Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

До суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач посилається на те, що вона та відповідач перебували у шлюбі від якого мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони мешкають окремо, а їх син мешкає з позивачем у [ADDRESS]. У зв'язку з тим, відповідач не дає згоду на реєстрацію дитини за місцем постійного проживання, що порушує права дитини, вона позбавлена можливості зареєструвати сина за місцем фактичного проживання та змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, був повідомлений належним чином, про що свідчать судові повістки, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечув проти задоволення позову. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням суду з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з 04.02.2013 року. Згідно довідки про неотримання аліментів, [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] на утримання сина [PERSON] у період з 01.08.2013 по 01.02.2014 р. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 23.10.2014 року [PERSON] проживає і зареєстрована в [ADDRESS] та разом з нею за вказаною адресою проживає її син- [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтями ст. 3,6 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини: держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно ст. ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення прав, які встановленні Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Для реєстрації особа подає: письмову заяву, паспортний документ (свідоцтво про народження дитини), квитанцію про сплату державного мита та ін. Діти віком від 15 до 18 років подають заяву особисто. Від імені дітей, які не досягли 15 років така заява подається обома батьками. Відповідно до положень ч. 1, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ст. 154 СК України батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом. Згідно п. 2.3. розділу 2 Наказу МВС України від 22.11.2012 року № 1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Відомості про реєстрацію дитини, яка не досягла 14 років, вносяться до картки реєстрації того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, та до адресної картки. До адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України надсилаються відомості про реєстрацію місця проживання того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, у графу 14 цих відомостей вноситься інформація про дитину (прізвище, ім'я, по батькові, стать, дата і місце народження). Отже, передумовами проведення місця реєстрації дитини, яка не досягла десяти років разом з одним з батьків є його заява та письмова згода другого з батьків, довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. [PERSON] на час розгляду справи зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Батько дитини не зареєстрований за цією адресою. Суд вважає, що, ненадання відповідачем згоди на реєстрацію місця проживання дитини порушує передбачене законом право дитини на реєстрацію місця проживання. Також слід зазначити, що спір батьків щодо місця проживання (постійного місця проживання) малолітньої дитини вирішується в порядку, передбаченому ст. 161 СК України. Це питання не є предметом даного судового розгляду. Виходячи з викладеного , суд вважає за можливе надати дозвіл на реєстрацію малолітнього [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] , без згоди на таку реєстрацію його батька, [PERSON]. На підставі ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-63, 88, 213-215, 294 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved