Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 09 квітня 2016 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) площею 15,20 умовних кадастрових гектар, яка розташована у землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Привілля» с. Привілля Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038212, а також земельна ділянка площею 10,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 038948. [PERSON] вчинила заповіт від 26 листопада 2009 року, яким усі свої права та обовязки, які належать їй на момент складання заповіту та будуть належати у майбутньому, а також вищезазначену земельну ділянку, заповідає після своєї смерті [PERSON]. На даний час оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачено. Таким чином, у позивача відсутні належні підстави для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Представник позивача просить суд визнати за позивачем право власності на дане спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач свого представника до суду не направив, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно 09 квітня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 477535. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) площею 15,20 умовних кадастрових гектар, яка розташована у землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Привілля» с. Привілля Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038212, а також земельна ділянка площею 10,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 038948. [PERSON] вчинила заповіт від 26 листопада 2009 року, яким усі свої права та обовязки, які належать їй на момент складання заповіту та будуть належати у майбутньому, а також земельну ділянку площею 10,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 038948, заповідає після своєї смерті [PERSON]. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої за заповітом. На даний час оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачено, залишилися тільки їх копії. Зазначене позбавляє позивача можливості оформити спадщину на спадкове майно у нотаріальному порядку. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач по справі є єдиним спадкоємцем майна померлої за заповітом, так як позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів є власницею зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved