Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Заявник [PERSON] 02 грудня 2014 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Як указує [PERSON] у своїй заяві, він є власником земельної ділянки площею 3,3417 га, що розташована на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру [NUMBER]. Проте, при оформленні Державного акту серії [NUMBER] від 03 лютого 2006 року на вказану земельну ділянку, була допущена помилка у написанні імені заявника: [PERSON] замість [PERSON], у зв'язку з чим він не має змоги підтвердити право власність на земельну ділянку та розпоряджатися нею. У судовому засіданні представник заявника вимоги, викладені в заяві, підтримав, посилаючись на доводи заяви, та просить установити належність заявнику [PERSON] Державного акту серії [NUMBER] від 03 лютого 2006 року на право приватної власності на земельну ділянку. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заінтересована особа направила суду заяву, у якій просить суд розглянути дану справу у відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечує. Суд уважає, що пояснення представника заінтересованої особи в судовому засіданні є необов'язковими, справа може бути розглянута за його відсутності на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Судом установлено: [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,3417 га, що розташована на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру [NUMBER] (а.с. 8-10). Проте, при оформлені Державного акту серії [NUMBER] від 03 лютого 2006 року на вказану земельну ділянку була допущена помилка у написанні імені заявника: [PERSON] замість [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копії паспорта заявника його ім'я [PERSON] (а.с. 3 ). Указана помилка перешкоджає заявнику підтвердити право власність на земельну ділянку та розпоряджатися нею. Іншим чином, ніж у судовому порядку, установити факт належності заявнику правовстановлюючого документу неможливо. Як передбачено приписами частини 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved