Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Заявник [PERSON]Д, звернулася до суду з заявою, згідно якої просить ухвалити рішення , яким встановити факт її проживання із [PERSON], [INFO] однією сім»єю без реєстрації шлюбу понад п»ять років ( з жовтня 2009 року до часу відкриття спадщини [PERSON] 13.05.2016 року). На обґрунтування заяви зазначила, що з жовтня 2009 року вона і [PERSON] почали проживати разом однією сім»єю як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство, сумісно придбавали побутову техніку та інше майно необхідне для організації життя. Зазначила, що вони проживали в [INFO] , яка на праві власності належить [PERSON] Під час сумісного проживання [PERSON] в останні роки тяжко хворів і вона піклувалася про нього, здійснювала догляд, супроводжувала до місць його лікування до Ізраїлю. Зазначила, що під час проходження чергового курсу лікування в Ізраїлі 13.05.2016 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно. Встановлення факту проживання однією сім»єю їй необхідно для прийняття спадщини від [PERSON] З урахуванням викладеного , просила заяву задовольнити. Заявник та її представник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали з підстав та мотивів, викладених у ній, надавши пояснення аналогічні викладеним в заяві. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судовому засіданні просив відмовити заявниці в задоволенні її вимог, посилаючись на те, що в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того , що [PERSON] та померлий [PERSON] проживали однією сімєю, тобто були повязані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов»язки, зумовлені спільним проживанням, та які притаманні сімейним відносинам, а також несли спільні витрати , спрямовані на забезпечення життєдіяльності , саме сім»ї. Окрім того, зазначив, що сам факт спілкування з померлим, допомога по господарству , у лікуванні , придбання продуктів харчування, побутових речей не може свідчити про факт проживання однією сім»єю. Також, звернув увагу суду на те, що відповідно наданих суду паспортних відомостей місця проживання заявниці вона зареєстрована за адресою [INFO], що підтверджує, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] був зареєстрований та проживав один. Представник заінтересованої особи Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином . Суд, вислухавши заявницю, її представника, представника заінтересованої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, дослідивши матеріали справи , оцінивши надані докази в їх сукупності , приходить до наступних висновків. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд може розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішення спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Зазначений п»ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім»єю до набрання чинності цим Кодексом. Отже, встановлення юридичного факту проживання однією сім»єю зі спадкодавцем без шлюбу для заявниці має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення у неї права на спадкування за законом у четверту чергу. Відповідно до норм ч.2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім»ю утворюють особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Виходячи із змісту вказаної статті, можна виокремити такі ознаки фактичної сім»їх, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою: спільне проживання чоловіка та жінки, спільний побут, взаємні права та обов»язки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В наданій до суду заяві [PERSON] стверджує, що з жовтня 2009 року по 13.05.2016 року вона проживала однією сім»єю з [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS] в квартирі останнього. Однак, суду не надала жодного доказу про особу [PERSON], про наявність у нього житла за вказаною вище адресою та відомості про те, що дана квартира належить йому на праві власності. Також, заявниця як в своїй заяві , так і в судовому засіданні зазначила, що 13 травня 2016 року під час проходження чергового курсу лікування в Ізраїлі помер [PERSON]. Однак, з наданого в обґрунтування вимог заявницею світлокопії свідоцтва про поховання, вбачається, що 29.05.2016 року помер Яаков Клейнборг, [INFO]. Тобто, вбачаються розбіжності щодо особи, оскільки заявниця стверджує в своїй заяві, що [PERSON] помер 13.05.2016 року, а в свідоцтві про поховання зазначена дата смерті 29.05.2016 року. Окрім того, вбачаються розбіжності між прізвищем та ім»ям померлого. Так, заявниця зазначає прізвище, ім»я по-батькові померлого як [PERSON], а в свідоцтві про поховання прізвище, ім»я, по-батькові померлого зазначено як Яаков Клейнборг, ім»я батька [PERSON]. Тобто, з наданого свідоцтва про поховання не можливо визначити, що померлий був саме [PERSON] з яким, як стверджує заявниця, вона проживала однією сім»єю . З урахуванням викладеного , суд позбавлений можливості встановити , що [PERSON] проживав у місті Кременчуці чи в Україні, і, що саме ця особа померла та похована в Ізраїлі. Окрім того, Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану за вих. № 1007/04-01-04-33 від 09.11.2016 року на запит суду було повідомлено, що в архіві Кременчуцького міського відділу ДРАЦС відсутній актовий запис про смерть [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] та [PERSON] зустрічалися, разом відпочивали і [PERSON], при цьому хотів освідчитись [PERSON] та зареєструвати шлюб. Однак , дані свідки не підтвердили тих обставин, що заявниця та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет , піклувалися один про одного, були пов»язані спільним побутом. На фотографіях, наданих заявницею на обґрунтування своїх вимог , зображена заявниця та чоловік, але суд позбавлений можливості визначити що це саме [PERSON] Окрім того, дані фотографії свідчать лише про сумісний відпочинок двох різностатевих осіб, а не про факт спільного проживання однією сім»єю. Судом також враховано те, що заявниця та [PERSON] були зареєстровані в різних квартирах. Так, заявниця зареєстрована за адресою [INFO], а [PERSON] проживав за адресою [INFO]. При цьому, згідно пояснень заявниці та свідків встановлено, що у період, коли [PERSON] приїздив до м. Кременчука, [PERSON] проживала за його адресою, а в той час, коли [PERSON] виїзджав до Ізраїлю на лікування, [PERSON] поверталась в свою квартиру по вул. Халаменюка 4 кв.77, де і проживала, що свідчить про нестійкість відносин заявниці з [PERSON] та відсутність спільного побуту. Згідно інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» п.1 заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. На думку суду ті обставини, що заявниця та [PERSON] були зареєстровані за різними адресами, шлюб не зареєстрували свідчить про те, що вони усвідомлено це допускали і розуміли про відсутність у них взаємних прав і обов»язків подружжя. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, у зв»язку з її недоведеністю та необґрунтованістю.

Outcome: dismissed