Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява представника \~ [PERSON] , адвоката Лозовой Сергія Вікторовича, про встановлення факту народження дитини жіночої статі [PERSON] , яка народилась [INFO] в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, зазначивши матір`ю громадянку України - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог представник заявника посилається на те, що [INFO] у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим народилася дівчинка [PERSON] . Матір`ю дитини є громадянка України [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Алма-Ата, Казахстан, яка є незаміжньою. Факт народження\~ [PERSON] підтверджується\~свідоцтвом про\~народження від 29.04.2020 року, актовим записом №110209910001300254001, засвідченою копією медичного свідоцтва про народження серії 35 №049053 від 19.04.2020 року. На підставі\~вищевказаного\~представник заявника\~ [PERSON] \~просить встановити\~факт народження\~дитини жіночої\~статі [PERSON] . Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступних підстав. У відповідності з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» - «Звертаємо також увагу на те, що відповідно до абзацу 1 частини першої статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України може бути подана до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ст. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «Відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення». Таким чином встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 29.04.2020 року, виданого Феодосійським міським відділом ЗАГС Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим, яке не є чинним на території України, матір`ю [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , відомості про батька відсутні. [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Алма- Ати, Казахстан, є громадянкою України, що підтверджується копією її паспорта. Згідно медичного свідоцтва про народження серії 35 № 049053 від 19.04.2020 року, яке не є чинним на території України, [PERSON] , [INFO] о 09 годині 55 хвилин народила дитину жіночої статі, вагою 2700 грамів. 28.10.2020 року листом № 7501/22.1-32 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) особі, яка звернулась про проведення державної реєстрації народження, відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки заявником пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади\~\~України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Згідно\~ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Пунктом 7 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно приписів\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника та розглядаються невідкладно. Згідно ч.2\~ст. 319 ЦПК України\~рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини, підтвердження громадянства України та для реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Відповідно до\~ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України. Відповідно до ч. 4\~ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved