Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою, в якій просить: встановити юридичний факт неправильності (неповноти) актового запису про народження [PERSON], який народився 13 червня 1993 року в с. Гутисько-Турянське Буського р-ну Львівської (актовий запис № 10 від 26 червня 1993 року) в частині запису національності його батька «українець», замість правильного «поляк». Буському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області виправити неправильність актового запису про народження [PERSON] шляхом внесення відповідних змін до актового запису № 10 від 26 червня 1993 року про його народження, складеного виконавчим комітетом Турянської сільської ради Буського р-ну Львівської області, вказавши в графі національність батька замість «українець» - «поляк», і внести про це запис до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень. Заявник [PERSON] та представник заявника адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилися, подали суду письмову заяву, в якій свої вимоги підтримали, просять суд їх задовольнити, справу слухати у їх відсутності.\~\~\~ Представник заінтересованої особи Буського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не зявився, але судом отримано заяву начальника відділу [PERSON] №713/02.1-04-09 від 16.06.2018 року, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника відділу. Дослідивши подані суду письмові докази, матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. З заяви [PERSON] вбачається, що заявник [PERSON] народився 13 червня 1993 року\~ та походить із родини поляків. З народження виховувався своїми батьками відповідно до польських традицій, сповідує римо-католицьку віру, підтримує стосунки зі своїми близькими родичами-поляками, які проживають на території республіки [PERSON], святкує польські свята та вважає себе поляком. Батько заявника [PERSON]\~ народився 26 лютого 1957 року у\~ родині поляків. З народження виховувався та виховував своїх дітей відповідно до польських традицій. Як вбачається із Довідки виданої Турянською сільською радою Буського р-ну Львівської обл.. від 11.04.2018р. № 431 у склад сімї батька заявника входили: [PERSON], [INFO];\~ [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] і\~ заявник по справі - [PERSON], [INFO]\~ Оскільки у свідоцтві про народження батька заявника [PERSON], [INFO] серія І-ЯР № 832210 від 4 квітня 1957 року Бюро ЗАГС Заболотцівського р-ну Львівської області\~ допустило помилку при складанні актового запису, та мав місце факт неправильності актового запису про його народження в частині запису національності його матері [PERSON] «українка», замість правильного «полька», батько заявника звернувся до Буського районного суду Львівської обл.. із заявою про встановлення юридичного факту неправильності (неповноти) актового запису про народження [PERSON]. Рішенням Буського районного суду Львівської області від 07.05.2018 року\~\~ встановлено юридичний факт неправильності (неповноти) актового запису про народження [PERSON], який народився 26 лютого 1957 року в с. Гутисько-Турянське Заболотцівського р-ну Львівської (актовий запис № 6 від 10 березня 1957 року) в частині запису національності його матері «українка», замість правильного «полька». Буському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області виправити неправильність актового запису про народження [PERSON] шляхом внесення відповідних змін до актового запису № 6 від 10 березня 1957 року про його народження, складеного виконавчим комітетом Турянської сільської ради Заболотцівського р-ну Львівської області, вказавши в графі національність матері замість «українка» - «полька», і внести про це запис до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень. Також судом встановлено, що близькі родичі заявника батько [PERSON], бабця [PERSON], рідні дядьки [PERSON], [INFO] й [PERSON], [INFO], а також рідна тітка [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], 1953 р.н за національністю є поляками. Також батьки\~ бабусі\~ [PERSON] і [PERSON] (прадід і прабаба заявника відповідно) обоє були поляками і належали до римо-католицького віросповідання. Вказані обставини встановлені і підтверджуються рішенням Бродівського районного суду від 23 червня 2016 року, яким встановлено\~ факт неправильності запису про національність бабці та тітки і двоюрідної сестри заявника, на підставі якого виправлено в частині запису про національність актовий запис про народження бабці заявника [PERSON], рідної тітки заявника [PERSON], двоюрідної сестри заявника [PERSON] та Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 13 березня 2006 року по адміністративній справі № 2о-222/2006 рік, на підставі якого здійснено виправлення у актовому записі про народження [PERSON], [INFO] рідного дядька заявника і двоюрідної сестри [PERSON]\~ Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, «Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом». Згідно із ч.5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини встановлені.\~ Таким чином, рішення Бродівського районного суду Львівської області від 23 червня 2016 по цивільній справі № 439/731/16-ц, Постанова Шевченківського районного суду м.Львова від 13 березня 2006 року по адміністративній справі № 2о-222/2006 рік\~ та рішення Буського районного суду від 07.05.2018р. по цивільній справі № 440/680/18 є преюдиційними при вирішенні даної заяви, оскільки заявлені вимоги стосуються однієї особи [PERSON], яка є бабцею заявника і відповідно матірю його рідного дядька [PERSON], та рідної тітки [PERSON] (дівоче - [PERSON]) [PERSON], а також стосуються [PERSON] батька заявника. Ці рішення судів набрали законної сили.\~\~ Судом оглянуто [PERSON]\~ про народження серія V-СГ № 423812 від 26 червня 1993 р. видане Турянською сільською радою Буського р-ну Львівської області, в якому батьками записано -\~ [PERSON] [PERSON], а мама - [PERSON].\~ В графі «відомості про батька «національність», батько записаний, як «українець». Відтак, твердження заявника про те, що у його [PERSON] про народження V-СГ № 423812 від 26 червня 1993 р. в графі «відомості про батька «національність», батько заявника [PERSON] помилково записаний, як «українень», замість правильного «поляк», підтвердилося. Отже, судом встановлено, що\~ при видачі заявнику\~ [PERSON]\~ про народження серія V-СГ № 423812 від 26 червня 1993 р. Турянською сільською радою Буського р-ну Львівської області допущено помилку при складанні актового запису, а отже, має місце факт неправильності актового запису про народження [PERSON]\~ в частині запису національності його батька [PERSON] «українець», замість правильного «поляк». З приводу внесення змін в актовий запис про народження, заявник звернувся з заявою до заінтересованої особи Буського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, однак отримав відмову, оскільки органи РАЦС не можуть вирішувати питання присвоєння, виключення певної національності громадянину. Відповідно до підпункту 2.13.1. пункту 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2011р. № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Підпунктом 2.16.7 пункту цих Правил встановлено, що зміни, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру акті цивільного стану на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень чи виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Згідно п.1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2011р. № 96/5, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Відповідно до абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадського стану» від 07.07.1995 року № 12 питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових архівних матеріалів тощо та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення та якщо встановлення\~ факту не повязується з наступним вирішенням спору про право (ч.3 ст.315 ЦПК). Відповідно до абз. 3 п.1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти, які за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Встановлення зазначених фактів заявнику необхідне для отримання пільг, які гарантуються особам польського походження, для збереження його роду, що має для нього важливе значення, оскільки дозволить вільно відвідувати своїх близьких родичів, які проживають та навчаються в [PERSON], скористатись окремими пільгами і гарантіями, які встановлює [PERSON] (наприклад, отримання Карти поляка), а також для легального працевлаштування. Таким чином, встановлення зазначених фактів має для заявника юридичне значення. Так, 07 вересня 2007 року у [PERSON] вступив у силу [PERSON] «Про карту поляка», відповідно до якого цей документ повертає громадянам інших країн Сходу, які мають польське коріння, права відповідно до законодавства [PERSON]. Зокрема, цей документ не є документом про громадянство, проте підтверджує приналежність до польського народу. [PERSON] поляка може отримати лише особа, що не має польського громадянства чи дозволу на постійне проживання на території [PERSON], та є громадянином України. Відповідно до цього Закону карту поляка може отримати особа, яка доведе, що принаймні один з її батьків (батько або мати), дід чи баба або ж прадід чи прабаба (обидва) були польської національності або ж мали польське громадянство. За законодавством [PERSON] згідно з ст. 2 та абзацом 3 ст. 13 Закону Про [PERSON], документами та доказами, в справі для отримання [PERSON] є : П.2) акти про цивільний стан (свідоцтва про народження, одруження) або ж витяги з таких актових записів, метрики хрещення, шкільні свідоцтва чи інші документи, які підтверджують звязок з польським народом); П. 8) правомочне юридичне рішення про польське походження). Згідно частини 1 статті 5 Закону РП Про репатріацію, який визначає на яких принципах встановлюється польське походження заявника, польського походження визнається особа, яка декларує свою польську національність і одночасно виконує дві наступні вимоги: 1) хоча б один з батьків, або бабуся чи дідусь та/або прадід і прабаба обидва були/є особами польської національності; 2) виявить свій звязок з польським народом, зокрема шляхом володіння польською мовою, а також дотриманням польських звичаїв та традицій.\~\~\~\~\~ Таким чином, встановлення факту неправильності (неповноти) запису про національність та встановлення приналежності до польської національності має\~ значення для створення умов здійснення заявником особистих немайнових прав, а відтак породжує для заявника правові наслідки, які передбачені іноземним законодавством. Зокрема, заявник прагне настання юридичних наслідків від встановлення факту польського походження реалізувати комплекс майнових та особистих прав - право на репатріацію до [PERSON], право на отримання [PERSON] та право на вільне відвідування своїх близьких родичів та/або право на поселення в [PERSON] для проживання поблизу своїх близьких родичів. Відповідно до абз. 2-3 п.3 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» згідно із Законом «Про органи\~ реєстрації\~ актів\~ громадянського\~ стану» і\~ Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2011р. № 96/5, суд\~ розглядає\~ заяви\~ про встановлення\~ неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів\~ громадянського стану помилок,\~ допущених при складанні актового запису, так і при відмові\~ зазначених\~ органів\~ внести\~ в\~ ці\~\~ записи\~\~ передбачені законодавством\~\~ зміни\~ (прізвища,\~ імені,\~ по\~ батькові\~ тощо)\~ і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 07.07.95 р. «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», при розгляді справ про встановлення неправильності в актовому записі про народження суди мають враховувати, що він зокрема\~ повинен\~ містити\~ відомості\~ про\~ національність і громадянство батьків, а якщо їх не було внесено - актовий запис має бути доповнено. В позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті громадянського стану для заявника неможливо, оскільки чинним законодавством України не передбачений порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами РАЦС, що підтверджується листом Міністерства юстиції України № В-350-35 від 13 липня 1999 року, що позбавляє заявника можливості звернутись з такою вимогою до цих органів. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно ст.. 300 Цивільного кодексу України особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право особи визначати свою національність і таке право підпадає під захист ст.. 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних в демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки. Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Відповідно до вимог ст.ст.269, 270, 300 ЦК України право на національність є особистим немайновим правом. Згідно ст.269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом, а відповідно до ст.271 цього ж кодексу, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері приватного життя. Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована ЗУ №703/97-ВР від 09.12.1997 р.) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у звязку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Зважаючи на викладене, [PERSON] має право на збереження своєї національної самобутності шляхом встановлення юридичних фактів неправильності (неповноти) актових записів та внесення відповідних змін у актовий запис. Статтею 293 ЦПК України\~ передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності\~ юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відтак, суд приходить до переконання, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved