Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

До суду надійшов позов керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави, в обґрунтування якого зазначається, що рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 81 від 19.02.2002, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га (рілля) для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за рахунок земель запасу. На підставі вказаного рішення [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] від 13.06.2002 на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,1000. Рішенням Літківської сільської ради Броварського району Київської області № 235-5-VI від 24.03.2011, [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2500 га (рілля) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в адміністративних межах Літківської сільської ради Броварського району за рахунок земель запасу. У подальшому, рішенням Літківської сільської ради Броварського району Київської області № 622- 9 - VI від 21.07.2011 затверджено проект землеустрою та безоплатно передано у власність [PERSON] вказану земельну ділянку загальною площею 0,2500 га. На підставі вказаного рішення [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га, із кадастровим номером [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Літківської сільської ради Броварського районну Київської області Враховуючи вищевикладене, земельна ділянка площею 0,2500 га, з кадастровим номером [NUMBER] є другою земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яку безоплатно у власність отримала [PERSON], чим грубо порушила ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України. Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], станом на 24.02.2016 її власником є [PERSON]. У подальшому, 15.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області, Іваненко О.В., зареєстрований в реєстрі за №1580 за умовами якого [PERSON] (продавець) передає у власність, а [PERSON] покупець) приймає у власність земельну ділянку площею 0,2500 га, із кадастровим номером [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на території Літківської сільської ради Броварського районну Київської області. Після цього, 14.09.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, Майстренко В.В., зареєстрований в реєстрі за №1437 за умовами якого [PERSON] (продавець) передає у власність, а [PERSON] (покупець) приймає у власність земельну ділянку площею 0,2500 га, із кадастровим номером [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на території Літківської сільської ради Броварського районну Київської області та приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Майстренко В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31436457 від 17.09.2016. Зважаючи на те, що відповідачами право власності на спірні земельні ділянки зареєстровано у встановленому законом порядку, відновити становище, яке існувало до порушення можливо лише шляхом визнання недійсними і скасування наказу та скасування рішення про державну реєстрацію, а також витребування земельних ділянок на користь держави. Враховуючи, що спірна земельна ділянка площею 0,25 га вибула з власності територіального громади с. Літки Броварського району Київської області поза їх волею, тому існують законні підстави для витребування її у [PERSON] З урахуванням уточнених позовних вимог, прокурор просить: визнати незаконним та скасувати рішення Літківської сільської ради Броварського району Київської області №622-9- IV від 21.07.2011 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Літківської сільської ради Броварського районну Київської області»; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 06 березня 2012 року [PERSON] на вказану земельну ділянку площею 0,2500 га, із кадастровим номером [NUMBER]; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31436457 від 17.09.2016 року; витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь територіальної громади с. Літки Броварського району Київської області земельну ділянку, площею 0,2500 га, із кадастровим номером [NUMBER], цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Літківської сільської ради Броварського району Київської області, вартістю 199867,00 грн. У судовому засіданні прокурор Щербюк В.П. доводи позову підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Літківської сільської ради Броварського району Київської області - Андріяш І.Г. у вирішені даного позову послався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку із тим, що прокурором пропущено строки позовної давності. Крім того, пояснили, що позивачем не враховані ті обставини, що земельна ділянка, площею 0, 1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка передана відповідачці у приватну власність рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 19.02.2002 року, спочатку була передана [PERSON] на постійне користування для ведення особистого підсобного господарства. Відповідач [PERSON] також заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на пропуск прокурором строків позовної давності. Також вважає, що земельна ділянка вибула із власності сільської ради з її волі, тому така земельна ділянка не може бути витребувана в нього, як добросовісного набувача спірної земельної ділянки за відплатним договором. Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Майстренко Вікторія Валеріївна у судове засідання не з'явилась, направивши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 81 від 19.02.2002, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га (рілля) для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], за рахунок земель запасу. На підставі вказаного рішення [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] від 13.06.2002 на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд на території м. Бровари, Броварського району Київської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 2647. Рішенням Літківської сільської ради Броварського району Київської області № 235-5-VI від 24.03.2011, [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2500 га (рілля) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в адміністративних межах Літківської сільської ради Броварського району за рахунок земель запасу. Рішенням Літківської сільської ради Броварського району Київської області № 622-9-VI від 21.07.2011 затверджено проект землеустрою та безоплатно передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в адміністративних межах Літківської сільської ради Броварського району Київської області. На підставі вказаного рішення [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га, із кадастровим номером [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Літківської сільської ради Броварського районну Київської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322120001017963. 15 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області, Іваненко О.В., зареєстрований в реєстрі за №1580, за умовами якого [PERSON] (продавець) передає у власність, а [PERSON] покупець) приймає у власність земельну ділянку площею 0,2500 га, із кадастровим номером [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на території Літківської сільської ради Броварського районну Київської області. Після цього, 14 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, Майстренко В.В., зареєстрований в реєстрі за №1437, за умовами якого [PERSON] (продавець) передає у власність, а [PERSON] (покупець) приймає у власність земельну ділянку площею 0,2500 га, із кадастровим номером [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на території Літківської сільської ради Броварського районну Київської області та приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Майстренко В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31436457 від 17.09.2016. Відповідно до вимог ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно зі ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Частиною 4 вищевказаної статті визначено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. З вказаних норм вбачається, що право на отримання земельної ділянки у власність земельним законодавством встановлено лише один раз по кожному виду цільового використання, передбаченого ст. 121 Земельного кодексу України. При цьому, одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, котра скористалася своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст. 121 ЗК України, не має правових підстав для отримання у власність земельну ділянку цього цільового призначення вдруге, навіть площею, що складає різницю між гранично можливою та раніше отриманою у власність. В силу наведених норм матеріального права передбачено право на одноразовість отримання земельної ділянки у власність за кожним видом використання. З огляду на викладене, вбачається, що відповідач [PERSON] використала своє право безоплатної приватизації земельної ділянки відповідно до вимог ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України, отримавши земельну ділянку по [ADDRESS], тому отримання нею безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,2500 га, з кадастровим номером [NUMBER] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, суперечить нормам ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. За змістом ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частина 2 вказаної статті даного Кодексу передбачає, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами ст.ст. 152, 155 Земельного кодексу України державний акт, який виготовлений, виданий та зареєстрований з порушенням вимог чинного земельного законодавства України визнається недійсним в судовому порядку. Таким чином, рішення Літківської сільської ради Броварського району Київської області №622-9-IV від 21.07.2011 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Літківської сільської ради Броварського районну Київської області» прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, а саме ст.ст. 116, 121 Земельного кодексу України, тому є незаконним та підлягає скасуванню. Як наслідок, оскаржуваний державний акт виданий, на підставі вищевказаного рішення органу місцевого самоврядування, також підлягає визнанню недійсним. В обґрунтування доводів заперечення щодо позовних вимог, відповідач [PERSON] посилається на те, що земельна ділянка, площею 0,1000 га у м. Броварах надавалась їй для ведення особистого підсобного господарства згідно рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області за №248 від 19.06.2001 року, а в подальшому було змінено цільове призначення. Однак такі доводи є безпідставними, оскільки згідно рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 81 від 19.02.2002, [PERSON] переданоу приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га (рілля) для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та на підставі вказаного рішення видано державний акт про право власності на землю. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення. У статті 387 Цивільного кодексу України вказано, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Вимогами ст. 396 ЦК України визначено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що спірна земельна ділянка вибула із власності територіальної громади с. Літки поза її волею, та за відплатним договором відчужена [PERSON], а пізніше [PERSON], який є добросовісним набувачем. Спірна земельна ділянка розташована в адміністративних межах села Літки Броварського району Київської області. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» з 1 січня 2013 року землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. При цьому, землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності (ст. 83 ЗК України). Виходячи з положень ст. 388 ЦК України, спірна земельна ділянка має бути витребувана від відповідача [PERSON] а на користь територіальної громади с. Літки Броварського району Київської області. Крім того, у позові зазначається про те, що при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON], приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Майстренко В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31436457, від 17.09.2016. Прокурор просить скасувати вищезазначене рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31436457, від 17.09.2016., однак реєстратор - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Майстренко В.В. не залучена прокурором в якості відповідача, а лише як третя особа, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки пред'явлені до неналежних відповідачів. Щодо строків позовної давності суд приходить до наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). При цьому відповідно до частин першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] вважають, що прокурор пропустив строк позовної давності, тому просили відмовити у задоволенні позову у зв'язку із пропуском таких строків. З огляду на статус держави та її органів як суб'єктів владних повноважень положення пункту 4 частини першої статті 268 ЦК України ( в редакції на час прийняття оспорюваного рішення) не поширюються на позови прокуратури, які пред'являються від імені держави і направлені на захист права державної власності, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади. На такі позови поширюється положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів. Відповідно до ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно з ч. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також, у разі відсутності такого органу. Одночасно у відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року N З-рп/99 в основі поняття «інтереси держави» завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. Інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств, з часткою державної власності в статутному фонді. Проте держава, може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства. Інтереси держави також порушуються у зв'язку з тим, що незаконна передача земельної ділянки [PERSON] та видача оспорюваного державного акту на право власності на землю грубо суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені ст. 14 Конституції України та ст. 5 Земельного кодексу України, що призводить до порушення інтересів держави, які полягають в забезпеченні реалізації в Україні принципів регулювання земельних відносин. Із позовної заяви та доданого витягу з кримінального провадження, сформованого 26.01.2017 року, видно, що про вищевказані порушення вимог земельного законодавства Броварській місцевій прокуратурі (на той час Броварській міжрайонній) стало відомо після внесення відомостей до ЄРДР 29.08.2014 за ст. 190 ч. З КК України за фактом заволодіння [PERSON] шахрайським шляхом земельною ділянкою площею 0,25 га по [ADDRESS]. Зазначене відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред'явлення цього позову. Крім того, відповідно до статті 188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Таким центральним органом виконавчої влади відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 № 459/2011 «Про Державну інспекцію сільського господарства України» є Держсільгоспінспекція України. Однак, згідно з абз. 7 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10 вересня 2014 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», Державну інспекцію сільського господарства ліквідовано. Відповідно до ч. 2 ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Саме про ці обставини зазначив прокурор у своєму позові, пред'явивши його в інтересах держави. Ураховуючи те, що сам текст рішення Літківської сільської ради Броварського району Київської області №622-9-IV від 21.07.2011 не може вказувати про вищевикладені порушення вимог Земельного Кодексу, а при його прийнятті чинним законодавством не вимагається перевірка інформації про отримання раніше заявником безоплатно у власність земельної ділянки за видом використання, тому такі порушення можуть бути встановлені лише шляхом проведення певних перевірок та не були відомі самій Літківській сільській раді на час прийняття оскаржуваного рішення. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що строк позовної давності прокурором не пропущений, оскільки про вищевказані порушення йому стало відомо після внесення відомостей до ЄРДР 29.08.2014 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial