Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №117 по вул.Паркова, буд.16, м.Чорноморська, Одеської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є співвласницею квартири №117, по вул.Паркова, 16, в м.Чорноморську, Одеської області, і у вказаній квартирі зареєстрований, але не мешкає її колишній чоловік [PERSON], який відмовляється добровільно знятися з реєстрації, що позбавляє позивача законної можливості розпоряджатися власним майном. У зв'язку з цим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.1). В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.30). Відповідач в судове засідання не зявився повторно, був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляджу справи (а.с.41) про причини неявки суду не сповістив, відзив на позов не надав, та від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.10-12) позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] (а.с.10-12). 04.11.2009 року відповідач [PERSON] був зареєстрований у вказаній квартирі з дозволу позивача, як її чоловік. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17 серпня 2017 року (а.с.8) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Вказаним рішенням було встановлено, що з квітня 2015 року [PERSON] припинив з [PERSON] шлюбні відносини та проживає окремо від неї. Факт не проживання відповідача у вказаному житловому приміщенні понад встановленого законом строку, а саме з квітня 2015 року, також підтверджується актом від 19.09.2017 року, складеним громадянами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Таким чином, судом встановлено, що відповідач фактично не проживає за адресою реєстрації, житлом не користується, обовязків по утриманню житла не виконує. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що [PERSON] не проживає за адресою своєї реєстрації понад встановленого законом строку, суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки, відповідно ст.5 Закону України «Про судовий збір»,\~позивача від сплати судового збору звільнено, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved