Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

До суду звернулась позивач із зазначеним позовом до відповідача, згідно якого просила суд усунути перешкоди в користуванні квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS], шляхом зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] з її сином; визнати відповідача та її сина [PERSON] такими, що втратили право користування вказаною квартирою. Свої вимоги мотивував тим, що позивач є власником частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належить їй на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. Між відповідачем та [PERSON], який є її сином, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.06.2014 року розірвано шлюб. Їх сина [PERSON] була зареєстровано у спірну квартиру без згоди співвласників. Відповідач з вересня 2012 року не проживала із своїм чоловіком та не вела спільного господарства. Факт не проживання відповідачки з дітьми у квартирі підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 03.09.2015 року. В добровільному порядку [PERSON] відмовилась знятись з реєстрації. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, при цьому зазначила, що відповідач є колишньою дружиною її сина, яка виїхала із спірної квартири в травні 2012 року до своєї матері, свої речі забрала поступово, а ключі від квартири віддала своєму колишньому чоловікові [PERSON] Витрати по оплаті за комунальні послуги за себе вона не сплачує. В липні 2015 року відповідачка без згоди власників квартири зареєструвала в спірній квартири свого сина, якого народила в 2015 році від іншого чоловіка. [PERSON] з травня 2012 року до власників квартири з приводу бажання проживати в квартирі не зверталась, вселитись не намагалась. Відповідачка, що представляє свої інтереси та інтереси малолітнього [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала. При цьому зазначила, що зареєструвалась в спірній квартирі та проживала після реєстрації шлюбу з [PERSON] У шлюбі у них народилась донька - [PERSON], яка після народження також зареєстрована в [ADDRESS]. А в липні 2015 року за вказаною адресою вона зареєструвала свого сина [PERSON], [INFO]. Про реєстрацію сина власників даної квартири вона не повідомляла. На теперішній час, приблизно з травня 2012 року, вона проживає з дітьми в орендованому житловому приміщенні. В спірне житло вона не має намір вселятись, оскільки виселилась у зв'язку з неприязне ними стосунками з колишнім чоловіком та неможливості проживання разом, згодна знятись з реєстрації за вказаною адресою разом з сином, якщо буде знята з реєстрації і донька, оскільки це надасть їй можливість зареєструватись з дітьми за місцем проживання її матері, стати на квартирний облік та отримати житло. Витрати по утриманню спірного житла у зв'язку з реєстрацією її та сина вона не несе, комунальні послуги не сплачує. Представник третьої особи Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, оскільки відповідачка з дітьми в спірній квартирі з 2013 року не проживає, речей її та дітей в квартирі не має, наміру вселитись не озвучувала, дій з цього приводу не вчиняла. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, третіх осіб [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та членам її сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях, згідно свідоцтва про право власності на житло. (а.с. 7-8) Згідно довідки форми № 3, виданої Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового Оболонського району м. Києва» від 19.08.2015 року № 515 у вказаній квартирі зареєстровані власник [PERSON], її чоловік - [PERSON], сини: [PERSON], [PERSON], [PERSON]- невістка, [PERSON] - онука, [PERSON] - колишня невістка (згідно свідоцтва про зміну імені [PERSON].) та [PERSON] ([PERSON].) - син колишньої невістки. (а.с. 5) Як вбачається з рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.06.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В рішенні зазначено, що сторони з вересня 2012 року не проживають разом. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов квартири [ADDRESS] від 03.09.2015 року проведеного Службою у справах дітей Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації засвідчено, що у квартирі відсутні дитячі речі, дитяче ліжко, засоби гігієни та відповідачка разом з сином [PERSON] зареєстровані, проте не проживають за вказаною адресою. (а.с.9-10) Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії які не суперечать закону. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно свідоцтва про народження малолітня дитина [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 32) Згідно із ч. 3 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з ним, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON], за іншою адресою, яку відповідачка не назвала, в спірній квартирі ніколи не проживав. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду справи судом встановлено, що вказана квартира не належить відповідачу та її сину, судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача з дітьми у спірній квартирі понад один рік, а саме більше трьох років. Крім того, реєстрація відповідача та її сина в квартирі позивача створює власнику перешкоди у користуванні власністю, отже позовні вимоги підлягають задоволенню, та слід усунути перешкоди в користуванні власністю [PERSON], шляхом визнання такими, що втратили право користування та зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved