Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

До суду із позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини вказавши, що 25 липня 2001 року вона вступила в шлюб з відповідачем, але спільне життя не склалося, тому шлюб було розірвано. Від спільного подружнього життя вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утримані позивачки. На даний час вона проживає окремо від відповідача і оскільки він не займається вихованням дитини, не надає дитині матеріальної допомоги, вона змушена звернутись з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дочки, яке настане 02 березня 2020 року. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та просили його задовольнити та не заперечували щодо вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 28.09.2015 року. Раніше направив до суду письмові заперечення у відповідності до яких позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1\\5 частини. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача та зі згоди позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши вищевказані пояснення та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 25 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 43 від 25 липня 2001 року, вчинений відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Спільне життя у сторін не склалося, тому у відповідності до рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 12 липня 2011 року шлюб між ними розірвано. За час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, актовий запис № 1013 від 19 березня 2002 року, вчинений Люблінським відділом ЗАГС м. Москви у відповідності до якого її батьками вказані сторони. Дочка перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новомиргородської міської ради Новомиргородського району Кіровоградської області № 2672 від 04 серпня 2015 року та актом обстеження матеріально побутових умов життя від 07.08.2015 року. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач участі у вихованні дочки в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на утримання своєї дитини в повній мірі не надає, у звязку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання їх спільної дочки, суд враховує матеріальне становище та стан здоровя відповідача, стан здоровя та матеріальне становище дитини та з урахуванням заперечень відповідача, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов та стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Враховуючи викладене,

Outcome: partial