Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

До суду звернулася позивачка з зазначеним позовом до відповідача, згідно якого просила суд стягнути з [PERSON] на її користь 301177,16 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 02.07.2003 року рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 27.09.2011 року розірвано. У шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO]. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 16.03.2009 року на користь позивачки з відповідача стягнуто аліменти на утримання їх сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідач не виконує рішення суду, не сплачує аліменти з 04.11.2008 року по січень 2012 року у зв'язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.03.2013 року у сумі 17656,74 грн. Позивачка вважає, що з відповідача необхідно стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2008 року по лютий 2013 року у розмірі 301177,16 грн. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, при цьому зазначив, що відповідач ухилявся від сплати аліментів, не надавав кошти на лікування сина, який тяжко хворий. При цьому не надав суду відповідь на питання: «З яких поважних причин позивачка пред'явила виконавчий лист до примусового виконання лише у 2011 році?». Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, у його задоволенні просили відмовити, а також застосувати до даних правовідносин строк позовної давності. При цьому відповідач пояснив, що дійсно з нього рішенням суду було стягнуто аліменти, які він сплачував позивачці у добровільному порядку, вони до 2011 року проживали однією сім'єю, вели спільний бюджет, він ніс всі витрати по утриманню дитини та дружини, у зв'язку з чим позивачка не пред'являла виконавчий лист до примусового виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів. Після розірвання шлюбу між ними позивачкою було пред'явлено виконавчий лист до примусового виконання та з нього за місцем роботи проводиться стягнення як аліментів так і заборгованості по аліментам, що виникла не з його вини, а у зв'язку з несвоєчасним пред'явленням виконавчого листа позивачкою до примусового виконання. Представник третьої особи ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань до суду не надав, у зв'язку з чим, суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним в справі доказам. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, його представника, дослідивши письмові докази по справі прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно ч.2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Судом встановлено, що 16.03.2009 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яким стягнуто з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 04.11.2008 року і до його повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 10-12). Шлюб між сторонами було розірвано 27.09.2011 року рішенням Оболонського районного суду м.Києва за позовом позивачки поданого до суду у липні 2011 року. ( а.с.7). Як вбачається з копії постанови про закінчення виконавчого провадження ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві позивачка лише в серпні 2011 року звернулась з заявою про примусове виконання рішення суду за виконавчим листом про стягнення аліментів виданого Оболонським районним судом м.Києва ще 20.03.2009 року, та виконавчий документ був направлений до ВДВС за місцем знаходження місця роботи відповідача. (а.с. 52). Постановою ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві від 11.11.2011 року звернено стягнення на заробітну плату відповідача, та виконавчий лист направлений за його місцем роботи для виконання. ( а.с.60). Згідно довідки розрахунку від 19.04.2013 року заборгованість по аліментам нарахована державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві з часу зазначеному у рішенні суду, тобто з 04.11.2008 року, та вона склала станом на лютий 2013 року 17656, 74 грн. ( а.с.13-14). При розгляді справи судом встановлено, що відповідач у період з часу виникнення аліментних зобов'язань перед позивачкою, не намагався уникнути їх. Так в рішенні суду про стягнення аліментів зазначено місце роботи відповідача, було воно зазначено і державному виконавцю при подачі виконавчого листа про стягнення аліментів до примусового виконання. Заборгованість по аліментам виникла у зв'язку з непред'явленням позивачкою виконавчого документа до примусового виконання. Винних дій відповідача, які б сприяли виникненню заборгованості по аліментам судом не встановлено, позивачкою або її представником вони не зазначені. Судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог позивачки, у задоволені позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed