Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свою заяву тим, що 30 липня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, було видане свідоцтво про право власності на житло С-1390, згідно якого квартира [ADDRESS], належить [PERSON] та членам його сімї. У зазначеному документі його прізвище вказано як « Ліпьоткін» , а імя та по батькові [PERSON]. Також в технічному паспорті , який є додатком до свідоцтва про право власності на житло С-1390 від 30 липня 1993 року на квартиру за адресою : [ADDRESS], його прізвище вказане як «Лепьоткін». На час оформлення вищезазначеного свідоцтва заявник не звертав уваги на правильність написання прізвища, але після смерті дружини почав оформлювати спадщину, тоді і виявів розбіжність в написанні прізвища. У звязку з чим вимушений звернутися до суду із вищевказаною заявою До судового засідання представник заявника [PERSON] подав письмову заяву, в якій заявлені вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, та просив розглянути справу у їх відсутність. Заінтересовані особи - відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Криворізького міського управління юстиції, Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради до суду не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заінтересова особа - виконавчий комітет Криворізької міської ради звернулися в суд з письмовою заявою, в якій вказали, що проти заяви не заперечують та просили розглянути справу у відсутність свого представника. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 липня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, було видане свідоцтво про право власності на житло С-1390, згідно якого квартира [ADDRESS], належить [PERSON] та членам його сімї. ( а.с.2). З метою оформлення спадщини , після померлої дружини, він виявив помилки в написанні його прізвища в свідоцтво про право власності на житло , а саме його прізвище зазначено як « Ліпьоткін» , тоді як у паспорті та в картці фізичної особи платника податків зазначено як «Лепьоткін» . Зазначені обставини підтверджуються: копією паспорта серії АМ 296704 виданого Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 25.01.2001 року на прізвище [PERSON] ( а.с.3), копія картки фізичної особи платника податків [PERSON] ( а.с.4). Із положень ст.\~3, ч. 1 ст.\~234 ЦПК України, п. 4, 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року(зі змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що окреме провадження - це вид непозовного\~цивільного судочинства,\~в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, суд вивчивши докази надані заявником, вважає, що зазначений факт, знайшов свої підтвердження матеріалами справи, а тому заявлені вимоги [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved