Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. З урахуванням заяви позивача від 13.08.2014 року про зміну предмету позову просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з [PERSON] вона має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що з березня 2011 року припинила подружні відносини з [PERSON] та з донькою [PERSON] почала проживати окремо від нього, а 27 травня 2013 року розірвала з ним шлю. Посилалась на те, що за той час, що сторони не проживають разом відповідач з донькою не спілкується, не опікується ні її вихованням, ні розвитком, ні лікуванням, ні утриманням. Вказувала, що ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків також перешкоджає їй на належному рівні вирішувати вчасно і в повному обсязі потреби дитини. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити його в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, відношення до пред'явленого позову не висловив. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації позовні вимог [PERSON] підтримала, позов просила задовольнити та надала для долучення до матеріалів справи Висновок № 108-11348/01 від 18.09.2014р. про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Заслухавши пояснення сторін, третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в повному обсязі задовольнити позовні вимоги [PERSON] Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 грудня 2008 року (а.с. …) Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З березня 2011 року сторони проживають окремо: позивачка з донькою [PERSON] проживає в м. Києві, а відповідач проживає в м. Ялта Автономна Республіка Крим. Шлюб між сторонами розірвано 27 травня 2013 року. Судом встановлено, що з березня 2011 року відповідач не приймає участі в вихованні та утриманні доньки, з донькою не спілкується. Вивчивши Характеристику від 24.06.2014р., видану директором ДНЗ № 464 м. Києві, судом встановлено, що [PERSON] є вихованицею даного дошкільного навчального закладу з 22 вересня 2009 року. Батько дитини - [PERSON] в дитячому садку не з'являвся жодного разу, доньку не відвідував у період перебування дитини в ДНЗ. Дитиною опікується мати. На підставі Довідки-розрахунку № 2148/10 від 12.03.2014р. судом встановлено, що відповідач ухиляється і від виконання батьківського обов'язку по утриманню доньки. На підставі Свідоцтва про шлюб судом встановлено, що позивач з 03 липня 2013 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Вивчивши Висновок психологічного обстеження № 012 від 18.08.2014р. судом встановлено, що малолітня [PERSON] ставиться як до батька саме [PERSON]. Має міцний емоційний зв'язок як з матір'ю, так і з батьком [PERSON]; до біологічного батька [PERSON] прив'язаності дівчинка не має. Психологічинм обстеженням встановлено, що враховуючи міцну емоційну прихильність [PERSON] до матері та вітчима [PERSON], а також те, що біологічний батько не приймає участі у вихованні та утриманні [PERSON], не спілкується з нею і дитина вважає батьком [PERSON], то позбавлення [PERSON] батьківських прав не матиме травматичного впливу на психічний розвиток [PERSON]. Вивчивши Висновок органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації № 108-11348/01 від 18.09.2014р., суд приходить до висновку, що вказаний висновок є повним, обґрунтованим та таким, що повністю відповідає інтересам малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-сторони зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, підтверджено всіма матеріалами справи, те, що відповідач самоухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї доньки, не цікавиться її життям. Таким чином, встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню та вихованню дитини, тому суд приходить до висновку, що останнього необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved