Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури просив стягнути з відповідача 32591,82 грн. на користь КЗ КОР «Київської обласної клінічної лікарні» в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину. В обґрунтування позову зазначив, що вироком Баришівського районного суду Київської області від 27.09.2016 р., залишеним без змін рішенням Апеляційного суду Київської області від 22.11.2016 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Умисними діями [PERSON] спричинено потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких і середньої тяжкості тілесних ушкоджень, внаслідок чого [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні реанімації та інтенсивної терапії, центрі нейрохірургії, хірургічному відділенні та ІІ неврології КЗ КОР «Київської обласної клінічної лікарні» з 02.12.2015 р. по 25.01.2016 р., вартість лікування склала 35041, 82 грн., лікування проведено за рахунок бюджетних коштів. Дані витрати частково відшкодовано потерпілим у сумі 2450 грн., 32591,82 грн. залишилось не відшкодованим. Відповідач добровільно дані кошти не відшкодував. Відповідно до статуту КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» в межах повноважень наданих статутом має право бути позивачем і відповідачем у суді, проте лікарня не виконує покладені на неї обовязки не вчинила жодних дій направлених на відшкодування витрат з бюджету на лікування потерпілого, таких дій не вжито також Київською обласною радою та Департаментом охорони здоровя Київської обласної державної адміністрації, які є засновником і органом управління КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» відповідно. Таким чином до теперішнього часу кошти до державного бюджету не повернуто, тому з метою захисту інтересів держави заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури звернувся до суду з даним позовом. Від позивача і третьої особи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач повторно не явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місця проживання, відзив на позов не подав. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що внаслідок умисних злочинних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] було спричинені тілесні ушкодження: ВЧМТ, забій головного мозку, субдуральна гематома, рани лоба, що відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя, перелом 7-9 ребер зліва, перелом 5-ї п'ястної кістки лівої кисті, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою розладу здоров'я понад 21 добу, згідно з висновком судово- медичної екпертизи № 22/д від 28.03.2016 р. Вироком Баришівського районного суду Київської області від 27.09.2016 р. [PERSON] О,М. визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Вирок набрав законної сили. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах даного кримінального провадження не був заявлений. Згідно довідки КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» № 900 від 11.05.2016 р. та калькуляції витрат на лікування, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні реанімації та інтенсивної терапії, центрі нейрохірургії, хірургічному відділенні та ІІ неврології КЗ КОР «Київської обласної клінічної лікарні» з 02.12.2015 р. по 25.01.2016 р., вартість лікування склала 35041, 82 грн., з даної суми 2450 грн. відшкодовано [PERSON] Кошти витрачені на лікування потерпілого [PERSON] від злочину КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» у розмірі 32591, 82 грн. не відшкодовані. Положеннями\~ст.1166 ЦК України\~передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Відповідно до ч.1\~ст.1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно із п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. Відповідно до р.1 статуту КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня від імені та в інтересах зазначених територіальних громад здійснює правомочності з володіння, користування та розпорядження Лікарнею. Лікарня безпосередньо підпорядковується Київській обласній державній адміністрації (Головному управлінню охорони здоровя Київської обласної державної адміністрації), (далі - Орган управління). Згідно п. 1 Положенння про Департамент фінансів Київської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 11.02.2013 №51, Департамент фінансів Київської обласної державної адміністрації є структурним підрозділом облдержадміністрації, що утворюється головою облдержадміністрації, підпорядкований голові облдержадміністрації, а також підзвітний та підконтрольний Міністерству фінансів України. Департамент є бюджетною, неприбутковою установою. Відповідно до п. п. З, 4 Положення основними завданнями Департаменту є забезпечення реалізації державної бюджетної політики на території Київської області, розробка пропозицій з удосконалення методів фінансового і бюджетного планування та здійснення витрат, здійснення загальної організації та управління виконанням обласного бюджету Київської області, координація діяльності учасників бюджетного процесу з питань виконання зазначеного бюджету. Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює в установленому порядку загальну організацію та управління виконанням обласного бюджету, координує в межах своєї компетенції діяльність учасників бюджетного процесу з питань виконання бюджету; забезпечує захист фінансових інтересів держави; здійснює у межах своєї компетенції контроль за дотриманням бюджетного законодавства щодо обласного бюджету. Відповідно до Положення про департамент фінансів Київської обласної державної адміністрації останнє не має повноважень на звернення до суду з позовом про повернення коштів, витрачених на стаціонарне лікування осіб, які потерпіли від злочину. У звязку з тим, що КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня», Київською обласною радою та Департаментом охорони здоровя Київської обласної державної адміністрації на даний час не вжито заходів щодо відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON], та вказані кошти залишаються не відшкодованими, вказане негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоровя та забезпечення повязаних з ними державних гарантій. Відповідно до ст. 90 Бюджетного кодексу України, видатки на фінансування лікарні обласного значення (КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня») здійснюються за рахунок коштів обласних бюджетів, а тому невідшкодування відповідачем витрат лікарні на лікування потерпілого, якому він завдав тілесних ушкоджень, суттєво зачіпає інтереси держави у звязку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоровя. Підстав для звільнення відповідача від відповідальності суд не вбачає. Тому вказана сума підлягає стягненню на користь закладу охорони здоровя з відповідача. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір 1600 грн., оскільки позивача на користь якого ухвалено судове рішення звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved