Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулося Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості.Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.08.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2018 року має заборгованість 55945,55 грн., яка складається з наступного: 2397,24 грн. - заборгованість за кредитом; 49608,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2640,26 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». На цих підставах просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 55945,55 грн. за кредитним договором № б/н від 29.08.2011 року, яка складається з наступного: 2397,24 грн. - заборгованість за кредитом; 49608,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2640,26 грн. - штраф (процентна складова), та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою судді від 15.02.2019 року, після надходження до суду інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Ухвалами судді строк розгляду справи продовжувався, останній раз до 10 грудня 2019 року. Ухвалу судді про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з додатками, відповідач отримала 20 серпня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.91). Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що 29.08.2011 року відповідачем було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі - Анкета-заява). У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що підписант згодна з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між клієнтом і банком договір про надання банківських послуг. При цьому, Анкета-заява, копія якої додана позивачем до позовної заяви, не містить посилань на те, яку саме кредитну карту погодилася оформити відповідач, умови користування кредитом та його погашення, порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов Договору. Згідно Анкети-заяви кредитний ліміт не визначений. Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно п.2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг, витяг з яких позивач сам додав до позовної заяви, датою укладення договору є дата отримання Карти, зазначена у заяві. Як зазначено вище, у Анкеті-заяві взагалі не зазначено вид карти, яку відповідач мала бажання отримати, а також не надано доказів того, що карта будь-якого виду була отримана відповідачем. Також не зазначено, що підписант Анкети-заяви отримала Пам`ятку клієнта, що містить, у тому числі, Тарифи і основні умови обслуговування та кредитування, а також що вона ознайомилась з її умовами під підпис. До позовної заяви позивачем додано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» по договору SAMDN55000049313172, ІПН [NUMBER] , [PERSON] . Однак, вказана довідка підписана [PERSON] 30.09.2011 року, тобто не в день укладення Договору від 29.08.2011 року, на який посилається позивач у позовній заяві. Крім того, не надано доказів того, що договір SAMDN55000049313172, якого стосується Довідка, є саме тим договором, який був укладений 29.08.2011 року шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Також, до позовної заяви не додані документи, які б підтверджували, що на момент підписання Анкети-заяви 29.08.2011 року відповідач була ознайомлений саме з тими Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, витяги з яких долучено до позовної заяви. Розрахунок заборгованості, який додано позивачем до позовної заяви, не підтверджено жодним первинним документом. Крім того, не містить посилань на відомості, які б дали змогу ідентифікувати особу, відносно якої такий Розрахунок складений, так як суд допускає існування і іншої фізичної особи з такими ж прізвищем, ім`ям та по батькові, яка 29.08.2011 року також могла укласти з банком певного виду договір. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач не надав суду належних та достатніх доказів того, що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір 29.08.2011 року, так як Анкета-заява, яка додана до позовної заяви, не містить посилань на те, що відповідач виявляла бажання оформити кредитну картку, у тому числі з встановленням кредитного ліміту на картковий рахунок. Також, не додано докази того, що відповідач фактично отримала банківську картку будь-якого виду. Враховуючи те, що позивач не підтвердив доказами факт укладення договору у виді підписання Анкети-заяви, фактичне отримання відповідачем карти будь-якого виду, а також факту перерахування на таку карту кредитних коштів, тому суд не знайшов підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. Відповідно, не підлягають стягненню і заборгованість по відсоткам, пеня та штрафи, так як не підтверджено сам факт укладення кредитного договору. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed