Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Луганську по вулиці Мочалова, б. № 16 відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Лугнаська від 31 жовтня 2013 року належить [PERSON] та його матері [PERSON], по ? частині кожному. [PERSON] померла 08 березня 2016 року, у звязку з чим після смерті останньої залишилася спадщина у вигляді ? частини вказаного домоволодіння. Єдиними спадкоємцями майна померлої є позивач та його сестра [PERSON]. Позивач на момент смерті його матері проживав разом з останньою, тому вважає себе таким, що прийняв спадщину. Позивач вказує, що його сестра мешкала в іншій частині житлового будинку, окремо від помекрлої матері, а тому воне не вважається такою, що прийняла спадщину. Позивач зазначає, що його сестра не звернулася у встановлений законом термін до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач звернувся до нотаріуса з метою прийняти спадщину, однак йому було відмовлено у звязку із тим. що у нього відсутнє відповідне рішення суду. Таким чином, позивач вказує, що не може прийняти спадщину нотаріально, у звязку з чим змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на зазначене нерухоме майно, а саме на ? частину домоволодіння в порядку спадкування, а на іншу ? частину домоволодіння у звязку із втратою правовстановлюючого документу. Позивач у судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Явка представника Луганської міської ради не представляється можливою через проведення АТО. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані до суду докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачем на підтвердження викладених у позові обставин до позовної заяви було долучено свідоцтво про народження серії ІV-УР № 1359831, згідно якого позивач доводиться сином [PERSON] (а.с.6) Позивач та [PERSON] за місцем мешкання були зареєстровані за однією адресою: м. Луганськ, Жовтневий район, вул. Мочалова, б. № 16 (а.с. 4-5, 7). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 491153 [PERSON] померла 08 березня 2016 року (а.с.8). Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 31 жовтня 2013 року № 2/637/12 було розподілено в натурі домоволодіння, після чого визнано за позивачем [PERSON] та його матірю [PERSON] у рівних долях, по ? частині кожному, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Луганськ, вул. Мочалова, б. № 16 (а.с.9-11). Вказана виділена в натурі частина житлового будинку на даний час є предметом позовних вимог по даній цивільній справі. На вказане нерухоме майно було виготовлено технічну документацію (а.с. 12-15) та проведено його оцінку (а.с.16-21). Також позивачем було надано до суду лист приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] без номеру та дати, яким позивачу рекомендовано звернутися до суду про вирішення його питання у звязку з оформленням спадщини на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Луганськ, вул. Мочалова, б. № 16, так як у нього відсутній оригінал відповідного рішення суду (а.с.22). Будь-яких інших доказів на підтвердження викладених у позові обставин, позивачем до суду надано не було, клопотань про забезпечення доказів у процесі розгляду даної цивільної справи також не заявлялося. При цьому, відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. За своїм організаційно-правовим статусом судові органи не можуть здійснювати функції нотаріальної контори. Позивач посилається у позові на те, що він не має змоги оформити спадщину у нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого документу у вигляді відповідного рішення суду, однак у матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса, вчинена у встановленому законом порядку, про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з чим викладені у позові обставини, за яких позивач не може оформити спадщину у нотаріальному порядку, не підтверджуються належними на те доказами. Саме по собі рішення суду не є правовстановлюючім документом, при цьому наявна відповідна процедура державної реєстрації права власності на нерухоме майно, підставою для якої і може бути рішення суду. При цьому, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про відновлення відповідного втраченого судового провадження та відновити вказане ним рішення суду. Також, із позовної заяви не представляється можливим визначити належним чином коло спадкоємців після смерті [PERSON], чи насправді ніхто не звертався після смерті останньої із заявою про прийняття спадщини, так як позивач не ставив питання про витребування відповідної спадкової справи у нотаріуса. Таким чином, з огляду на безпідставність позовних вимог, оцінивши всі зібрані по справі \~докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позову не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи та\~не ґрунтуються на законі, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed