Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що за паспортом, свідоцтвом про укладення шлюбу і іншими документами вона значиться як [PERSON], [INFO]. Заявник є власником земельної ділянки площею 4,57 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 002497, виданого 01.03.2001, Крищинецькою сільською радою. Дану земельну ділянку вона бажає передати в оренду сільськогосподарському підприємству. Однак, в державному акті на право приватної власності на землю в написанні її прізвища допущено помилку, а саме вказано, що він виданий: «Лівандовській» [PERSON], замість правильного «Левандовській» [PERSON]. Через вказану помилку заявник не може укласти договір оренди земельної ділянки, хоча є її власником. Вказані обставини змусили заявника звернутися до суду з даною заявою, просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме: державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 002497, виданого 01.03.2001, Крищинецькою сільською радою. Заявник у судове засідання не з`явилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності у якій вказала, що заяву підтримує і просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак Крищинецька сільська рада надіслала на адресу суду письмове повідомлення, у якому вказано, що сільська рада просить розглядати справу без участі її представника і проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що: згідно копії паспорта серії АВ № 120658 від 24.07.1949, картки платника податків, свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 291361 від 17.06.1973, заявник значиться, як [PERSON] (а.с. 3, 4, 6). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 002497 від 01.03.2001, виданого Крищинецькою сільською радою, власником вказано «Лівандовську» [PERSON] (а.с. 5). Згідно довідки № 318 від 09.09.2015, виданої Крищинецькою сільською радою Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] і [PERSON] є однією і тією ж особою (а.с. 7). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 дає розяснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. На підставі п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявлених [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved