Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Заявник 26.04.2017 року звернувся до суду зі вказаною заявою, та просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, установити факт припинення участі громадянина України [PERSON], у товаристві з обмеженою відповідальністю «Алгоритм життя». В обґрунтування поданої заяви, заявником зазначено, що 10 лютого 2009 року [PERSON] та [PERSON] створено товариство з обмеженою відповідальністю «Алгоритм життя». Оскільки вказане товариство свою діяльність не здійснювало, прибутку не отримувало, [PERSON] вирішив вийти з товариства та відчужив належні йому корпоративні права на користь [PERSON], уклавши 31 березня 2010 року договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Алгоритм життя», однак з незалежних від нього обставин відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] рахується учасником ТОВ «Алгоритм життя». Враховуючи вищенаведене вимушений звернутись з даною заявою до суду. Представник заявника в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у матеріалах справи. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне. Стаття 234 ЦПК України визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено : 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що маюсь юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 (із змінами), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. У п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Метою встановлення заявником факту, що має юридичне значення - є припинення участі у товаристві «Алгоритм життя» [PERSON] з 31 березня 2010 року. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно 10 лютого 2009 року [PERSON] та [PERSON] створено товариство з обмеженою відповідальністю «Алгоритм життя». Оскільки вказане товариство свою діяльність, прибутку не отримувало, [PERSON] вирішив вийти з товариства та відчужив належні йому корпоративні права на користь [PERSON], уклавши 31 березня 2010 року договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Алгоритм життя» та надавши [PERSON] відповідну нотаріальну заяву. 06 квітня 2010 року на загальних зборах учасників вирішено виключити [PERSON] зі складу учасників товариства «Алгоритм життя»; затверджено нову редакцію статуту ТОВ «Алгоритм життя» та доручено директору товариства [PERSON] провести всі необхідні дії, пов»язані з державною реєстрацію змін до установчих документів, проте на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] було виявлено, що змін до реєстру щодо складу учасників внесено не було. Отже, з незалежних від нього обставин відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] рахується учасником ТОВ «Алгоритм життя», хоча з 31 березня 2010 року таким учасником не є. Враховуючи наведене суд вважає встановленими вказані обставини та вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт виходу з учасників товариства з обмеженою відповідальністю підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved