Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області в інтересах Черкаської обласної ради, Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», Кам`янської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Кам`янська багатопрофільна лікарня Кам`янської міської ради», до [PERSON] про стягнення витрат на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що Смілянською окружною прокуратурою здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №12019250170000519 від 31.12.2019. За результатами судового розгляду обвинувального акту, вироком Кам`янського районного суду від 19.10.2020 (справа №696/962/20) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Судове рішення набрало законної сили 19.11.2020. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, а саме дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи №05-6-01/025 від 22.07.2020 [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: А) відкрита черепно-мозкова травма у вигляді- перелому правих лобної і тімяної кісток із забиттям головного мозку важкого ступеню, субдуральними гідромами з обох сторін та раною в правій тім`яно-скроневій області голови, які за ознаками небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких; Б) переому ребер праворуч із після травматичними пневмотораксом та гематомою в області грудної клітки справа і забиття легень без загрозливих для життя явищ, які за ознаками тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості; В) закритий перелом кісток правого гомілково-ступневого суглобу із вивихом правої ступні і садном в області колінного суглоба справа, яка за ознаками тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував з 30.12.2019 по 06.01.2020 на стаціонарному лікуванні в хірургічному (реанімаційному) відділенні КНП «Кам`янська багатопрофільна лікарня Кам`янської міської ради», відповідно до довідки якої від 08.02.2021 №01-12/45 вартість одного ліжко-дня становить 356,05 грн. та на лікування [PERSON] вказаним закладом витрачено кошти в загальній сумі 2848,36 грн. за 8 ліжко-днів. Крім цього, з 06.01.2020 по 24.03.2020 потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», відповідно довідки якої від 11.02.2021 №01-30/367 вартість одного ліжко-дня становить 708,01 грн. та на лікування [PERSON] вказаним закладом витрачено кошти в загальній сумі 55224,78 грн. за 78 ліжко-днів. Таким чином, з викладеного слідує, що внаслідок кримінального правопорушення [PERSON] , комунальним закладам охорони здоров`я витрачено кошти в загальній сумі 58073,14 грн., чим завдано державі матеріальних збитків на вказану суму, які підлягають відшкодуванню винною особою. 19.04.2021 року ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області було відкрито провадження по справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Прокурор Іщенко Т.В. у судове засідання не з`явилася, у позові зазначено, про проведення справи без участі представника. Від КНП «Кам`янська багатопрофільна лікарня» Кам`янської міської ради до суду 14.05.2021 року надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, а також кошти, витрачені на лікування потерпілого відшкодувати на їхню користь. Від КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» 13.05.2021 року до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника закладу. Від відповідача [PERSON] до суду 19.05.2021 року надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Положеннями ч. 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. За приписами ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через фізичний чи матеріальний стан, неповноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Комунальне некомерційне підприємство «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» та Комунальне некомерційне підприємство «Кам`янська багатопрофільна лікарня Кам`янської міської ради» являються комунальною установою, фінансується за рахунок місцевого бюджету, в суд з позовом до відповідача про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої не зверталася, відповідно не відшкодування витрат на лікування потерпілої від кримінального правопорушення, зачіпає інтереси держави. Таким чином, у даному цивільно-правовому спорі вбачаються правові підстави для звернення прокурора до суду про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням у межах компетенції, передбаченої ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вироку Кам`янського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2020 року по справі №696/962/20 було встановлено, що [PERSON] 30 грудня 2019 року, близько 18 год. 40 хв. здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , чим згідно висновку судово-медичної експертизи №05-6-01/025 від 22.07.2020 завдав [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: А) відкрита черепно-мозкова травма у вигляді-перелому правих лобної і тімяної кісток із забиттям головного мозку важкого ступеню, субдуральними гідромами з обох сторін та раною в правій тім`яно-скроневій області голови, які за ознаками небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких; Б) перелому ребер праворуч із після травматичними пневмотораксом та гематомою в області грудної клітки справа і забиття легень без загрозливих для життя явищ, які за ознаками тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості; В) закритий перелом кісток правого гомілково-ступневого суглобу із вивихом правої ступні і садном в області колінного суглоба справа, яка за ознаками тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості. (а.с. 13-15). Як вбачається з копії відповіді КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» від 11.02.2021 №01-30/367 на запит, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні обласної лікарні з 06.01.2020 р. по 24.03.2020 р., загальна кількість ліжко-днів склала 78. З розрахунку вартості одного ліжко-дня 708.01 грн. на лікування [PERSON] закладом витрачено 55224,78 грн. (а.с.17). Згідно копії відповіді КНП «Кам`янська багатопрофільна лікарня» Кам`янської міської ради від 08.02.2021 №01-12/45 на запит, з 30.12.2019 по 06.01.2020 [PERSON] знаходився в хірургічному (реанімаційному) відділенні, тобто 8 ліжко-днів. Карта стаціонарного хворого №3507. Загальна сума лікування становить 2848,36 грн. Вартість одного ліжко-дня - 356,05 грн. (а.с. 19). Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст.1191 ЦК України держава, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною ч. 4 ст. 1193 ЦК України передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно пункту 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Будь яких доказів на спростування заявлених вимог, зокрема щодо розрахунку заборгованості відповідачем не надано та таких у судовому засіданні не здобуто. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що закладами охорони здоров`я, в яких перебував на лікуванні потерпілий [PERSON] витрачено державні кошти, розмір яких підтверджено дослідженими по справі доказами, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] витрачених коштів у розмірі 58073,14 грн. Вирішуючи питання про судові витрати суд, крім ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов. Таким чином, 50 відсотків судового збору, що становить 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. суд стягує з [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved