Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що з 21 листопада 2004 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від вказаного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею. Відповідач ухиляється від утримання дітей, відповідну матеріальну допомогу їй не надає. За таких обставин просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання двох дітей у розмірі 1300 гривень починаючи з дня розірвання шлюбу і до досягнення ними повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала просила його задовольнити. Зазначила, що 21.11.2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають двох спільних дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося та 20.06.2014 року вказаний шлюб був розірваний за рішенням суду. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з нею. Також пояснила, що домовленості стосовно утримання дітей (розмір та порядок сплати відповідних коштів) між нею та відповідачем не існує. Відповідач таку допомогу їй не надає. З часу розлучення батьки відповідача надавали матеріальну допомогу на утримання дітей: купували речі, тощо. Відповідач позов визнав частково. Зазначив, що дійсно з 21.11.2004 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачко. Вказаний шлюб був розірваний у 2014 році за рішенням суду. Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Він є батьком цих дітей. На даний час діти проживають разом з матірю. Зазначив, що з часу розірвання шлюбу він та його батьки періодично надавали позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей: купували необхідні речі тощо. Визнав, що домовленості між ним та позивачкою стосовно порядку та розміру надання матеріальної допомоги на утримання дітей не має. Також просив врахувати, що він не працює та його доходи складаються з тимчасових заробітків. За таких обставин вважав, що він може сплачувати аліменти на утримання дітей у сукупному розмірі не більше 800 гривень. Стосовно вимог про стягнення аліментів з часу розлучення заперечив, вважав що таке стягнення має відбутися з часу прийняття у даній справі рішення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 20 квітня 2004 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2015 року укладений між сторонами шлюб був розірваний. На даний час діти проживають разом з матірю (позивачем у справі). Домовленості між сторонами про матеріальне утримання дітей у добровільному порядку не досягнуто. Згідно з вимогами ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено, відповідач ніде не працює та його дохід складається з тимчасових заробітків, а отже стабільного доходу не має, у звязку з чим розмір аліментів, які останній повинен сплачувати на утримання неповнолітніх дітей, слід визначити у твердій грошовій сумі. При визначенні конкретного розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який на обліках у медичних закладах з приводу хронічних захворювань не перебуває, не є інвалідом, за станом здоровя обмежень у працевлаштуванні не має; не має інших дітей, чи непрацездатних осіб, яких за законом зобовязаний утримувати. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач офіційно не працює, жодних обмежень за станом здоровя у працевлаштуванні не має, заходів щодо працевлаштування через органи соціального захисту населення не приймав (про що зазначив у судовому засіданні), що на переконання суду свідчить про достатній рівень його доходу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти визначивши їх у розмірі по 450 гривень на кожну дитину відповідно. Стосовно часу, з якого слід призначити стягнення аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Отже за приписами ст..191 СК України стягнення аліментів за час, що передує пред'явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов'язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено з матеріалів справи, шлюб між сторонами був розірваний 13 січня 2015 року. При цьому суд звертає свою увагу на те, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу, спору з приводу матеріального утримання спільних дітей між сторонами не виникало (таких вимог позивачем на той час не ставилося). З позовом до відповідача позивач звернулася лише 09 листопада 2016 року. Жодних належних і допустимих доказів того, що позивачем предявлялися вимоги до відповідача про сплату аліментів на утримання доньки, а відповідач ухилявся від їх сплати, позивачем не представлено, та з матеріалів справи судом не встановлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача аліментів за минулий період до предявлення позову слід відмовити. Згідно положень ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 гривень. На підставі ст.ст. 180-184 СК України та

Outcome: partial