Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулося Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON]\~про стягнення\~заборгованості.Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.06.2010 року відповідачотримала кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2018 року має заборгованість 27041,69 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». На цих підставах просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 27041,69 грн. за кредитним договором № б/н від 02.06.2010 року, та судовий збір в сумі 1762,00 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 14 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також розяснено відповідачу її право подати відзив на позовну заяву або предявити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Розгляд справи по суті було вирішено провести 13 грудня 2018 року без виклику сторін. \~ \~ \~ \~Копія ухвали про відкриття провадження справі була направлена відповідачу за зареєстрованою адресою проживання та за адресою її фактичного проживання. Одночасно на зареєстровану адресу проживання відповідача направлена копія позовної заяви з додатками. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 13 грудня 2018 року строк розгляду справи продовжено у звязку з тим, що до суду не надійшли відомості про отримання відповідачем копії позовної заяви з додатками та ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести 14 січня 2019 без виклику сторін. \~ \~ \~ \~27 грудня 2018 року на адресу суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що відповідач за місцем свого фактичного проживання 13.12.2018 року отримала ухвалу судді про відкриття провадження у справі. \~ \~ \~ \~Станом на 14.01.2019 року відповідач відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що 02 червня 2010 року відповідачем було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі Анкета-заява). У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що підписант згідна з тим, що ця заява разом із памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між клієнтом і банком договір про надання банківських послуг. Також, клієнт ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. При цьому, Анкета-заява, копія якої додана позивачем до позовної заяви, містить посилання на кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/GOLD в розмірі 3000 гривень, що суперечить позовній заяві, в якій вказано, що кредитний ліміт був встановлений в розмірі 3400 гривень. Тобто, розмір встановленого кредитного ліміту, на який посилається позивач у позовній заяві, відповідними доказами не підтверджений. Також, Анкета-заява не містить в собі обумовлений строк кредитування та умови користування кредитом і його погашення, порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов Договору. До позовної заяви позивачем додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. При цьому, до позовної заяви не додані документи, які б підтверджували, що на момент підписання Анкети-заяви 02.06.2010 року відповідач була ознайомлена саме з тими Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, витяг з яких долучено до позовної заяви. Крім того, суд звертає увагу на те, що до позовної заяви взагалі не додано памятку клієнта, а також Тарифи, які згідно Анкети-заяви разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг. Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», копія якої додана до позовної заяви, суд не може взяти до уваги як доказ, який підтверджує факт укладення договору та узгодження між сторонами умов кредиту, так як вказаний документ відсутній в переліку документів, які згідно Анкети-заяви, підписаної відповідачем, складають в сукупності договір про надання банківських послуг. Також, суду не надано документальних підтверджень того, що Розрахунок заборгованості за договором б/н від 02.06.2010 року (далі - Розрахунок), який долучений до позовної заяви, дійсно стосується кредиту, яким користувалася відповідач, так як в Розрахунку немає посилань на відомості, за допомогою яких можливо однозначно ідентифікувати боржника, зокрема посилань на номер карткового рахунку боржника, дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків тощо. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)\~показаннями свідків.\~ Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не\~бере до\~розгляду докази,\~що не\~стосуються предмета\~доказування. \~Достовірними є\~докази,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи.\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивачем до позовної заяви не додано докази, які б підтверджували, що відповідач отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3400 гривень, що між відповідачем та позивачем було узгоджено строки кредитування та умови користування кредитом і його погашення, порядок нарахування та сплату відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов Договору. Крім того, позивач не підтвердив доказами те, що на момент підписання Анкети-заяви 02.06.2010 року відповідач була ознайомлена саме з тими Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, витяги з яких долучено до позовної заяви, а також те, що Розрахунок заборгованості за договором б/н від 02.06.2010 року, який долучений до позовної заяви, дійсно стосується кредиту, яким користувалася відповідач, так як в Розрахунку немає посилань на відомості, за допомогою яких можливо ідентифікувати боржника. Необхідність доказування ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку підтверджується правовим висновком Верховного Суду України, зробленим у справі № 6-2320цс16 від 22.03.2017\~року, в якій було скасовано рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій у звязку з тим, що «суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту». Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed