Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся з позовною заявою до [PERSON] , треті особи державні реєстратори КП «Реєстраційна служба Одеської області»: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, припинення права власності, звільнення земельної ділянки, посилаючись на те, що 09.01.2018 року рішенням державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Манютою С.В., індексний номер 39136765, проведено державну реєстрацію за [PERSON] права власності на нежитлову будівлю, загальною площею 504,2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1458047751101. 16.01.2018 року рішенням державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Хоменко Ю.А., індексний номер 39218472, зареєстровано право власності за [PERSON] на нежитлове приміщення, загальною площею 282,8 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1462267151101 та рішенням державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Оперчук І.М., індексний номер 39217537 від 16.01.2018, зареєстровано право власності за [PERSON] на нежитлове приміщення, загальною площею 221,4 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1462232251101. У подальшому внаслідок об`єднання новоутворених об`єктів нерухомого майна, нежитлового приміщення, загальною площею 282,8 кв.м з реєстраційним номером 1462267151101 та нежитлового приміщення, загальною площею 221,4 кв.м з реєстраційним номером 1462232251101, рішенням державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим І.О., індексний номер рішення 39278751 від 19.01.2018 року, проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] на новий об`єкт нерухомого майна, нежитлову будівлю, загальною площею 504,2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з реєстраційним номером 1465401251101. Позивач вважає зазначені рішення державних реєстраторів незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив закрити провадження у цій цивільній справі, оскільки вважає, що порушенні правила юрисдикції. Треті особи державні реєстратори КП «Реєстраційна служба Одеської області»: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату розгляду справи повідомлені належним чином. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.02.2019 року витребувано з юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи на об`єкти нерухомого майна: - на нежитлову будівлю, загальною площею 504,2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1458047751101); - на нежитлову будівлю, загальною площею 282,8 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1462267151101); - на нежитлову будівлю, загальною площею 221,4 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1462232251101); - на нежитлову будівлю, загальною площею 504,2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1465401251101). Дослідивши матеріали справи, наявні докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 09.01.2018 року рішенням державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Манютою С.В., індексний номер 39136765, проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлову будівлю, загальною площею 504,2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1458047751101). Підставою проведення державної реєстрації права власності державним реєстратором зазначено документи: технічний паспорт від 21.12.2017 року, якийвиданий ТОВ «БЮРО КОНСАЛТ СЕРВІС» та технічний висновок № 367/17-T3 від 21.12.2017, виданий експертом [PERSON] . У подальшому, за наслідком поділу вказаного об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 1458047751101, державними реєстраторами проведено реєстрацію права власності двох нових об`єктів нерухомого майна:рішенням державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Хоменко Ю.А., індексний номер 39218472 від 16.01.2018, зареєстровано право власності за [PERSON] на нежитлове приміщення, загальною площею 282,8 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1462267151101). Державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Хоменко Ю.А. зазначено підставою виникнення права власності документи: технічний паспорт б/н від 11.01.2018 року, що виданий ТОВ «ПРОФПРОЕКТ», та висновок від 11.01.2018 року за № 654587, що виданий ТОВ «ПРОФПРОЕКТ»;рішенням державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Оперчук І.М., індексний номер 39217537 від 16.01.2018, зареєстровано право власності за [PERSON] на нежитлове приміщення, загальною площею 221,4 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1462232251101). Підставою виникнення права власності державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Оперчук І.М. зазначено документи: технічний паспорт б/н від 11.01.2018 року, що виданий ТОВ «ПРОФПРОЕКТ», та висновок від 11.01.2018 року, за № 654587, що виданий ТОВ «ПРОФПРОЕКТ». Після поділу об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номер 1458047751101, рішенням державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Хоменко Ю.А., індексний номер рішення 39218600 від16.01.2018 року, закрито розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу за реєстраційним номером 1458047751101. У подальшому, внаслідок об`єднання новоутворених об`єктів нерухомого майна: нежитлового приміщення, загальною площею 282,8 кв.м з реєстраційним номером 1462267151101 та нежитлового приміщення, загальною площею 221,4 кв.м., з реєстраційним номером 1462232251101, рішенням державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим І.О., індексний номер рішення 39278751 від 19.01.2018 року, проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] на новий об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю, загальною площею 504,2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з реєстраційним номером 1465401251101. Державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим І.О. підставою виникнення права власності зазначено наступні документи: технічний паспорт б/н від 16.01.2018 року, що виданий ТОВ «ПРОФПРОЕКТ», та висновок № 655841 від 16.01.2018 року, що виданий ТОВ «ПРОФПРОЕКТ». Після об`єднання зазначених об`єктів нерухомого майна, державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим І.О. прийнято рішення, індексний номер 39278938 від 19.01.2018 року, яким закрито розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу за реєстраційним номером 1462267151101, 1462232251101. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав, визначаються Кабінетом Міністрів України у «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Пунктом 1 «Порядку» державної реєстрації права власності на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 визначено, що цей «Порядок» визначає умови, підстави та процедуру проведення, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідній: для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину; з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію праву інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи, у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Так, п. 40 «Порядку державної реєстрації права власності на нерухоме майно та їх обтяжень», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком. Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені «Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що затверджений постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015. Так, згідно з пунктом 6 «Порядку», державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Пунктом 9 «Порядку» передбачено, що разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації. Згідно з п. 41 «Порядку», для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: документ, що, відповідно до вимог законодавства, засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор, відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що, відповідно до вимог законодавства, засвідчує прийняття до експлуатації закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Документ, що, підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, також не вимагається у разі, коли адреса, що отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У такому разі, державний реєстратор, відповідно до зазначених заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що згідно з вимогами законодавства, засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє відсутність суперечностей між заявленою адресою та відомостями, що містяться в цьому реєстрі. Пунктом 54 «Порядку» визначено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, або об`єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об`єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин. Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються: документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення); технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об`єднання таких об`єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо). Таким чином, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності до вимог законодавства. Згідно з даними Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття до експлуатації закінчених будівництвом об`єктів, відсутня інформація щодо реєстрації або видачі дозвільних документів на виконання будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] , а також документів про прийняття в експлуатацію вказаного об`єкта після капітального ремонту, реконструкції. Відповідно до даних публічної кадастрової карти України, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості про зареєстровані земельні ділянки за вказаною адресою відсутні. Враховуючи викладене, спірного об`єкта, як об`єкта нерухомого майна, взагалі ніколи не існувало, а отже спірний об`єкт є новозбудованим об`єктом, оскільки відомості про реєстрацію прав власності на вказаний об`єкт відсутні, як в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, так і в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Також, право власності на спірний об`єкт за будь-якою особою ніколи не було зареєстровано. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. При проведенні реєстраційних дій, жодним з державних реєстраторів не зазначено документ, що підтверджує присвоєння об`єктам нерухомого майна адреси. Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 2 ст. 376 ЦК України, визначено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, передбачено ст. 331 цього Кодексу. Зокрема, установлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 36 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно зі ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття до експлуатації закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом МіністрівУкраїни. Враховуючи, що відомості про наявність у [PERSON] дозвільних документів на проведення будівельних робіт та право установчих документів на земельну ділянку відсутні, збудоване майно є самочинним будівництвом. Первинна реєстрація права власності нерухомого майна, яке перебуває у власності [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проведена державним реєстратором з порушенням положень «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», без документа, що, відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття до експлуатації закінченого будівництвом об`єкта, та без документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Отже, подальші рішення державних реєстраторів про реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, які виникли внаслідок поділу та об`єднання об`єкта нерухомого майна, який розташований адресою: [ADDRESS] також є незаконними та такими, що прийняті з порушенням «Порядку» та Закону «Про державне реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», без документів, які підтверджують присвоєння об`єктам нерухомого майна адреси. Зазначені незаконні дії порушують встановлений чинним законодавством порядок реєстрації прав власності на новостворені об`єкти нерухомого майна, що є підставою для захисту інтересів держави у судовому порядку. Так, на підставі спірного рішення реєстратора зареєстровано право власності на об`єкт самочинного будівництва, який знаходиться на земельній ділянці комунальної власності Одеської міської ради. Таким чином, усі зазначені рішення державних реєстраторів, які стосуються спірного об`єкта нерухомого майна, підлягають скасуванню. Згідно з ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Отже, самочинне будівництво нежитлової будівлі проведено за рахунок земельної ділянки комунальної власності Одеської міської ради, яка [PERSON] у власність або користування, для будівництва та експлуатації нежитлової будівлі не надавалась. Частиною 4 ст. 376 ЦК України передбачено, що, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. У зв`язку з тим, що власником земельної ділянки є Одеська міська рада, а самочинно збудована нежитлова будівля розташована на земельній ділянці Одеської міської ради, спірний об`єкт самочинного будівництва підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила його будівництво. Дії відповідачів порушують встановлений чинним законодавством порядок реєстрації прав власності на новостворені об`єкти нерухоме майно, що є підставою для захисту інтересів держави у судовому порядку, оскільки на підставі оспорюваного рішення реєстратора зареєстровано право власності на самовільно збудований об`єкт нерухомості. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до делегованих державою органам місцевого самоврядування повноважень належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до [PERSON] , треті особи: державні реєстратори КП «Реєстраційна служба Одеської області» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, припинення права власності, звільнення земельної ділянки. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат, відповідно до вимог ч.1ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 9605 грн., оскільки, згідно з Законом України «Про судовий збір», саме такий розмір судового збору встановлений за подання юридичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру.

Outcome: approved