташована га території [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області, с. Черкаські Тишки, вул. Південна. Відповідно до листа № 120 від 23 березня 2015 року Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» до Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області, земельна ділянки з кадастровим номером 6325183504:00:003:0041 на імя [PERSON]: частково відноситься до земель ДП «Данилівський ДДЛГ»; має фактичний перетин з межами ДП «Данилівський ДДЛГ»; частково розташована в межах кварталу 125 Липецького лісництва ДП «Данилівський ДДЛГ», про що також вказано у доданій до листа схеми перетину меж земельних ділянок. Судом також встановлено, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею Серії ХР-25-001-000312, що виданий 4 липня 1994 року Харківською районною радою народних депутатів, землекористувачу Данилівському дослідному лісгоспу «[PERSON] сільська рада» надано у постійне користування 3555 гектарів землі в межах згідно планом землекористування для ведення лісового господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 35, про що свідчить державний акт та план зовнішніх меж землекористування. Наказом № 16 від 20 січня 2015 року Державного агентства лісових ресурсів України, найменування Данилівського дослідного державного лісгоспу змінити на Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція», яке є правонаступником прав і обовязків Данилівського дослідного державного лісгоспу. Листом № 112 від 18 березня 2015 року Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція» повідомила Харківського міжрайонного прокурора Харківської області, що Данилівський дослідний державний лісгосп не надавав згоди на вилучення та зміну цільового призначення земельних ділянок в кварталі 125 виділів 6 та 8 на території Липецького лісництва. Листом № 131 від 26 березня 2015 року Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція» повідомила Харківського міжрайонного прокурора Харківської області, що квартал № 125 виділ 6 та 8 Липецького лісництва відноситься до категорії рекреаційно - оздоровчих лісів. Суду в якості доказів надані: статут Державного підприємства «Харківська лісова науково - дослідна станція»; інформаційно - аналітична довідка про вартість земельних ділянок на території [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області виставлених на ринку Харківської області; супровідні листи; інформація [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області про відсутність у ради ХХІV сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 21 березня 2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, за ч. 2 вказаної статті у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Виходячи з положень статей 13,14 Конституції України, ст.ст. 177, 181, 324 глави 30 Цивільного кодексу України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Реалізуючи відповідні повноваження, органи місцевого самоврядування вступають з фізичними особами у цивільні правовідносини. Частиною 2 статті 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до вимог ст.ст. 346, 373, 378 ЦК України, право власності на земельну ділянку, яка не може перебувати в її власності, може бути припинено в судовому порядку у інших випадках, встановлених законом. Статтею 388 ЦК України передбачено право власника на витребування майна від добросовісного набувача, при цьому пункт третій частини першої цієї статті, визначає, що власник має право витребувати майно від набувача, якщо майно за відплатним договором придбане ним в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), і це майно вибуло з володіння власника особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (не загублено і не викрадене). Спеціальним законом, що регулює земельні правовідносини України є Земельний Кодекс України. Підстави набуття права власності на земельну ділянку визначені статтею 116 Земельного кодексу України, при цьому частиною пятою статті 116 цього Закону в редакції, що діяла в період прийняття рішень про надання [PERSON] земельної ділянки (2007-2008 роки), передбачено, що надання у користування земельної ділянки, яка перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 20 Земельного кодексу України в редакції станом на 2007-2008 роки, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень; зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення; зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України, а зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства. Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. Відповідно до положень ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до положень рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 (справа №1-1/99) «інтереси держави» є оціночним поняттям. Прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Суд, аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що виникли між сторонами, враховуючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка, яка передана відповідачу [PERSON] у власність для ведення особистого селянського господарства за рішеннями ХХІ сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 12 грудня 2007 року і ХХІV сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 21 березня 2008 року в своєму складі мають землі, що відносяться до категорії рекреаційно - оздоровчих лісів і відповідно до Державного акту на право постійного користування землею Серії ХР-25-001-000312, що виданий 4 липня 1994 року Харківською районною радою народних депутатів передана в користування землекористувачу Данилівському дослідному лісгоспу «[PERSON] сільська рада» правонаступником якого є позивач - Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція». Вказана земельна ділянка вибула із власності держави з порушенням земельного законодавства, що діяло в той період і поза волі землекористувача, який свого дозволу як на зміну цільового призначення земельної ділянки так і згоди на вилучення земельної ділянки не надавав, тому рішення органу місцевого самоврядування рішення ХХІ сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 12 грудня 2007 року і ХХІV сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 21 березня 2008 року про надання дозволу на розробку технічної документації та безоплатної передачі у власність земельної ділянки [PERSON] є незаконними та підлягають скасуванню. Оскільки судом визнані незаконними та скасовані рішення ХХІ сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 12 грудня 2007 року і ХХІV сесії V скликання [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області від 21 березня 2008 року про надання дозволу на розробку технічної документації та безоплатної передачі у власність земельної ділянки [PERSON], тому підлягає визнанню недійсними і державний акт серії ЯД № 042483 на право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 6325183504:00:003:0041 площею 20000 га, зареєстрований 04 вересня 2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010870300353 на імя [PERSON]. В задоволенні вимоги про визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки кадастровим номером 6325183504:00:003:0041, укладеного 28 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], реєстр № 1968, суд відмовляє, оскільки прокурором не зазначено жодної обставини яка відповідно до ст. 215 ЦК України є підставою недійсності даного правочину, але враховуючи, що спірна земельна ділянка вибула із володіння власника - позивача по справі Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» не з його волі і позивач має право витребування вказаної земельної ділянки у відповідача [PERSON] як добросовісного її набувача за договором купівлі-продажу від 28 серпня 2012 року, тому суд, задовольняє вимоги прокурора про витребування із володіння відповідача [PERSON] та повернення у постійне користування Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» земельної ділянки кадастровий номер 6325183504:00:003:0041. Також суд відмовляє в задоволенні вимоги про скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6325183504:00:003:0041, за їх безпідставністю оскільки не надано доказів про існування спору саме щодо вказаного питання і скасування державної реєстрації права власності є похідним від вирішення питання щодо права власності і в даному випадку по суті є виконанням рішення суду. На підставі викладеного суд частково задовольняє вимоги прокурора та відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати стягує з відповідачів на користь держави.

Outcome: partial