Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

За позовом сторона позивача просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 5,92 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «імені Ілліча» на території колишньої Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 043886, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів від 23 серпня 1996 року за № 95, обґрунтовуючи тим, що відповідно до розпорядження Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.05.1996 року за № 188 позивачу [PERSON] була виділена земельна частка (пай), площею 5,92 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території колишньої Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області та видано належний сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 043886, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 95 від 23 серпня 1996 року по колективному сільськогосподарському підприємству «імені Ілліча». Однак, вказаний вище оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), позивачем було втрачено, про що в Семенівській районній газеті «Життя Семенівщини» було опубліковано відповідне оголошення про втрату сертифікату на земельну частку (пай) серій [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Звернувшись усно до Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області з копією оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай), позивачу було роз`яснено, що видати дублікат документа на сьогодні є не можливим і зазначене питання можна вирішити тільки у судовому порядку. Відповідно до інформаційної довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 08.11.2019 за № 29-25-0.33-1190/113-19 не можливо видати правовстановлюючий документ, оскільки згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 891 сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовлявся в одному екземплярі. Крім того, зазначено, що державний акт на право власності на земельну ділянку замість сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] не видавався. Підтвердження права на земельну частку (пай) для позивача є важливим, так як надасть змогу реалізувати в подальшому свої права та інтереси, отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укласти договір оренди земель сільськогосподарського призначення, тощо. У зв`язку з тим, що позивачу дійсно було оформлено в установленому законом порядку сертифікат на земельну частку (пай), оригінал якого втрачено і дублікат не можливо отримати, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, в особі в. о. голови Черниша Вячеслава Станіславовича, у судове засідання не прибув, відзиву не подав, але надіслав електронною поштою до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у судове засідання також не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказів вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі з`ясовано, що [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 043886, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів від 23 серпня 1996 року за № 95, має право на земельну частку (пай) розміром 5,92 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому сільськогосподарському підприємству «імені Ілліча» на території колишньої Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, і це право не реалізоване шляхом виділення земельної ділянки в натурі. Зараз указаний сертифікат утрачено. Указані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії інформаційної довідки з відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 7). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній правопосвідчуючий документ зараз утрачено.

Outcome: approved