Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 21 червня 2015 року помер чоловік позивачки [PERSON]. Після смерті чоловіка позивачки залишилася спадщина у вигляді: земельної частки (паю) розміром 8,95 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» с. Вівчарове Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0167812 та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1687 га, яка розташована на території Вівчарівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 027123. На даний час єдиною спадкоємицею майна померлого за законом першої черги є [PERSON]. Оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку та сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, відновити їх на даний час не представляється можливим, оскільки це міг зробити тільки власник документів. Вказане позбавляє позивачку можливості оформити спадщину на все спадкове майно у нотаріальному порядку. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на дане спадкове майно. Позивачка у судове засідання не зявилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, надав заяву про розгляд справи без участі представника та визнання позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 461232, - 21 червня 2015 року помер чоловік позивачки [PERSON]. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ГС № 402584. Після смерті чоловіка позивачки залишилася спадщина у вигляді: земельної частки (паю) розміром 8,95 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» с. Вівчарове Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0167812 та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1687 га, яка розташована на території Вівчарівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 027123. На даний час єдиною спадкоємицею майна померлого за законом першої черги є [PERSON]. Оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку та сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, відновити їх на даний час не представляється можливим, оскільки це міг зробити тільки власник документів. Зазначене позбавляє позивача можливості оформити спадщину на спадкове майно у нотаріальному порядку. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивачка по справі є єдиною спадкоємицею майна померлого свого чоловіка за законом, так як позивачка за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померлий на підставі наданих доказів є власником зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивачка має право на спадкове майно, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved