Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради», Кіровоградська обласна рада до [PERSON] про відшкодування вартості витрат на стаціонарне лікування. Позовна заява мотивована тим, що вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин. На підставі ч. 4 ст. 74 КК України обвинуваченого [PERSON] звільнено від покарання у виді громадських робіт. Вирок Голованівського районного суду набрав законної сили 06.12.2018 року. Під час розгляду кримінального провадження позовна заява про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не подавалася. Встановлено, що в ході судового розгляду [PERSON] свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та вирок Голованівського районного суду від 08.08.2018 в апеляційному порядку не оскаржував. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON], [INFO], упродовж 11 ліжко-днів з 11.08.2017 року по 22.08.2017 року, перебував на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради». Згідно довідки та розрахунку Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» №1566 від 26.09.2017 року, вартість лікування [PERSON] склала 5191,88 грн.. Перебування потерпілого у закладі охорони здоровя підтверджується матеріалами кримінального провадження. Витрати в сумі 5191,88 грн. до цього часу в добровільному порядку відповідачем лікувальному закладу не сплачені, а тому, підлягають відшкодуванню в примусовому порядку. У зв'язку з наведеним прокурор просить стягнути з відповідача на користь Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» 5191,88 грн. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину та витрати, повязані з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник Кіровоградської обласної ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просить справу слухати у його відсутність. \~ \~ \~ \~Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач позов визнав, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження, вислухавши доводи прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин. На підставі ч. 4 ст. 74 КК України обвинуваченого [PERSON] звільнено від покарання у виді громадських робіт. У ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] 10 серпня 2017 року близько 22 год. 50 хв., затіяв сварку із [PERSON], в ході якої, спричинив йому тілесні ушкодження, які відповідно до висновків судово-медичних експертиз №182 від 11.08.2017 року та №222 від 30.08.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Вирок Голованівського районного суду набрав законної сили 06.12.2018 року. Під час розгляду кримінального провадження позовна заява про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не подавалася. Встановлено, що в ході судового розгляду [PERSON] свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та вирок Голованівського районного суду від 08.08.2018 року в апеляційному порядку не оскаржував (а.с. 12-19). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. У відповідності до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно до п. 3 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоровя або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів того, що відповідачем відшкодовано кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON]. Згідно із довідкою Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» №1566 від 26.09.2017 року, розрахунку вартості лікування, розрахунку вартості 1 ліжко-дня та розрахунку вартості медикаментів, [PERSON], [INFO], знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 11.08.2017 року по 22.08.2017 року з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Травма шийного відділу хребта. Вартість лікування за рахунок бюджетних коштів за період лікування з 11.08.2017 року по 22.08.2017 року 11 ліжко-днів склала 5191,88 грн.. При цьому фактична середня вартість одного ліжко-дня склала 471,99 грн.. Вартість лікування (без медикаментів) 4809,42 грн. (437,22 грн. (вартість 1 ліжко-дня без медикаментів) х 11 ліжко-днів = 4809,42 грн.) та вартість використаних медикаментів за рахунок бюджетних коштів склала 382,46 грн. (а.с. 31-34). \~ \~ \~ \~Таким чином, беручи до уваги всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] необхідно стягнути з відповідача на користь закладу охорони здоровя. \~ \~ \~ \~Частиною першою ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved