Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.10.2001 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб. Від сумісного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з розбіжністю характерів та різних поглядів на життя. Подружні відносини не підтримуються, не ведуть спільного господарства. Втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що сім'я розпалась остаточно. Вважає, що примирення між ними не можливо. Просить розірвати шлюб, укладений 12.10.2001 року між нею та відповідачем, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції АР Крим, актовий запис №511. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Ухвалою Євпаторійського міського суду АР Крим від 17.01.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів залишено без розгляду. До судового засідання позивачка не з'явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. До суду від відповідача надійшла телефонограма про розгляд справи у його відсутності та надана згода на розірвання шлюбу. Суд, дослідив надані докази, оцінив їх у сукупності прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені слідуючи факти та відповідні їм правовідносини . З матеріалів справи вбачається, що 12.10.2001 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] був укладений шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції АР Крим, актовий запис №511 (а.с.6). Від подружнього життя мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.7) . Згідно із положенням ст.. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст. 110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Скориставшись наданим правом позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами по справі припинені, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, але позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Тому з врахуванням норм ст.. 111 СК України, суд дійшов висновку, що примирення між сторонами по справі не можливо , оскільки вони остаточно втратили почуття любові та поваги один до одного, сім'я носить формальний характер. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлено. Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. З'ясувавши фактичні взаємостосунки між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також, враховуючи ст..51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю « сім'ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції про дискримінацію жінок в частині першій підпункту «с» «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання», тобто дружина шлюбом не закріпляється за чоловіком по життєво. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. На підставі викладеного та з врахуванням норм ст. 112 СК УК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам суспільства, у зв'язку з чим, шлюб між ними повинен бути розірваний. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовій збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved