Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

До суду звернулась заявник [PERSON] в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України , яка померла 08 січня 2016 року у м. Донецьку Донецької області Україна. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона доводиться рідною дочкою [PERSON], яка 08 січня 2016 року у результаті тяжкої хвороби, церебрального атеросклерозу з артеріальною гіпертензією. При звернені до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Міловського районного відділу державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] їй було відмовлено у його видачі, оскільки заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи, Міловський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, про можливе задоволення заяви з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серії V-НО №286439 виданого 15 лютого 1982 року Петровським райвідділом РАГСУ м. Донецька [PERSON] є рідною матірю [PERSON], яка після укладення шлюбу 25 вересня 2009 року прийняла прізвище чоловіка «Мірошина», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №184600 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області /а.с.7-8 / Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії V-НО №478983 виданого 21 грудня 1990 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого прийняла прізвище чоловіка «Карпова» /а.с.10/. З копії паспорту заявника, [PERSON] вбачається, що вона є громадянкою України /а.с.5-6/. Згідно довідки про причину смерті від 09 січня 2016 року, виданої Центром медико-санітарної допомоги №10 міста Донецька ДНР , [PERSON], [INFO] померла 08 січня 2016 року; причина смерті: ХСМН ІІІ ступеню, церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією /а.с.11/. Як вбачається з свідоцтва про смерть виданого Петровським відділом ЗАЦС м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки [PERSON] [INFO] померла 8 січня 2016 року у віці 61 років./а.с.12/ Згідно ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» Суд оцінює цю довідку та свідоцтво пор смерть як доказ на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документ не відповідає належної форми. Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої Міловським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 24 травня 2016 року, [PERSON] було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження /а.с.13/. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту… смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті». Із ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.» Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою .Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання» Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану.» Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.» Таким чином, заявником [PERSON] було доведено, що вона дійсно є рідною дочкою [PERSON], яка померла на непідконтрольній території України, де була похована за місцем свого фактичного мешкання, вимоги заявника законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved