Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Заступник головного лікаря КУ «Обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню у примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] перебуває під наглядом психіатра з 1981 року з приводу шизоаффективного розладу. Неодноразово (9 разів) лікувалася стаціонарно з афективно-маячними розладами. Інвалід ІІ групи по психіатричному захворюванню. Остання виписка 18.01.2013 року. Згідно рапорту рядового поліції [PERSON]: «Було отримано повідомлення про те, що по [ADDRESS] донька б'є мати. Прибувши за адресою виклику, до нас звернулась громадянка [PERSON]. 1934 р.н., (мати пацієнтки), яка мешкає по цій адресі, повідомила про те, що її донька [PERSON], 1962 р.н., погрожувала їй фізичною розправою та неодноразово намагалася вдарити. Громадянка [PERSON] знаходилась з явними ознаками стану психічного розладу». Була викликана бригада спеціалізованої психіатричної допомоги і хвора доставлена в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР 25.01.2018 о 23.30. Оглянута черговим лікарем прийомного відділення, який кваліфікував стан, як загострення тяжкого психічного захворювання з високою імовірністю скоєння суспільно-небезпечного діяння. Госпіталізована в примусовому порядку як особа, яка виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для неї та оточуючих. 26.01.2018 о 08.00 [PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що хвора страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизоаффективного розладу, змішаний тип. Галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними діями по відношенню до матері. У зв'язку з тим, що являє потенційну небезпеку для оточуючих, та на підставі ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення, що хвора потребує обов'язкової госпіталізації. Прокурор та адвокат [PERSON] не заперечували проти задоволення заяви. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, адвоката, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 26.01.2018 року вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 26.01.2018 року, встановлено, що [PERSON] страждає тяжким психічним розладом у формі шизоаффективного розладу, змішаного типу. Галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними тенденціями (агресія до оточуючих). У зв'язку з чим становить небезпеку для навколишніх і на підставі ст.. ст.. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Outcome: approved