Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

\~До Чернівецького районного суду Вінницької області звернувся прокурор Чернівецького району в інтересах держави в особі Вінницької обласної ради в особі «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 19503,29грн. Позовну заяву мотивовано тим, що згідно кредитного договору № 24-9-1 від 2 жовтня 2009 року укладеного [PERSON] (далі-Захаряш І.І., відповідач-1) та Обласним фондом сприяння інвестиціям та будівництву (далі-Фонд, позивач), [PERSON] надано кредит в розмірі 45000грн. на купівлю індивідуального житлового будинку за адресою: Вінницька область, Чернівецький район, с. Моївка, вул. Шевченка, 20, терміном на 9 років. На забезпечення виконання кредитного договору 02.10.2009р. між [PERSON] (далі-Захаряш В.М., відповідач-2) та [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого Захаряш В.М. зобовязався солідарно відповідати перед [PERSON] за виконання зобов'язань по кредитному договору № 24-9-1 від 2 жовтня 2009 року Захаряш [PERSON] звязку з неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору та договору поруки, станом на 17.06.2015р. за ними утворила заборгованість в розмірі 19503,29грн., що стало підставою для звернення [PERSON] до прокуратури Чернівецького району з листом про здійснення представництва інтересів [PERSON] в суді шляхом подання відповідної позовної заяви. Прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримують. Представником обласного [PERSON] [PERSON] було подано заяву, в якій зазначено, що станом на 15.09.2015 рік відповідач-1 -[PERSON] здійснила оплату боргу у розмірі 5000 гривень (копія банківської виписки від 10.09.2015 року) та подала заяву про відмову від позову в частині 5000 гривень, просить стягнути солідарно з відповідачів борг у розмірі 14503,29 грн. посилаючись на письмові докази, долучені до позовної заяви. Також представником обласного фонду було надано розрахунок індексу інфляції по боржнику [PERSON] за період з 2013 по 19.06.2015 рік, та пені, нарахованої за несвоєчасне повернення кредиту за період з 01.12.2014 рік по 17.06.2015 рік. Відповідачів [PERSON] та [PERSON] відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, було викликано в судове засідання через подання оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідачі вважаються належно повідомленими про час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково та не заперечує проти їх задоволення, подала суду квитанцію про оплату 10.09.2015 року 5000грн. З пояснень прокурора, представника позивача, [PERSON] та матеріалів справи вбачається наступне: 02.10.2009 року між [PERSON] та Захаряш І.І. було укладено договір № 24-9-1 на купівлю житлового будинку, на виконання умов якого [PERSON] надано кредит на купівлю індивідуального житлового будинку, за адресою: Вінницька область, Чернівецький район, с. Моївка, вул. Шевченка, 20 терміном на 9 років на суму 45 000 грн. Пунктом 1. 2. кредитного договору сторони погодили, що за користування кредитом встановлюється плата в розмірі 3 (трьох) відсотків річних. Відповідно до п. п. 2.2. кредитного договору, повернення отриманого кредиту здійснюється щорічно рівними частинами грошовими коштами, або мясом ВРХ, сільськогосподарської продукцією (за домовленістю з фондом) з урахуванням рівня інфляції з початку їх видачі до моменту повного погашення, згідно з графіком повернення кредитних коштів. Відповідно до п. п. 4.4.2. кредитного договору, повернення кредиту здійснюється згідно з графіком повернення кредиту. Внесення річних платежів проводиться частинами або однією сумою в строки обумовлені договором. Першу частку повертати в строк до 30 листопада 2010 року. В подальшому повертати кредит рівними частками. Останню частку кредиту повернути в строк до 30 листопада 2017 року, але не пізніше строку, зазначеного в графіку повернення грошових коштів. Факт надання кредиту підтверджується платіжним дорученням № 80 від 06.10.2009 р. (а. с. 17) та нотаріально посвідченим договором купівлі продажу від 02.10.2009 р. (а. с. 16), копії яких долучені до матеріалів справи, а оригінали оглянуті в судовому засіданні. На забезпечення виконання кредитного договору між [PERSON] та Захаряш В.М. 02.10.2009 року укладено договір поруки, відповідно до п. п. 2.1. якого Захаряш В.М. зобовязався нести солідарну відповідальність з Захаряш І.І. перед [PERSON] за виконання зобовязань по поверненню кредитних коштів та нарахувань по кредитному договорі, вказаного, вказаного п. п. 1.1. цього договору. На даний час, відповідачкою Захаряш І.І. договірні зобов'язання за вищевказаним договором перед обласним [PERSON] по поверненню кредитних коштів не виконуються. Направлена [PERSON] на адресу Захаряш І.І. лист-вимога № 01/632 від 22.09.2014 року про наявність заборгованості про погашенню кредиту в розмірі 15 679 грн., яку необхідно сплатити до 30.11.2014 року, залишена відповідачем-1 без відповіді та задоволення. 28.12.2014 року на адресу Захаряш [PERSON] було направлено вимогу №01/954 про оплату заборгованості по поверненні кредиту [PERSON] в розмірі 15679,00 грн. протягом 5днів з дня отримання вимоги. Дана вимога [PERSON] також залишена відповідачем-2 без відповіді та задоволення. Дані обставини стали підставою для звернення [PERSON] до прокуратури Чернівецького району з листом №01/257 від 19.06.2015року про здійснення представництва інтересів [PERSON] в суді шляхом подання позовної заяви про стягнення солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 19503,29грн, яка утворилась станом на 17.06.2015року та складається з 9907грн. основної частини боргу, 7087грн. інфляційних нарахувань, обчислених за період з 2013-17.06.2015рік на підставі п.2.2. кредитного договору, 2509,29грн. пені, обчисленої за період з 01.12.2014року по 17.06.2015року на підставі п.5.2. договору. В процесі розгляду справи, відповідач-1 надала суду квитанцію №11 від 10.09.2015року про оплату 5000грн. заборгованості по кредиту. У звязку з частковою оплатою заборгованості в добровільному порядку [PERSON] подано заяву про відмову від позову в частині стягнення 5000грн. Прокурор, який брав участь в засіданні підтримав заяву позивача про відмову від позову в частині стягнення 5000грн. Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача та відповідача-1, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що позов слід задовольнити, з огляду на наступне: Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави у випадках, передбачених законом. Правове звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 45 ЦПК України. Так, ч.2 ст. 45 ЦПК України передбачено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурором від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держав випадках, передбачених законом. Оскільки Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву є об*єктом права спільної власності територіальних громад Вінницької області, управління якою здійснює Вінницька обласна рада, суд зазначає про законність звернення прокуратури Чернівецького району Вінницької області з позовом в інтересах держави в особі Вінницької обласної ради в особі «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву». Спір у даній справі виник з виконання кредитного договору та договору поруки, тому на спірні правовідносини між сторонами поширюються норми глав 47, 48, 49, 71 Цивільного кодексу України та інших нормативно-правових актів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] згідно умов кредитного договору, взяла на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та індексації за користування кредитом, а також у разі порушення (невиконання) умов договору сплати пені від простроченої суми за весь час прострочення. Факт неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, зокрема, щодо погашення кредиту згідно графіка, процентів та індексації за користування кредитом згідно договору, підтверджується матеріалами справи, фактично не заперечується відповідачем-1 та не спростовано згідно з ст.ст.58,59 ЦПК України. Відтак, суд прийшов до висновку про доведеність матеріалами справи заборгованості [PERSON] перед [PERSON] в розмірі 19503,29грн, яка утворилась станом на 17.06.2015року та складається з 9907грн. основної частини боргу, 7087грн. інфляційних нарахувань, обчислених за період з 2013-17.06.2015рік на підставі п.2.2. кредитного договору, 2509,29грн. пені, обчисленої за період з 01.12.2014року по 17.06.2015року на підставі п.5.2. договору. Оскільки [PERSON] в процесі розгляду справи здійснено добровільне погашення заборгованості в розмірі 5000грн., і [PERSON] подано заяву про відмову від позову в частині стягнення 5000грн., яка підтримана прокурором в судовому засіданні, суд на підставі п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України, закриває провадження у справі в частині стягнення 5000грн. основної заборгованості, однак, з подальшим відшкодуванням за рахунок відповідачів судового збору в порядку ст.89 ЦПК України. Виконання зобовязання може забезпечуватися зокрема, порукою (п.1 ст.546 ЦК України). В силу ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За умовами договору поруки [PERSON] як поручитель несе солідарну відповідальність перед [PERSON] за невиконання боржником ([PERSON]І.) зобов'язання за кредитним договором. Оскільки вимога позивача про сплату заборгованості по кредитному договору залишена позичальником та поручителем без відповіді та задоволення, вимоги [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості по кредитному договору з [PERSON] та [PERSON] заявлено правомірно та підлягають до задоволення. Згідно\~ст. 525 ЦК України,\~одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 526 ЦК України,\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно\~ст. 611 ЦК України,\~у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1\~ст. 625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. У відповідності до п.6 ч.1 ст.79 ЦПК України, витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача віднесені до витрат, повязаних з розглядм справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Отже, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути порівно з Захаряш І.І. та Захаряша В.М. в дохід держави по 121,80 грн. витрат у відшкодування судового збору. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 79 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути порівно з Захаряш І.І. та Захаряша В.М. витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача по 210 грн. на користь [PERSON].

Outcome: approved