Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та непрацездатної дружини по догляду за дитиною до трирічного віку у твердій грошовій сумі. В заяві вказувала, що з 29.09.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON] [INFO]. Позивачка разом з малолітньою диною проживає окремо. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини. Також позивачка в даний час не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, і їй самій важко утримувати дитину. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Позивачка [PERSON] в судове засідання зявилася, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, про дату, час та місце судового засідання, призначеного\~\~на 14.03.2018 року,\~повідомлений судом належним чином, однак судові повістки направлені судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання повернуто до суду з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає». 04 квітня 2018 року суд, встановивши, що місцезнаходження відповідача не встановлено, та судові повістки про виклик до суду, повернулися з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає» та фактичне місце знаходження [PERSON] невідоме, було здійснено виклик відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оголошення від 10.04.2018 року. Відповідачу пропонувалось зявитись в судове засідання, або надати відзив проти позову та докази, які є в наявності. У визначений законодавством термін відповідачем [PERSON] жодних дій щодо вищевказаного не вчинено, що за правилами ч. 11 ст. 128 ЦПК України\~\~свідчить про належне його повідомлення. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути\~\~справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи\~\~з ухваленням заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки дослідивши обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що з 29 вересня 2013 року позивачка і відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ №089597. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] є батьком: доньки [PERSON] [INFO]. Даний факт стверджується оглянутим в судовому засіданні та долученим до справи свідоцтвом про народження. Як вбачається з довідки виданої виконкомом Рафалівської селищної ради Володимирецького району № 358 від 21.02.2018 року [PERSON], має на утриманні доньку [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні також було встановлено, що шлюбні відносини сторін фактично припинені, відповідач з позивачкою не проживають спільно. Судом достовірно встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю і знаходиться повністю на її утриманні, відповідач проживає окремо. Згідно\~ст. 141 СК України\~- мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу утримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~- за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Відповідно до ч.1\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2\~ст.84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Суд приймає до уваги матеріальне становище відповідача, однак це не звільняє його від обов'язку надавати матеріальну допомогу дружині, яка у зв'язку з доглядом за дитиною не має самостійного доходу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дитини та дружини, можливостей відповідача, суд вважає за\~\~необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини та на утримання дружини з дня пред'явлення позову - з 22.02.2018 року. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про судові витрати та стягує з відповідача на користь держави у розмірі 1409 грн. 60 коп.

Outcome: approved