Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави та просив визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-4835-СГ від 03.07.2019 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 6820984000:04:013:0009, яка розташована за межами населеного пункту Купільської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, а також витребувати у [PERSON] на користь держави земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 6820984000:04:013:0009 в межах, координатах та конфігурації, яка розташована за межами населеного пункту Купільської сільської ради Волочиського району Хмельницької області. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-4835-СГ від 03.07.2019 року затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер 6820984000:04:013:0009), яка розташована за межами населеного пункту Купільської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства (проект розроблено на підставі наказу № 22-8517-СГ від 22.11.2018 року). На підставі зазначеного наказу державним реєстратором Волочиської районної державної адміністрації Андруховим Ю.В. 26.07.2019 року зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] вказану земельну ділянку продав [PERSON] . Позивач вважає, що вищевказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-4835-СГ від 03.07.2019 року підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка витребуванню у [PERSON] на користь держави з тих підстав, що відповідач [PERSON] , зловживаючи своїми правами, передбаченими ч. 4 ст. 116, ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, не повідомив, що він є власником земельної ділянки, площею 2 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6825884400:04:005:0017, що розташована за межами населеного пункту Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, яку він набув на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-4317-СГ від 11.06.2019 року. Тобто, використав своє право на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. 15 березня 2021 року Городоцьку місцеву прокуратуру Хмельницької області реорганізовано у Волочиську окружну прокуратуру. В судовому засіданні представники позивача Блажієвський О.В. та Гричанюк В.А. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідач [PERSON] в процесі розгляду справи заперечував проти задоволення позову, однак 25.08.2021 року в дебатах визнав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] також під час розгляду справи заперечував проти позову, однак 25.08.2021 року в дебатах зазначив, що щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Лоба Н.І. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила. У поданому відзиві представник ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області Плюх В. вказала, що відповідач [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру повідомляв, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки він не скористався, тому ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області діяло відповідно до норм чинного законодавства України. Крім того, представник відповідача вважає, що з ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області при вирішенні даного спору не підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно припису ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів. Судом встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-4835-СГ від 03.07.2019 року затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер 6820984000:04:013:0009), яка розташована за межами населеного пункту Купільської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с. 23). На підставі зазначеного наказу державним реєстратором Волочиської районної державної адміністрації Андруховим Ю.В. 26.07.2019 року зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Далі, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Щербатюк Н.М. за № 1501 від 30.12.2019 року, [PERSON] вказану земельну ділянку продав [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.04.2020 року, земельна ділянка площею 2 га (кадастровий номер: 6820984000:04:013:0009) станом на дату розгляду справи належить на праві власності [PERSON] (а.с. 13-15). Водночас, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] , на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-4317-СГ від 11.06.2019 року, отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6825884400:04:005:0017) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області (а.с. 16-19). Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Таким чином, всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, [PERSON] при зверненні до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області не врахував, що ним раніше уже використано право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 6820984000:04:013:0009, яка розташована за межами населеного пункту Купільської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, вибула із земель сільськогосподарського призначення державної власності, внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок - держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. [PERSON] при зверненні до зазначеного органу влади не повідомив, що вже раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, при цьому, [PERSON] придбав вказану земельну ділянку в особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права її отримувати та відчужувати. Так, відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Згідно із п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід маги на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У зв`язку із цим, коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. За змістом ст. 90 Земельного кодексуУкраїни порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексуУкраїни, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 6820984000:04:013:0009, безпідставно вибула із державної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] у 2019 році права на повторну безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду використання - ведення особистого селянського господарства. Враховуючи викладене, суд вважає, що наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-4835-СГ від 03.07.2019 рокупідлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 6820984000:04:013:0009, яка розташована за межами населеного пункту Купільської сільської ради Волочиського району Хмельницької області,підлягає витребуванню у добросовісного набувача [PERSON] на користь держави. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора є обгрунтованими та підлягають задоволенню, так як звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес. Обґрунтування прокурором наявності підстав для представництва інтересів держави є мотивованим, зважаючи на відсутність повноважень у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних підрозділів щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, а також те, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є відповідачем у справі. Посилання представника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на те, що при вирішенні даного спору судові витрати не підлягають стягненню з відповідача, не відповідають вимогам чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved