Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], народилась 27.02.1957 року в м. Дегтярськ, Свердловської області, Російська Федерація. ЇЇ батьками є [PERSON] (росіянин) та [PERSON] (німкеня), (а.с. 7, 8). 19.09.1980 заявник зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON]М, та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 12). Дідом і бабою з боку матері заявника [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON], що слідує із свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 9, 10). Згідно свідоцтва про шлюб діда та баби заявника шлюб між ними зареєстровано 19.04.1932, про що складено актовий запис № 51 (а.с. 12). Дідусь заявника [PERSON] помер 25.03.1960 (а.с. 11). Відповідно до довідки № 606 від 01.09.2016 національність її діда в актовому запису про його смерть № 48 від 26.03.1960 вказана - німець. Для внесення змін до актового запису про шлюб діда та баби в частині зазначення національності діда - «Німець», вона звернулась до Саксаганського районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Листом №/14.13-103 від 20.10.2017 Саксаганський районний у місті [PERSON] відділ державної реєстрації актів цивільного стану розяснив, що з довідки про народження [PERSON] від 30.04.1996 виданої ВДРАЦС адміністрації Троїцького району Челябинської області РФ вбачається, що при державній реєстрації народження дідуся національність не зазначена. Згідно копії актового запису про шлюб №51 від 19.04.1932 складеного ВДРАЦС м. Первоуральськ Свердловської області, РФ національність чоловіка [PERSON] зазначена росіянин. Згідно довідки про смерть [PERSON]Г №606 від 01.09.2016 виданої відділом ДРАЦС м. Ревда Свердловської області РФ національність померлого німець (а.с. 13). Окрім того, повідомлено, що у копії актового запису написання прізвища її діда спотворено та подано як «Мецгер», тому запропоновано одночасно внести зміни щодо правильного написання прізвища «Метцгер» у судовому порядку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» зазначено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Таким чином, судом встановлено, що в свідоцтві про народженні дідуся заявника [PERSON] його національність не зазначена. В актовому записі про шлюб, вона зазначена як росіянин. Згідно довідки про смерть національність померлого німець. При цьому національність матері заявника, яка є відповідно донькою померлого дідуся вказана німкеня. В свідоцтві про народження матері заявника національність її батька, відповідно дідуся заявника [PERSON] також зазначена як німець. Також національність німець зазначені і в довідці про смерть дідуся заявника. Також судом встановлено, що в свідоцтві про реєстрацію шлюбу прізвище діда заявника помилково вказано як [PERSON], замість [PERSON], що є суто орфографічною помилкою, та також підлягає виправленню, шляхом внесення змін до актового запису про шлюб. Вказаними документами в повному обсязі підтверджується національність діда заявника [PERSON] німець, та правильність написання його прізвища як [PERSON], замість [PERSON]. Встановлення даного факту заявнику необхідно для підтвердження етнічного походження для виїзду до Німеччини. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved