Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.06.2020 року, по цивільній справі № 638/17601/19 провадження № 2/638/1110/20, позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] 1960218 (один мільйон дев`ятсот шістдесят тисяч двісті вісімнадцять) грн. 08 коп. заборгованості за договором позики; стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 9605,00 грн. в рівних частинах, по 4802 (чотири тисячі вісімсот дві) грн. 50 коп. з кожного. При вивченні матеріалів справа, судом виявлено, що стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідачів судових витрат, в частині стягнення витрат на правову та професійну правничу допомогу, з приводу якої позивач та її представник подавали докази, не ухвалено рішення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Отже, суд приходить до висновку про доцільність розгляду питання про ухвалення додаткового рішення стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги. Учасники справи у судове засідання не з`явились. Зважаючи на положення ч.4 ст.270 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Вивчивши зміст рішення суду від 04.06.2020 року, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з такого. Згідно матеріалів справи, позивач [PERSON] заявила позовні вимоги (з урахуванням уточнених) про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за договором позики у сумі 1960218 (один мільйон дев`ятсот шістдесят тисяч двісті вісімнадцять) грн. 08 коп.; про покладення на Відповідачів судові витрати, з яких: судовий збір - 9605,00 грн., витрати на правову та професійну правничу допомогу 402569 (чотириста дві тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 00 копійок. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.06.2020 року ухвалено: позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] 1960218 (один мільйон дев`ятсот шістдесят тисяч двісті вісімнадцять) грн. 08 коп. заборгованості за договором позики; стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 9605,00 грн. в рівних частинах, по 4802 (чотири тисячі вісімсот дві) грн. 50 коп. з кожного. При зверненні з позовом до суду позивачем до позовної заяви наданий попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач і які вона очікує понести у зв`язку з розглядом вищезазначеної справи. Про витрати на правничу допомогу було заявлено представником позивача в судовому засіданні у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. В матеріалах справи наявні докази на підтвердження укладення позивачем договору про надання правової та професійної правничої допомоги адвокатом, а саме: З матеріалів справи вбачається, що для надання правової та професійної правничої допомоги у цій справі між позивачем [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Парадігм», в особі керуючого партнера Прилипка Дмитра Валерійовича, було укладено Договір про надання правової та професійної правничої допомоги №01С2019 від 01 серпня 2019 року із додатками. Згідно цього договору клієнтом [PERSON] було видано Доручення на надання правової та професійної правничої допомоги № 1 від 01 серпня 2019 року до Договору про надання правової та професійної правничої допомоги №01С2019 від 01 серпня 2019 року. За вказаним договором була надана правова та професійна правнича допомога у цій справі, про що 16 грудня 2019 між сторонами складено Акт приймання-передачі наданої правової та професійної правничої допомоги до Договору про надання правової та професійної правничої допомоги №01С2019 від 01 серпня 2019 року на загальну суму 206547,20 грн., до акту доданий Звіт про надану правову та професійну правничу допомогу який містить детальний розпис наданих послуг та їх вартість та які безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи. Згідно Договору про надання правової та професійної правничої допомоги №01С2019 від 01 серпня 2019 року клієнтом [PERSON] було видано Адвокатському об`єднанню «Парадігм», в особі керуючого партнера Прилипка Дмитра Валерійовича, Доручення на надання правової та професійної правничої допомоги № 2 від 16 грудня 2019 року. 04 червня 2020 між сторонами складено Акт приймання-передачі наданої правової та професійної правничої допомоги до Договору про надання правової та професійної правничої допомоги №01С2019 від 01 серпня 2019 року на загальну суму 196021,80 грн., до акту доданий Звіт про надану правову та професійну правничу допомогу який містить детальний розпис наданих послуг та їх вартість та які безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи. Позивач надала до суду заяву про стягнення витрат на правову та професійну правничу допомогу які сторона має сплатити у зв`язку з підготовкою до судового розгляду справи та розгляду справи по суті разом з актами наданих послуг у відповідності до приписів ч. 8 ст.141 ЦПК України. У ч. 1 ст. 59 Конституції України закріплено право кожного на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч. 1 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Так, рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них, які заявлялися в судовому засіданні. Положеннями ст. 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. За частинами першою, другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 133\~ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правничу допомогу регламентовано у ст. 137 ЦПК України. Згідно положень ч. ч. 1, 2 статті 137\~Цивільного процесуального\~кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч.8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи наявні достатні докази на підтвердження фактично понесених витрат на правничу допомогу, що є підставою для відшкодування таких витрат. Тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, Враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку, що обсяг понесених позивачем витрат на правничу допомогу є реальним та документально підтвердженим, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] та\~ [PERSON] судових витрат на правову та професійну правничу допомогу в загальній сумі 402569 (чотириста дві тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять) гривня 00 копійок.

Outcome: approved