Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки за прострочення сплати аліментів. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх. Від відповідача та його представника надійшли заперечення на позовну заяву в якому частково визнали позовні вимоги, а саме: заборгованість на загальну суму 15257 грн. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2003р. по 20.02.2012р. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.13). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20.02.2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18 жовтня 2003 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1434 - розірвано. Стянуто з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання їх малолітнього сина - [PERSON], щомісячно по 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме по [INFO] (а.с.12). Після набрання чинності вказаного рішення відповідач не сплачував аліменти, в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно з перерозрахунком державного виконавця на утримання [PERSON], станом на 01.11.2016р. (період з 01.05.2015р. до 01.11.2016р.) у розмірі 15257 грн. (а.с.7). Згідно листа вих. 12/47-70К від 16.02.2016р. Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» встановлено, що були проведені наступні перекази: №1/0298 від 11.09.2015р. на суму 400 грн., повернутий на зворотну адресу; №8/0415 від 17.09.2015р. на суму 400 грн., повернутий на зворотну адресу; № 8/0916 від 21.10.2015р. на суму 436 грн., знятий з зберігання для оплати відправнику; № 6/0593 від 17.11.2015р. на суму 436 грн., повернутий на зворотну адресу; №0394 від 14.12.2015р. на суму 436 грн., №0314 від 19.01.2016р. на суму 436 грн., повернутий на зворотну адресу, виплачений адресату (а.с.24). Згідно довідки від 28.03.2017р. № АР-00000003/8 [PERSON] працює в ТОВ «Арікол» з 20.09.2016р. на посаді експедитора, дохід за період з 20.09.2016р. по 28.02.2017р. склав 16 632,66 грн. Статтею 180 СК України, встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст.187 СК України, один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Відповідно до ст.194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 СК України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Вказана норма матеріального права визначає судовий порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. В даному випадку борг утворився не на підставах ст.194 СК України - внаслідок неподання виконавчого листа до виконання і не на підставах ст.187 СК України - добровільна сплата аліментів. Борг утворився по причині невиконання боржником рішення суду при примусовому виконанні. Згідно з вимогами ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме таку правову позицію щодо розрахунку пені висловив Верховний Суд України у постанові від 03.02.2016 року у справі № 6-1477цс15 та в постанові від 16.03.2016 року, справа №6-300цс16. Суд приходить до висновку про те, що стягнення неустойки (пені) підлягає задоволеннню частково, а саме в розмірі 4 116,11 грн. Пеня розраховується за наступною формулою: У х 0,01х Х, у- заборгованість за кожен місяць 0,01 = (1%/100%), х - кількість днів прострочення. за травень 2015р. = 892,5 х 0,01 х 31= 276,68 грн. за червень 2015р. =892,5 х 0,01 х 31= 276,68 грн. за липень 2015р.= 892,5 х 0,01 х 31= 276,68 грн. за серпень 2015р.= 892,5 х 0,01 х 31= 276,68 грн. за вересень 2015р.= 892,5 х 0,01 х 30= 267,75 грн. за жовтень 2015р. = 892,5 х 0,01 х 31= 276,68 грн. за листопад 2015р.= 892,5 х 0,01 х 30= 267,75 грн. за грудень 2015р.= 892,5 х 0,01 х 31= 276,68 грн. за січень 2016р.= 1022,5 х 0,01 х 31=316,98 грн. за лютий 2016р.= 1022,5 х 0,01 х 29=296,52 грн. за березень 2016р.= (1022,5 -436) х 0,01 х 31=181,82 грн. за травень 2016р.= (1022,5-436) х 0,01 х 30=175,95 грн. за травень 2016р.= 1022,5 х 0,01 х 31=316,98 грн. за червень 2016р.= (1022,5 - 436) х 0,01 х 31=175,95 грн. за липень 2016р.= 1022,5 х 0,01 х 31=316,98 грн. за серпень2016р.= 1022,5 х 0,01 х 31=316,98 грн. за вересень 2016р.= 1022,5 х 0,01 х 30=306,75 грн. за жовтень 2016р.= (1022,5 - 800 ) х 0,01 х 31=68,98 грн. Саме таку правову позицію щодо формули розрахунку пені висловив Верховний суд України у останній Постанові від 3 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15. Що стосується позовних вимог про стягнення 3 % річних, суд вважає за необхідне задовольнити вказані вимоги, виходячи з наступного. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги правову природу трьох процентів річних, передбачених ст. 625 ЦК, як особливої міри відповідальності, стягувати її слід виключно в національній валюті Україні - гривні. Розрахунок 3 % річних розраховується за формулою: Сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. В нашому випадку сума заборгованості складає 15257 грн. Кількість днів прострочення складає: з 01.05.2015 р. по 01.11.2016 р. - 550 днів. Сума санкції = 15257 х 3 х 550 : 365 : 100. Сума санкції = 690 грн. Однак, суд задовольняє вимогу позивач та стягує з відповідача 3 % річних у сумі 376,06 грн., оскільки суд розглядає цивільну справи в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір інфляційних втрат обчислюється за формулою інфляційні збитки = сума боргу х (індекс інфляції /100) - сума боргу. Розмір інфляційних втрат за період з 01.05.2015 р. по 01.11.2016 р. складає 2 499,17 грн., згідно розрахунку суду, який додається. Однак, в своїх вимогах позивачка просить стягнути з відповідача інфляційні витрати у розмірі 1306,60 грн., тому суд задовольняє в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.88 ЦПК України та п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial