Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту смерті. В заяві заявник посилалася на те, що 28.03.2016 року на тимчасово окупованій території України помер її дідусь [PERSON], [INFO], народився с. М. Помошна Ново-Українського району Одеської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: [INFO], факт смерті дідуся підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 105 від 29.03.2016 року, 13.04.2016 року їй відмовлено у реєстрації смерті дідуся з посиланням на те, що лікарське свідоцтво не відповідає вимогам документа, передбаченого для реєстрації смерті в органах державного РАЦСу, посилаючись на ст.257-1 ЦПК України прохає встановити факт смерті її дідуся [PERSON], 28.03.2016 року. У судовому засіданні заявник заяву підтримала, суду пояснивши, що 28.03.2016 року на тимчасово окупованій території України за адресою: м. Стаханов, Луганської області, вул. Олімпійська, 9/69 помер її дідусь [PERSON], [INFO], народився с. М. Помошна Ново-Українського району Одеської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: [INFO], факт його смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 105 від 29.03.2016 року, 13.04.2016 року їй відмовлено у реєстрації смерті діідуся з посиланням на те, що лікарське свідоцтво не відповідає вимогам документа, передбаченого для реєстрації смерті в органах державного РАЦСу, її батько проживає на камчатці Російської федерації, свідоцтво про смерть необхідне для отримання в Управлінні Пенсійного фонду України допомоги на поховання, посилаючись на ст.257-1 ЦПК України прохає встановити факт смерті її дідуся [PERSON] , 28.03.2016 року. Представник заінтересованої особи: відділу державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області [PERSON] суду пояснила, що 13.04.2016 року заявниці було відмовлено у реєстрації смерті її дідуся, так як лікарське свідоцтво про смерть не відповідає вимогам закону і рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як є достатні докази. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, вважає, що заява підлягає задоволенню, поскільки судом в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні правовідносини. 27.08.1926 року в с. М. Помошна Ново-Українського району Одеської області народився [PERSON], що підтверджується оригіналом та копією паспорта громадянина України серії ВС № 435159, виданого 23.10.2000 року Гірницьким МАМ Селидівського МВ УМВС України в Донецькій області (а.с. 6). Заявниця є онукою померлого, [PERSON], по батьковій лінії, що підтверджується оригіналом та копією свідоцтва про народження заявниці серії І-ЖС № 455698, виданого Гуляйпільським райвідділом ЗАГС на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с. 13), копією та оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 270714 виданого 12.08.1995 року Гуляйпільським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, де прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с.9). 28.03.2016 року у м. Стаханов, Луганської області, вул. Олімпійська, 9/69 помер дідусь заявниці [PERSON], що підтверджується оригіналом та копією лікарського свідоцтва про смерть № 105 від 29.03.2016 року, причиною смерті встановлено серцеву недостатність ІІІ-ІV ступенів, ішемічна хвороба серця на фоні гіпертонічної хвороби (а.с.4). 13.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області заявниці повідомлено про неможливість реєстрації смерті її дідуся з підстави невідповідності оригіналу лікарського свідоцтва про смерть № 105 від 29.03.2016 року формі, встановленої законом (а.с. 3). Суд, задовольняючи заяву, виходить з наступного: Відповідно до ч.2 п.5 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 п.8 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абзац 2 ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що до суду звернулася заявник, яка є онукою померлого, батько якої позбавлений можливості отримати в Управлінні Пенсійного фонду допомогу на поховання в установленому законом порядку, з заявою про встановлення факту смерті дідуся на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, так як їй відмовлено у державній реєстрації смерті її дідуся в зв`язку з невідповідністю лікарського свідоцтва про смерть дідуся у формі, передбаченої законом, а вона позбавлена можливості отримати лікарське свідоцтво про смерть дідуся, форма якого буде відповідати закону. Суд вважає, що факт того, що [PERSON], [INFO], народився с. М. Помошна Ново-Українського району Одеської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: Україна м. Гуляйполе Гуляйпільський район, Запорізька область, вул. Цвітна, 26/34, помер 28.03.2016 року у м. Стаханов, Луганської області, вул. Олімпійська, 9/69, причина смерті:серцева недостатність ІІІ-ІV ступенів, ішемічна хвороба серця на фоні гіпертонічної хвороби, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і підтверджується безпосередньо поясненнями заявника, а також побічно лікарським свідоцтвом про смерть № 105 від 29.03.2016 року. Встановлення даного факту породжує правові наслідки, а саме отримання в Управлінні Пенсійного фонду Гуляйпільського району Запорізької області допомоги на поховання померлого, а тому даний факт є фактом, що має юридичне значення. А тому заява підлягає задоволенню, як така, що грунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена належними доказами. Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. А тому ухвалене судом рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved