Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] , з посиланням на те, що вона з 02 липня 2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстровано у Ставищенському районному відділі державної реєстрації актів цивільноо стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , актовий запис № 49. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її (позивача) утриманні. З відповідачем вони не дійшли згоди щодо порядку та розміру сплати аліментів. Позивач просить стягнути з відповідача алі\-менти на її користь на утримання дочки до досягнення нею повноліття в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 18.11.2020 року і до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 1/4 частину його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд розглянувши матеріали справи, уснузаяву відповідача про визнання позову, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 02 липня 2013 року у Ставищенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 49 (а. с. 7); від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, позовні вимоги визнає, позов підлягає задоволенню - з відповідача слід стягнути на користь позивачки на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 18 листопада 2020 року Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути 50 відсотків судового збору. У відповідності з ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved