Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] за життя належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO]. Вказане домоволодіння у порядку спадкування перейшло до дочки [PERSON] - [PERSON], яка у свою чергу 24 вересня 2013 року вчинила заповіт, яким усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON] Інша дочка спадкодавця, [PERSON], яка доводиться матір'ю [PERSON], після смерті [PERSON] та по даний час на спадщину не претендувала і претендувати не буде, про що вчинила відповідну заяву. [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [INFO]. На даний час, єдиним спадкоємцем майна у вигляді вищезазначеного домоволодіння згідно вказаного заповіту є [PERSON] Позивачем було досягнуто домовленості з [PERSON] щодо купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, у зв'язку з чим, позивач передав [PERSON] домовлену суму за придбання вказаного нерухомого майна, про що було вчинено розписку від 10 липня 2014 року, у зв'язку з чим остання віддала позивачу усі правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння. Однак, на даний момент оформити нотаріально укладений між сторонами правочин не представляється можливим, оскільки [PERSON] після смерті [PERSON] не оформила на своє ім'я спадщину за заповітом у вигляді даного домоволодіння, крім того відповідна земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, не приватизована. Зазначені обставини позбавляють позивача можливості узаконити укладений між ним та [PERSON] правочин. Позивач просить визнати за ним право власності на вищевказане нерухоме майно. Позивач [PERSON] до суду не з'явився, останній надав заяву, згідно якої на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, просить позов задовольнити, справу просить розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить дану справу розглянути без її участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, просила дану справу розглянути без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно за життя належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Вказане домоволодіння у порядку спадкування перейшло до дочки [PERSON] - [PERSON], яка у свою чергу 24 вересня 2013 року вчинила заповіт, яким усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON] Інша дочка спадкодавця, [PERSON], яка доводиться матір'ю [PERSON], після смерті [PERSON] та по даний час на спадщину не претендувала і претендувати не буде, про що вчинила відповідну заяву. [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [INFO]. Таким чином, на даний час, єдиним спадкоємцем майна у вигляді вищезазначеного домоволодіння згідно вказаного заповіту є [PERSON] [PERSON] було досягнуто домовленості з [PERSON] щодо купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS], у зв'язку з чим, [PERSON] передав [PERSON] домовлену суму за придбання вказаного нерухомого майна, про що було вчинено розписку від 10 липня 2014 року. Однак, на даний момент оформити нотаріально укладений між сторонами правочин не представляється можливим, оскільки [PERSON] після смерті [PERSON] не оформила на своє ім'я спадщину за заповітом у вигляді даного домоволодіння, крім того відповідна земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS], не приватизована. Зазначені обставини позбавляють позивача можливості узаконити укладений між ним та [PERSON] правочин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як він набув у власність зазначене домоволодіння, однак у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 203, 204, 331, 334, 638, 655, 1216, 1218, 1223, 1268, 1274 ЦК України,

Outcome: approved