Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позов, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, а з 10 квітня 2031 року у розмірі 1500 гривень щомісячно. В обґрунтування заяви вказує, що з 22 вересня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, однак розірвати його не є можливим, оскільки [PERSON] не виповнилося одного року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, постійного заробітку та інших доходів не має, офіційно не працює, інвалідом не являється, тому позивач визначає розмір аліментів по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. 22 вересня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). [PERSON] народилася 09 квітня 2013 року, [PERSON] 18 лютого 2016 року, батьками яких [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4,5). Неповнолітні діти - [PERSON] та [PERSON], проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сімї, виданою Комунальним підприємством «Коростишівська комунальна служба» (а.с.6). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно не надає, хоча відповідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працездатний і має можливість сплачувати кошти на утримання дітей у розмірі по 1000 гривень щомісячно на утримання кожної дитини. Відповідно статті 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у розмірі 2000 гривень на утримання дітей до досягнення ними повноліття. З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 184 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved