Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] (далі будинок [ADDRESS] ). Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] є власником вказаного будинку, у якому на даний час зареєстровані позивач, її діти, внуки та правнуки. Також, у цьому будинку з 2015 року зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , який фактично з дня реєстрації там не проживав, не сплачував комунальних платежів, жодних його речей в будинку немає. Факт реєстрації відповідача перешкоджає в оформленні субсидії, їй нараховуються надмірні платежі за надані комунальні послуги. Оскільки місцеперебування [PERSON] позивачу невідоме, будь-які контакти з ним відсутні, позивач вимушена звертатися до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позов та за викладених у ньому підстав просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] викликався до суду для розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, однак в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, дійшов таких висновків. З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3032839 вбачається, що будинок [ADDRESS] на підставі договору дарування від 24 лютого 2004 року належить [PERSON] (форма власності: приватна, частка: 1/1, рішення про реєстрацію права власності прийнято: 10 березня 2004 року). У розділі ІІІ копії будинкової книги А №32988 значиться, що 25 квітня 2015 року зареєстровано місце проживання [PERSON] у будинку [ADDRESS] . Із довідки виконавчого комітету Рожищенської міської ради від 15 липня 2021 року № 522 судом встановлено, що до складу сім`ї (зареєстрованих) у будинку [ADDRESS] входять, зокрема, [PERSON] та [PERSON] . За змістом довідки цього ж органу від 15 липня 2021 року № 523 та акту обстеження від 17 листопада 2021 року № 866 слідує, що при проведенні обстеження матеріально-побутових умов будинку [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає. Показаннями свідків\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~наданими під\~час розгляду\~справи стверджується,\~що [PERSON] \~у будинку\~ [ADDRESS] \~ніколи не\~проживав,\~його місцеперебування\~їм невідоме. При цьому свідок [PERSON] зазначила, що про обставини здійснення перешкод відповідачу [PERSON] позивачем [PERSON] у користуванні будинком [ADDRESS] їй не відомо. Свідок [PERSON] повідомила, що буває у цьому будинку і особистих речей відповідача у ньому не бачила. Отже, судом встановлено, що [PERSON] понад рік не проживає у будинку [ADDRESS] без поважних причин. Таку обставину однозначно підтвердили у своїх показаннях вищевказані свідки. Доказів, що свідчать про поважність причини відсутності відповідача за місцем реєстрації проживання, судом не здобуто. Згідно із ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 391\~Цивільного\~кодексу\~України (далі ЦК) власникові належать право володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За змістом\~ч.\~2\~ст. 405 ЦК член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На думку суду, є підстави застосувати по аналогії закону вказану норму і до особи, яка не є членом сім`ї власника житла. Оскільки позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] не проживає у ньому більше року без поважних причин і під час розгляду справи не встановлено обставин вчинення позивачем перешкод відповідачу в користуванні цим жилим приміщенням, як і не встановлено підстав для збереження за відповідачем жилого приміщення на більш тривалий строк, тому є підстави для задоволення позовних вимог. Позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому, відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК, з відповідача до Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved