Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

До суду звернулися ТОВ « Колекторське Агенство Фактор» з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14 645,28 грн. та судових витрат в сумі 229,40 грн. . В своїй позовній заяві позивач вказує, що 20.03.2008 року між ПАТ « Банк» Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 723-Г, за яким вона отримала кредит в сумі 7 000 грн. на термін користування з 20.03.2008 року до 19.03.2011 року зі сплатою за користування кредитом 0,0001% на рік. З метою належного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором ПАТ « Банк» Фінанси та кредит» уклав з [PERSON] договір поруки, згідно якого Поручителі і Боржник несуть солідарну відповідальність по кредитному договору. 25.12.2008 року ПАТ « Банк» Фінанси та кредит» уклав з ТОВ « Колекторське Агенство Фактор» договір про відступлення прав вимог №1 за яким кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника про реальне та належне виконання обов'язків за вказаним кредитним договором. Оскільки умови кредитного договору в частині погашення заборгованості [PERSON] не виконані - це призвело до виникнення заборгованості, яка становить 14 645 грн. 28 коп. з яких: 6 805,54 грн. - тіло кредиту; 902,50 грн.- відсотки та комісійні доходи, 6 937,24 грн.- пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, що і змусило позивача звернутися до суду з даною позовною заявою. У судове засідання представник позивача ТОВ « Колекторське Агенство Фактор» не з'явився, але надав заяву, в якій просили суд задовольнити позовні вимоги ТОВ « Колекторське Агенство Фактор» до [PERSON] та [PERSON], справу розглянути без участі представника ТОВ « Колекторське Агенство Фактор» та не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчить оголошення в газеті « Зоря Полтавщини» від 21.01.2014 року, повідомлення про причини неявки до суду від відповідачів не надходили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ « Колекторське Агенство Фактор» підлягають до часткового задоволення зі слідуючих підстав. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ст. 1054 ч.1 ЦК України. Судом встановлено, що між 20.03.2008 року між ПАТ « Банк» Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 723-Г, за яким вона отримала кредит в сумі 7 000 грн. на термін користування з 20.03.2008 року до 19.03.2011 року зі сплатою за користування кредитом 0,0001% на рік, згідно якого відповідачка повинна своєчасно сплачувати заборгованість по кредиту та відсотки за користування наданими коштами. Повернення кредиту забезпечено договором поруки № 723-Г від 20.03.2008 року, укладеного між Банком, [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] відповідає перед кредитором як солідарний боржник. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги). 25.12.2008 року ПАТ « Банк» Фінанси та кредит» уклав з ТОВ « Колекторське Агенство Фактор» договір про відступлення прав вимог №1 за яким кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника про реальне та належне виконання обов'язків за вказаним кредитним договором. Загальна сума заборгованості [PERSON], згідно розрахунку ТОВ « Колекторське Агенство Фактор» за кредитним договором № 723-Г від 20.03.2008 року становить 14 645 грн. 28 коп. з яких: 6 805,54 грн. - тіло кредиту; 902,50 грн.- відсотки та комісійні доходи, 6 937,24 грн.- пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За змістом ч.1 та ч.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Так, як [PERSON] в добровільному порядку кошти не повернула, тому порушила прийняті на себе договірні зобов'язання. А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача ТОВ « Колекторське Агенство Фактор» до [PERSON] та [PERSON] в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення і з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно заборгованість в сумі 14 645,28 грн. за невиконання договірних зобов'язань. Щодо солідарного стягнення з відповідачів судового збору у сумі 229,40 грн., сплаченого ТОВ « Колекторське Агенство Фактор» при подачі заяви до суду , суд вважає, що в цій частині вимог позивачу слід відмовити, оскільки солідарне стягнення судового збору не передбачене чинними нормами ЦПК України та ЦК України. Так, згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір в сумі 229,40 грн. підлягає стягненню з відповідачів у рівних частках з кожного, а саме по 114,70 грн..

Outcome: partial