Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

До суду з позовом про стягнення заборгованості звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 06.09.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підпис у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим, станом на 31.08.2012 року має заборгованість у сумі 27 446,70 грн. ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у сумі 27 446,70 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Надала за яву про розгляд справи без її участі та застосування позовної давності надавши заперечення у якому поясняє, що 06.09.2006 року [PERSON] подавала заяву на отримання кредитної картки. По кредитній картці з 15.09.2006 року по 27.02.2007 року було отримано 13265, 4 грн. і повернуто 8359 грн. Після 27.02.2007 року ніяких фінансових операцій по кредитній картці не проводилось. При підписанні заяви на видачу кредитної картки її з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою ніхто не знайомив. Відповідачка підписала заяву яка була на стандартному бланку. Посилання позивача на те, що при укладанні Договору сторони керувались ч. І ст.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 634 ЦК України не відповідає дійсності оскільки договір не укладався. Користуючись банківською карткою 27.02.2007 року [PERSON]В я в останнє отримала 4635грн. і більше карткою не користувалася в зв'язку зі скрутним становищем я не могла своєчасно повернути отримані кошти. Згідно з випискою по користуванню карткою, яку додано до заперечення, з 30.03.2007 року виникла прострочена заборгованість. Вивчивши справу, клопотання відповідача, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що укладено договір б/н від 06.09.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за даним кредитним договором вбачається, що відповідач [PERSON] станом на 31.08.2012 року має заборгованість у сумі 27 446,70 грн., яка складається : заборгованості за кредитом у сумі 4954,60 грн.; заборгованості про відсоткам 20708,92 грн.; а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умови та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1283,18 грн. Відповідач подала суду клопотання про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки відповідно до ст..257 ЦК України. Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно ст.. 261 ЦК України, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Так, згідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі № 6-14 цс 14 встановлено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності, відповідно до ст.. 257 ЦК України, місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ст..261 ЦК України, а не закінчення строку дії договору. Відповідачем платіж не здійснювався, що підтверджено розрахунком заборгованості, а з вказаним позовом позивач звернувся лише 19.09. 2013 року, тобто після спливу позовної давності. Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку із пропуском ним строку позовної давності.

Outcome: dismissed