Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Заявник [PERSON] в порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу з [PERSON]. На обґрунтування вимог зазначила, що з [PERSON] вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Курахівської селищної ради м.Селидове 4 червня 2010 року. Дітей від шлюбу не мають. В квітні 2013 року через засудження чоловіка до 4 років 6 місяців позбавлення волі та відбування ним покарання в виправній колонії вони припинили сімейні стосунки і з зазначеного часу їх не підтримують. Вказуючи на те, що їх сім'я фактично розпалась, що збереження шлюбу і відновлення сімейних стосунків є неможливим та що вона має намір створити іншу сім'ю, заявниця просить суд шлюб з [PERSON] розірвати. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і наполягала на розірванні шлюбу, доводячи суду неможливість його збереження. Заінтересована особа [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, направивши з виправної колонії на адресу суду заяву про відсутність заперечень проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення заявника та дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 4 червня 2010 року. Їх шлюб зареєстровано у виконкомі Курахівської селищної ради м.Селидове Донецької області за актовим записом № 35 (арк.спр.3). Від шлюбу дітей не мають. Згідно вироку Димитровського міського суду Донецької області від 29 листопада 2013 року [PERSON] засуджений за ст.309 ч.2, 71 ч.1, 2 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі і відбуває покарання у Селидівській виправній колонії № 82 УДПС України в Донецькій області (арк.спр.6). Із пояснень заявника вбачається, що причиною припинення сімейних стосунків стало небажання чоловіка змінювати спосіб життя, оскільки до кримінальної відповідальності він був притягнутий вже втретє. Згідно положень ст.110 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу в разі, якщо в силу ч.2 ст.112 цього Кодексу буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з подружжя чи інтересам їхніх дітей. Розгляд справи за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, відповідно до положень ч.3 ст.234 ЦПК України здійснюється судом у порядку окремого провадження. Позиція сторін та небажання жити однією сім'єю дає суду підстави для висновку, що їх волевиявлення спрямоване на розірвання шлюбу, а, відтак, його подальше збереження є неможливим. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено, спір майнового характеру не заявлений, тому підстави вважати, що розірвання шлюбу порушуватиме особисті і майнові права подружжя, відсутні. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заявник заявила про своє бажання надалі носити прізвище «[PERSON]», що є виключно її правом і не потребує згоди заінтересованої особи чи будь-якої іншої особи, тому її клопотання слід задовольнити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved