Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно довідки виданої ТОВ «Житлорембудсервіс» у вищезазначеній квартирі зареєстрований також [PERSON] її син. Відповідач не проживає у спірній квартирі з липня 2004 року по теперішній час, що підтверджується актом ТОВ «Житлоребудсервіс», особисті речі відповідача відсутні. Просить суд, визнати [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 91 в будинку 3 по вул. Генерала Родимцева, в м. Кременчуці. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду заяви, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не прибули, про слухання справи повідомлялися належним чином. Представник третьої особи надав суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1320456, виданого 26.08.2003 року КП «Кременчуцьке МБТІ» [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину ВАМ №305363 від 29.07.2003 року, видане Першою Кременчуцькою держнотконторою являється власницею [ADDRESS]. Разом з нею в житловому приміщенні зареєстрований її син [PERSON] Факт реєстрації підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб від 28.09.2016 року №1613, виданою ТОВ «Житлорембудсервіс», який фактично з липня 2004 року не проживає за місцем своєї реєстрації, про що 28.09.2016 року ТОВ «Житлорембудсервіс» було складено Акт про не проживання. Відповідно до ст. 41 Конституції України «...кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. ... Право приватної власності є непорушним.» Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 2 ст. 405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі з липня 2004 року, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Судові витрати розподілити відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved