Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

До суду надійшла заява Комунального закладу «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради, де заінтересована особа [PERSON] про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Відповідно до поданої заяви [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку в диспансерно-поліклінічному відділенні №2 комунального закладу «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» (м. Дніпро, вул. Яхненківська, 39) з відкритою формою туберкульозу легень, звернувся на обстеження до комунального закладу «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне обєднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради» у жовтні 2017 року, де встановлено діагноз: рецидив туберкульозу (31.10.2017) легень (дисемінований), деструкція +, МБТ-, М-, МГ-, К0, резистентність 0, гістологія 0, 2 категорія, 4 когорта (2017). Відповідно до згаданої заяви після дообстеження, хворому встановлено діагноз: мультирезистентний туберкульоз (02.01.2018) легень (дисемінований), деструкція +, МБТ+, М-, МГ-, R-, Н-, резистентність І (Н, R, S, Е), резистентність II-, гістологія 0, 4 категорія (РТБ), 1 когорта (2018); [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в туберкульозному відділенні комунального закладу «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне обєднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради» з 09.01.2018 р. по 16.01.2018 р. Виписаний за порушення лікарняного режиму (самовільно залишив відділення), втім, після виписки зі стаціонару до диспансерно-поліклінічного відділення №2 КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР не зявляється, лікування перервав, на виклики медичних працівників не реагує, в той час як він є бактеріовиділювачем, розповсюджувачем інфекції туберкульозу, не дотримується протиепідемічного режиму та становить епідемічну загрозу для оточуючих, порушує права громадян на безпечні умови життя та відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії (ЛКК) від 15.02.2018 року № 5 [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до профільного туберкульозного відділення протитуберкульозного закладу строком на три місці. Заявник в особі представника у судовому засіданні просив суд повністю задовольнити подану заяву та посилався на обставини, зазначені в ній; справу розглянуто у відсутності [PERSON], оскільки за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. Дослідивши докази, суд дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку в диспансерно-поліклінічному відділенні №2 Комунального закладу «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради: з відкритою формою туберкульозу легень звернувся на обстеження до КЗ «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне обєднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради» у жовтні 2017 р., де встановлено діагноз: рецидив туберкульозу (31.10.2017) легень (дисемінований), деструкція +, МБТ-, М-, МГ-, К0, резистентність 0, гістологія 0, 2 категорія, 4 когорта (2017). Після проведення дообстеження хворому [PERSON] встановлено діагноз: мультирезистентний туберкульоз (02.01.2018) легень (дисемінований), деструкція +, МБТ+, М-, МГ-, R-, Н-, резистентність І (Н, R, S, Е), резистентність II-, гістологія 0, 4 категорія (РТБ), 1 когорта (2018). [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в туберкульозному відділенні КЗ «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне обєднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради» з 09.01.2018 р. по 16.01.2018 р., та був виписаний за порушення лікарняного режиму (самовільно залишив відділення), втім, після виписки зі стаціонару до диспансерно-поліклінічного відділення №2 КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР не зявляється та лікування перервав, на виклики медичних працівників не реагує, в той час як він є бактеріовиділювачем, розповсюджувачем інфекції туберкульозу, не дотримується протиепідемічного режиму та становить епідемічну загрозу для оточуючих, порушує права громадян на безпечні умови життя. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії (ЛКК) від 15.02.2018 р. №5 [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до профільного туберкульозного відділення протитуберкульозного закладу строком на три місці. Відповідно до \~ст. 53 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» порядок здійснення госпіталізації та лікування таких хворих, в тому числі у примусовому порядку, встановлюється законодавчими актами України. Статтею 1 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» визначено, що туберкульоз це інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують. За ст. 1 зазначеного вище закону госпіталізація - поміщення особи, хворої на туберкульоз, або особи, стосовно якої існує підозра захворювання на туберкульоз, до стаціонарного відділення протитуберкульозного закладу з метою діагностики, лікування чи ізоляції. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз. Частиною 3\~статті 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані, у тому числі дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування та проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди і обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я, дотримуючись вимог протиепідемічного режиму. Втім, даний обовязок з боку [PERSON] не виконується, у звязку з чим створюється реальна небезпека зараження оточуючих, у звязку з чим подана до суду заява в частині примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу підлягає задоволенню. Водночас, для суду відсутні підстави для ухвалення рішення про зобовязання АНД ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області виконати примусову доставку [PERSON] до протитуберкульозного закладу у звязку з відсутністю передбачених законом підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

Outcome: partial