Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу вказавши, що 06.09.2017 року [PERSON] у [PERSON] взято у борг грошові кошти у сумі 496\~000 гривень, без відсотків, на день отримання коштів була складена власноручно [PERSON] письмова розписка. Як вбачається зі змісту згаданої розписки, строк повернення коштів відповідачем позивачу становить 12 жовтня 2017 року, але до цього часу кошти не повернуті. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від покладених на нього грошових зобовязань та не повертає грошові кошти, тому посилаючись на норми чинного законодавства позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на його користь борг у розмірі 496 000 гривень та сплачену суму судових витрат. Позивач оповіщений про день та час розгляду справи у судове засідання не зявився. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, посилаючись на обставини викладені у ньому та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Неодноразово оповіщений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не зявився, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 17.02.2018 року, 10.03.2018 року, 29.03.2018 року та від 21.04.2018 року про причини неявки суд не повідомив. Будь яких заяв чи клопотань до суду не надіслав. Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ст. 130 ЦПК України [PERSON] про час та місце розгляду у справі повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України: суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача та зі згоди представника позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. Відповідно до вимог ЦК України: ст. 1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. ст. 1047 договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 06.09.2017 року [PERSON] у [PERSON] взято у борг грошові кошти у сумі 496\~000 гривень, без відсотків, на день отримання коштів [PERSON] була власноручно складена письмова розписка. Проте відповідач відмовляється повернути заборгованість у добровільному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. Тобто, наявність у [PERSON] боргової розписки [PERSON] підтверджує факт невиконання останніми своїх зобовязань . Згідно положенням ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оскільки відповідачем до суду не надано доказів, що ставлять під сумнів справжність представленої позивачем письмової розписки від 06.09.2017 року, суд вважає його безспірним доказом наявності угоди, бо вона повністю відповідає вимогам ст. ст. 58, 59 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів. Крім того, вказана розписка написана та підписана власноручно відповідачем. Дані обставини беззаперечно встановлені в судовому засіданні та сумніву у суду щодо їх достовірності та належності не викликають. За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку про можливість задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача борг у сумі 496\~000 гривень. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 4960,00 гривень судового збору на користь позивача згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, ст. 141 ЦПК України. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved