Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON], Гадяцької міської ради, треті особи - Відділ Держземагенства у Гадяцькому районі Полтавської області, Полтавська регіональна філія Центру ДЗК, ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про визнання права власності на майно, припинення спільної сумісної власності на майно, в якій просила визнати за нею, [PERSON] право власності на ? частину садиби, розташованої за адресою: [ADDRESS]; припинити режим спільної сумісної власності щодо легкового автомобіля ВАЗ 2115, державний номерний знак [NUMBER], № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER], 2011 року випуску, визнати частки у праві спільної власності на зазначений транспортний засіб у розмірі по ? частині за [PERSON] та [PERSON]; припинити режим спільної сумісної власності щодо причепа, державний номерний знак [NUMBER], 2003 року випуску, визнати частки у праві спільної власності на зазначений транспортний засіб у розмірі по ? частині за [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на те, що 08 листопада 1987 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у Гадяцькому відділі реєстрації актів громадського стану Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №176. Перебуваючи в шлюбі вони вирішили збудувати житловий будинок. Рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради народних депутатів від 06.09.1990 року №242 [PERSON] виділено земельну ділянку пл.600 кв. м., під індивідуальне будівництво по [ADDRESS]. 19.09.1996 року рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради народних депутатів за №367-5 затверджено акт прийомки в експлуатацію житлового будинку по [ADDRESS], який вони збудували за спільні кошти. Документи підтверджуючі право власності виготовлялись Полтавським бюро технічної інвентаризації. 18.12.1997 року рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради народних депутатів за №246-67 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку 0,10 га по [ADDRESS], для обслуговування житлового будинку та господарчих споруд. 21.08.1999 року видано на ім'я [PERSON] державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку. 02.12.2013 року шлюб між ними розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області зроблено відповідний актовий запис №45. [PERSON] не визнає за нею право власності на частину садиби та земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS]. Крім того, за період спільного подружнього життя ними було придбано наступні речі: легковий автомобіль ВАЗ 2115, державний номерний знак [NUMBER], № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER] (06.08.2011 року); причіп , державний номерний знак [NUMBER] (29.03.2003 року). Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та надали пояснення відповідні вищезазначеному. Відповідач [PERSON] на початку розгляду справи в судовому засіданні позов визнав, та пояснив, що домоволодіння та автомобіль дійсно було набуто у власність під час шлюбу, але при цьому зазначив, що в такому випадку необхідно ділити все майно, яке було придбане в період шлюбу. Під час розгляду справи відповідач заперечував проти позову та зазначив, що на будування домоволодіння гроші давали його батьки, оскільки вони з позивачкою не мали на той час коштів, автомобіль було придбано під шлюбу у кредит, який сплачував відповідач, але шлюбні відносини на той час між ними фактично припинились. Представник відповідача Гадяцької міської ради в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву у якій зазначив, що просить розглядати справу без участі представника міської ради при винесені рішення покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи відділу Держземагенства у Гадяцькому районі Полтавської області у судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується розписками про отримання судових повісток, які знаходяться у матеріалах справи. Представник третьої особи ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» у судове засідання з'явився, та пояснив, що технічна інвентаризація домоволодіння проводилась у 1996 році, зазначив, що необхідно провести інвентаризацію, оскільки з моменту розірвання шлюбу та надходження позову до суду могли відбуватися зміни з нерухомим майном. Надав для огляду матеріали інвентарної справи, копії з якої представник третьої особи заборонив зробити суду. Представник третьої особи Полтавської регіональної філії ДП «ЦДЗК» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, надав до суду клопотання в якому просив проводити судове засідання без їхньої участі та зазначив, що при прийнятті рішення повністю покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши думку сторін, показання свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. 08 листопада 1987 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у Гадяцькому відділі реєстрації актів громадського стану Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №176, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). 02 грудня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області зроблено відповідний актовий запис №45, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9) . Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, законодавець встановлює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі. Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст. 70 СК України. Частиною 1 ст.69 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Відповідно до ч. ч. 3,4 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно копії Рішення виконавчого комітету Гадяцької міської Ради народних депутатів від 06.09.1990 року № 242, [PERSON] виділено 600 кв.м. під індивідуальне будівництво по [ADDRESS] та зобов'язано в місячний строк одержати всю технічну документацію на будівництво житлового будинку та господарських приміщень в проектно-виробничому архітектурно-планувальному бюро при головному архітекторі району. Згідно копії Рішення виконавчого комітету Гадяцької міської Ради народних депутатів від 19.09.1996 року № 367-5 та копії Акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництва затверджено акт прийомки в експлуатацію житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] Згідно листа Виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області від 09.12.2015р. №02-33/1081 рішення виконкому міської ради №367-5 від 19.09.1996 року було затверджено акт прийомки в експлуатацію житлового будинку [PERSON] по [ADDRESS] в м. Гадяч. Рішення виконкому міської ради про оформлення права власності та видачі свідоцтва на право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в м. Гадяч [PERSON] при виконкомі міської ради не збереглися. Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, видане виконавчим комітетом Гадяцької міської ради від 18.02.1998 року, в цілому домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Гадяч, [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON] Оригінал зазначеного свідоцтва було надано представником ПП ПБТІ «Інвентаризатор» та оглянуто судом в судовому засіданні. Оскільки на ухвалу суду від 11.09.2015 року та 26.01.2016 року про витребування доказів, ПП ПБТІ «Інвентаризатором» не було надано копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, посилаючись на те, що виготовлення копії матеріалів інвентарної справи ПП ПБТІ «Інвентаризатору» заборонено, ухвалою суду від 26.01.2016 року було залучено у якості третьої особи ПП ПБТІ «Інвентаризатор», представником якого, у судовому засіданні надано інвентарну справу № 3890 для огляду, у якій знаходиться вищезазначене свідоцтво. Таким чином, оскільки зазначене домоволодіння було збудовано та введено в експлуатацію в період шлюбу сторін, то суд приходить до висновку, що домоволодіння по [ADDRESS] в м. Гадяч являється спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. При цьому суд критично відноситься до показів свідка [PERSON], яка являється матір'ю відповідача, яка зазначила, що кошти на будівництво давали вони з батьком, оскільки будь яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеної обставини відповідачем надано не було. Крім цього, відповідач в судовому засіданні визнав, що будинок було побудовано в період шлюбу, при цьому зазначив що необхідно ділити все майно, але при цьому будь-яких вимог щодо розподілу спільного майна не заявляв, з зустрічним позовом не звертався. Згідно копії Державного акту на право власності на землю від 21.08.1999 року серії [NUMBER] [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,10 гектарів, яка розташована на території [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку та господарських споруд (а.с.14). Згідно відповіді №38/1249 від 21.08.2015 року на адвокатський запит з центру № 5308 надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Гадяцького та Лохвицького районів підпорядкованого УДАІ УМВС України в Полтавській області за наявною інформаційною базою даних автомобіль марки ВАЗ - 211540-110-32 ЗНГ, державний номерний знак [NUMBER], автомобільний причіп, державний номерний знак [NUMBER] зареєстровано за [PERSON]. (а.с.15). Згідно облікової картки приватного транспортного засобу [NUMBER] власником автомобіля марки ВАЗ - 2115, державний номерний знак [NUMBER] з 06.08.2011р. являється [PERSON]. Згідно облікової картки приватного транспортного засобу [NUMBER] власником автомобільного причепа, державний номерний знак [NUMBER] з 29.03.2003 року являється [PERSON], з правом керування [PERSON]. Таким чином, оскільки зазначені транспортні засоби також були набуті [PERSON] у період шлюбу, то суд приходить до висновку, що вони належать сторонами на праві спільної сумісної власності подружжя. При цьому, суд не приймає доводів відповідача про те, що автомобіль ВАЗ - 2115, державний номерний знак [NUMBER] було придбано в кредит після припинення шлюбних відносин, та кошти за кредит виплачувались з його особистих коштів, оскільки будь яких допустимих доказів на підтвердження зазначеної обставини відповідач не надав. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, оскільки судом встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] в м. Гадяч, автомобіль марки ВАЗ - 211540-110-32 ЗНГ, державний номерний знак [NUMBER], автомобільний причіп, державний номерний знак [NUMBER] було набуто подружжям в період шлюбу, враховуючи, що відповідач на підтвердження своїх заперечень не надав жодного належного та допустимого доказу придбання вказаного майна після припинення шлюбних відносин або за особисті кошти, то суд приходить до висновку, що вказане майно було набуте подружжям за спільні кошти та в результаті спільної діяльності подружжя, а тому частки кожного з подружжя в зазначеному майні є рівними, тобто по ? частині за кожним. В зв'язку з чим, суд задовольняє позов [PERSON] у повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved