Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

ЖБК «Малиновський-6» звернувся до суду із вказаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи були уточненні та відповідно до яких просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по житлово-комунальним послугам за період з 01 жовтня 2010 року по 01 квітня 2014 року у розмірі 937 гривень 78 копійок. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідачці [PERSON] належить квартира [ADDRESS], в якій вона постійно проживає, а зазначений будинок знаходиться на балансі та обслуговується ЖБК «Малиновський-6». Однак, [PERSON] несвоєчасно вносить оплату за надані ЖБК «Малиновський-6» послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, в результаті чого утворилась заборгованість за період з 01 жовтня 2010 року по 01 квітня 2014 року в сумі 937 гривень 78 копійок. Зазначену заборгованість [PERSON] у добровільному порядку не сплачує, тому ЖБК «Малиновський-6» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 937 гривень 78 копійок в рахунок відшкодування заборгованості за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території за період з 01 жовтня 2010 року по 01 квітня 2014 року, а також судові витрати.. Не погодившись з вказаним позовом, [PERSON] надала суду заперечення проти позову, які під час розгляду справи також були доповнені, та відповідно до яких посилається на те, що вказаний позов є необґрунтованим та безпідставним, оскільки пред'явлені позовні вимоги більш ніж за три роки, що перевищує строк позовної давності, тому в даному випадку початок стягнення заборгованості виникає лише з 01 січня 2011 року. [PERSON] також зазначає, що ЖБК «Малиновський-6» звернулося до суду з вказаним позовом 20 грудня 2013 року, а наданий розрахунок заборгованості містить відомості про заборгованість за січень, лютий та березень 2014 року, що є іншими позовними вимогами, які не можуть бути пред'явлені по цій справі. Крім того, [PERSON] посилається на те, що розрахунок заборгованості містить незаконні тарифи за наданням послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, оскільки з 29 липня 2008 року діє тариф у розмірі 1,332 грн./м.кв. за 2-16 поверхи, та додатково 0,2 грн./м.кв. за вивезення твердих побутових відходів, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради за № 933 від 29 липня 2008 року, але 30 червня 2011 року на засіданні загальних зборів ЖБК «Малиновський-6» було прийнято новий розмір внесків по утриманню будинку та прибудинкової території в сумі 1,667 грн./м.кв., який до теперішнього часу не затверджений органом місцевого самоврядування, тому є незаконним, а розрахунок заборгованості - невірним. [PERSON] також вказує, що рішення виконавчого комітету Одеської міської ради за № 933 від 29 липня 2008 року по затвердженню тарифу у розмірі 1,332 грн./м.кв. за 2-16 поверхи, та додатково 0,2 грн./м.кв. за вивезення твердих побутових відходів діє й до теперішнього часу, тому вона вносить оплату за житлово-комунальні послуги з урахуванням тарифу у розмірі 1,332 грн./м.кв.. У судовому засіданні представники позивача ЖБК «Малиновський-6», позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених в уточненому позові. Також просили суд вважати розгляд Київським районним судом м. Одеси заяви ЖБК «Малиновський-6» про видачу судового наказу, та заяви [PERSON] про його скасування поважною причиною пропуску строку позовної давності й поновити цей строк. Крім того, представники позивача ЖБК «Малиновський-6» посилались на те, що розрахунок заборгованості [PERSON] зроблений з урахуванням чинних тарифів по утриманню будинку та прибудинкової території, в тому числі тарифу у розмірі 1,667 грн./м.кв., який було прийнято на засіданні загальних зборів ЖБК «Малиновський-6» від 30 червня 2011 року, та який не потребує затвердження органа місцевого самоврядування. Відповідачка [PERSON] та її представники у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в частині наявності заборгованості у розмірі 210 гривень 46 копійок з урахуванням тарифу по утриманню будинку та прибудинкової території в сумі 1,332 грн./м.кв. та надали суду відповідний розрахунок. В іншій частині просили суд відмовити за безпідставністю. Більш того, просили суд застосувати перебіг позовної давності відносно стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам до 01 січня 2011 року. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS], в якій вона постійно проживає, що підтверджується довідкою про склад сім'ї за № 127 від 07 серпня 2013 року. Вищевказана квартира знаходиться в будинку, який перебуває на балансі та обслуговується ЖБК «Малиновський-6», що підтверджується статутом ЖБК «Малиновський-6» (нова редакція), зареєстрованого 23 липня 2004 року виконавчим комітетом Одеської міської ради за реєстраційним № 1717, а також довідкою за № 2289 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року за № 45, передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 68 ЖК України встановлено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], як власниця, у період з 01 жовтня 2010 року по 01 квітня 2014 року несвоєчасно вносила оплату за житлово-комунальні послуги, тому у неї сформувалась заборгованість, яка на думку ЖБК «Малиновський-6», складає 937 гривень 78 копійок, вказана сума підтверджується розрахунком, зробленого бухгалтером ЖБК «Малиновський-6». Вищезазначений розрахунок заборгованості [PERSON] перед ЖБК «Малиновський-6» по оплаті житлово-комунальних послуг зроблено за період з 01 жовтня 2010 року по 01 квітня 2014 року, та за цей період були різні тарифи за використання житлово-комунальних послуг, а саме: - з 01 жовтня 2010 року по 01 червня 2011 року тариф складав суму у розмірі 1,332 грн./м.кв., яка затверджена рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради за № 933 від 29 липня 2008 року; - з 01 липня 2011 року по 01 квітня 2014 року тариф складав суму у розмірі 1,667 грн./м.кв., яка затверджена на засіданні загальних зборів ЖБК «Малиновський-6» від 30 червня 2011 року. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Згідно із підпунктом 2 п. «а» ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі бюджету, фінансів і цін належить, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги. Таким чином, судом встановлено, що чинним законодавством України, яке регулює відносини у сфері житлово-комунальних послуг, передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, в даному випадку виконавчим комітетом Одеської міської ради. Однак, рішення про затвердження тарифу на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у в сумі 1,667 грн./м.кв. виконавчий комітет Одеської міської ради не ухвалював. Оскільки новий розмір внесків по утриманню будинку та прибудинкової території в сумі 1,667 грн./м.кв. до теперішнього часу не погоджено та не затверджено органом місцевого самоврядування, як це передбачено Законом, тому суд вважає, що розрахунок заборгованості [PERSON] перед ЖБК «Малиновський-6» по оплаті житлово-комунальних послуг зробленого бухгалтером ЖБК «Малиновський-6» за період з 01 жовтня 2010 року по 01 квітня 2014 року у сумі 937 гривень 78 копійок є незаконним та невірним тому, що розрахунок заборгованості було зроблено з урахуванням тарифу в сумі 1,332 грн./м.кв., а також тарифу 1,667 грн./м.кв., який є незаконним. Більш того, суд зазначає, що в матеріалах справи є лист Управління економіки, промисловості та інвестицій Одеської міської ради за № 1461 від 26 липня 2011, з якого вбачається, що у період з 2008 року по 26 липня 2011 року ЖБК «Малиновський-6» економічно обґрунтовані тарифи на утримання будинку та прибудинкових територій не надав, рішення виконавчого комітету Одеської міської ради за № 933 від 29 липня 2008 року діє то теперішнього часу. Таким чином, суд вважає, що розрахунок заборгованості [PERSON] перед ЖБК «Малиновський-6» по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01 жовтня 2010 року по 01 квітня 2014 року має бути складений з урахуванням тарифу, затвердженого виконавчим комітетом Одеської міської ради, який складає 1,332 грн./м.кв. за 2-16 поверхи, та додатково 0,2 грн./м.кв. за вивезення твердих побутових відходів. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно із ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України). З урахуванням вищевказаних норм, суд вважає, що пред'явлений до [PERSON] позов містить вимоги, яким більш ніж за три роки, що перевищують строк позовної давності, а саме в частині стягнення заборгованості у період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, але представники позивача ЖБК «Малиновський-6» просили суд поновити цей строк, посилаючись на розгляд Київським районним судом м. Одеси заяви ЖБК «Малиновський-6» про видачу судового наказу, та заяви [PERSON] про його скасування. Однак, суд вважає, що ЖБК «Малиновський-6» без поважних причин пропустив строк позовної давності, оскільки ЖБК «Малиновський-6» нічого не перешкоджало звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу набагато раніше ніж у вересні 2013 року, наприклад у серпні, липні або червні цього ж року, у зв'язку з чим позовні вимоги ЖБК «Малиновський-6» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості у період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року слід залишити без задоволення на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана до суду 20 грудня 2013 року, а строк позовної давності починає вираховуватися із першого числа місяця наступного за тим, яким було подано позовну заяву, тобто в нашому випадку це 01 січня 2011 року, тому право на стягнення з [PERSON] заборгованості виникає лише з 01 січня 2011 року. Також суд зазначає, що позовна заява містить вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості по житлово-комунальним послугам за січень, лютий та березень 2014 року, хоча первісна позовна заява була подана до суду 20 грудня 2013 року. Однак, суд вважає, що вимога про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам за січень, лютий та березень 2014 року не може бути пред'явлена до [PERSON] по цій справі, оскільки є предметом нової позовної заяви, тому ЖБК «Малиновський-6» у задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити за безпідставністю. Отже, з огляду на вищенаведене, оцінивши всі доводи у їх сукупності суд вважає, що [PERSON], як власниця квартири [ADDRESS], в якій вона постійно проживає, у період з 01 жовтня 2010 року по 01 квітня 2014 року дійсно несвоєчасно вносила оплату за житлово-комунальні послуги, що підтверджується зібраними доказами по справі, тому у неї сформувалась заборгованість, але вказана заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] на користь ЖБК «Малиновський-6» лише за період з 01 січня 2011 року по грудень 2013 року у розмірі, який бути складатись з тарифу, затвердженого органом місцевого самоврядування, а саме 1,332 грн./м.кв.. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що у зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань перед ЖБК «Малиновський-6» у період з 01 січня 2011 року по грудень 2013 року загальна грошова сума яка підлягає стягненню становить 242 гривні 46 копійок, тобто за 3 роки, виходячи з наступного розрахунку: Так, з матеріалів справи вбачається, що загальна площа квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], становить 41,57 кв.м., а щоб отримати загальну суму, яка підлягає щомісячної сплати за надані житлово-комунальні послуги, необхідно помножити загальну площу квартири, а саме 41,57, на суму тарифу, затвердженої органом місцевого самоврядування, а саме 1,332 грн./м.кв., становить 55,37124. В подальшому вартість щомісячної сплати по житлово-комунальним послугам, а саме 55,37124, необхідно помножити на 12 місяців, щоб отримати загальну суму, яка підлягає стягненню за наданні житлово-комунальні послуги за рік, що становить 664 гривні 45 копійок (55,37124 * 12 = 644,45488), тобто за три роки буде становити суму у розмірі 1993 гривні 35 копійок, яку [PERSON] була зобов'язана сплатити ЖБК «Малиновський-6» за наданні житлово-комунальні послуги. Однак, із зібраних в матеріалах справи квитанцій вбачається, що [PERSON] за 2011 рік сплатила ЖБК «Малиновський-6» лише 349 гривень 20 копійок, за 2012 року - 271 гривню 06 копійок, а також субсидія за цій рік в сумі 403 гривні 19 копійок, за 2013 рік - 634 гривні 89 копійок, а також субсидія за цій рік в сумі 92 гривні 55 копійок, тобто загальна сума сплати [PERSON] житлово-комунальних послуг, з урахуванням субсидій, становить 1750 гривень 89 копійок. Між тим, щоб отримати загальну грошову суму, яка встановлює заборгованість [PERSON] перед ЖБК «Малиновський-6» по житлово-комунальним послугам у період з 01 січня 2011 року по грудень 2013 року, необхідно з 1993,35 (необхідна сума за три роки) відняти 1750,89 (фактично сплачена сума за три роки) = 242 гривні 46 копійок. При цьому, суд критично ставиться до посилань відповідачки [PERSON] та її представників відносно того, що загальна сума заборгованості перед ЖБК «Малиновський-6» по житлово-комунальним послугам у період з 01 січня 2011 року по грудень 2013 року становить 210 гривень 46 копійок, оскільки вказана сума помилково зазначена в розрахунку, який ними надай суду, хоча при перерахунку наданого розрахунку також вийдіть суму у розмірі 242 гривні 46 копійок. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з розглядом справи ЖБК «Малиновський-6» витратило власні грошові кошти по сплаті судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ЖБК «Малиновський-6» в разі задоволення позову. Отже, з урахуванням вищевказаного, суд дійшов до висновку, що позов ЖБК «Малиновський-6» є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь ЖБК «Малиновський-6» заборгованості по житлово-комунальним послугам у період з 01 січня 2011 року по грудень 2013 року у розмірі 242 гривні 46 копійок в рахунок відшкодування заборгованості по житлово-комунальним послугам, а також грошові кошти у розмірі 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судового збору, а всього 486 гривень 06 копійок. В іншій частині слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial