Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

До суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням звернулась [PERSON] посилаючись на те, що відповідач по справі є її сином та зареєстрований в будинку по вул. Косовських,40 в с.Волиця, Фастівського району, який належить їй на праві приватної власності. Проте, з квітня 2015 року відповідач в зазначеному будинку не проживає, а тому вона вимушена звернутись до суду, оскільки добровільно відповідач відмовляється знятися з реєстрації. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, суду пояснила, що відповідач більше ніж шість місцяів не проживає в її будинку, переїхав проживати до м.Фастова, жодним чином не допомагає їй по господарству та просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що дійсно з травня 2015 року не проживає в будинку матері-позивачки по справі, оскільки живе в громадянському шлюбі зі своєю дружиною в м.Фастові, в квартирі, що належить бабусі дружини. Крім того, з січня 2016 року він працює за трудовим договором в м.Фастові, по вул. Кожанське шосе,4. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення враховуючи наступне. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 405 ЦК України, визначено право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом і зазначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 28.05.2001 року № АЕА 536680 (а.с.6) позивачка є власником будинку №40 по вул. Косовських в с.Волиця Фастівського району. Згідно довідки Волицької сільської ради в зазначеному будинку зареєстровані: позивачка [PERSON], її чоловік -[PERSON] та її син-Хоменко М.П. (.а.с.10). Відповідно до актів, складених Волицькою сільською радою від 1.10.2015, 30.11.2015 року [PERSON] Не проживає в [INFO] з травня 2015 року та його речей в будинку немає. Дані обставини підтвердили і свідки [PERSON] та [PERSON] Стаття 71 ЖК України, на яку посилається позивачка при зверненні до суду з даним позовом, регулює правовідносини користування жилим приміщенням в будинках державного та громадського житлового фонду. Проте, судом встановлено, що житловий будинок по вул. Косовських,40 в с.Волиця, має інший правовий статус приватного житлового фонду, користування жилими приміщеннями в якому регулюється главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України. Права членів сімї власника на користування жилим приміщенням урегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Тому, суд, з урахуванням зазначених обставин дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачки є безпідставними, а її посилання на докази згідно з вимогими ст.71 та ст.72 ЖК України не відповідають обставинам справи. Отже, оскільки на момент предявлення даного позову ще не сплинув річний термін передбачений ст. 405 ЦК України, протягом якого за відповідачем зберігається право користування жилим приміщенням, то відсутні правові підстави для визнання відповідача таким, що втратилв право користування спірним жилим приміщенням.

Outcome: dismissed