Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 квітня 2021 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково. 08 квітня 2021 року в судовому засіданні представник позивача - адвокат Семенок В.І. заявив про надання суду доказів щодо розміру судових витрат, понесених позивачем, протягом 5 днів після ухвалення рішення. 12.04.2021 [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. До заяви долучено договір про надання правової допомоги від 27.09.2020, опис виконаних робіт та розрахунок гонорару адвоката Семенка В.І. від 12.04.2021 на суму 12 000 грн, квитанції до прибуткового касового ордеру №3/09/20 від 27.09.2020 щодо сплати 8000 грн та №1/04/21 від 07.04.2021 на суму 4000 грн. Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка сторін не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення по справі. Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Судом встановлено, що в провадженні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.04.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 7338 грн 13 коп., 5000 грн у відшкодування моральної шкоди та 928 грн 75 коп. судового збору, а всього стягнути 13 266 грн 88 коп. При розгляді вказаної справи в судовому засіданні 08.04.2021 представником позивача - адвокатом Семенком В.І. до закінчення судових дебатів заявлено про надання протягом 5 днів після ухвалення рішення доказів про розмір витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи. Із матеріалів справи вбачається, що інтереси позивачаа під час розгляду справи представляв адвокат Семенок В.І. згідно ордера серії ЧН № 122874 (а.с. 30). 27.09.2020 між [PERSON] та адвокатом Семенком В.І. укладено договір про надання правової допомоги. Згідно опису виконаних робіт та розрахунку гонорару від 12.04.2021, підписаного [PERSON] та адвокатом Семенком В.І., загальна вартість наданих адвокатом послуг правової допомоги по вказаній справі становить 12 000 грн, які були сплачені позивачем [PERSON] відповідно квитанцій до прибуткового касового ордеру №3/09/20 від 27.09.2020 та №1/04/21 від 07.04.2021. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництво та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Судом встановлено, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що ним були дійсно понесені вищезазначені витрати по оплаті наданих послуг з правової допомоги, при цьому суд зважає на складність і обсяг справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, ціни позову, а також з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені частково, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню пропорційно задоволених позовних вимог. Суд вважає, що у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню сума витрат на правничу допомогу пропорційно розіру задоволених позовних вимог, що становить 6627,60 грн (12 000х55,23% :100=6627,60).

Outcome: approved