Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Лівинецька сільська рада Дністровського району Чернівецької області про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви посилається на те, що, заявник [PERSON] [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . Зазначає, що [INFO] в селі Зелена Кельменецького району Чернівецької області померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис № 3. 04.09.1991 року секретарем виконкому Зеленецької сільської Ради народних депутатів [PERSON] , посвідчила заповіт за реєстровим номером № 43, згідно якого [PERSON] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що я за законом матиму право і що мені буде належати на день смерті заповідаю [PERSON] ». Вказує на те, що відповідно до довідки № 307 від 06.09.2021 року яка видана Зеленецьким старостинським округом № 1 Лівенецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області вказано про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно була постійним жителем села Зелена Дністровського (Кельменецького) району Чернівецької області. Відповідно до довідки №308 від 06.09.2021 року яка видана Зеленецьким старостинським округом № 1 Лівенецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області вказано про те, що [PERSON] дійсно своєчасно в шестимісячний термін прийняв спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується вступом в управління, володіння та розпорядження спадковим майном померлої протягом шести місяців із 07.02.2002 року по 07.08.2002 року. Відповідно до довідки № 305 від 06.09.2021 року яка видана Зеленецьким старостинським округом № 1 Лівенецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області вказано про те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємці за законом відсутні. Таким чином, заявник є єдиним спадкоємцем за заповітом, який вчасно в шестимісячний термін прийняв спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яке складається із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0164564 від 10.09.1997 року, що розташована у с.Зелена Кельменецького району Чернівецької області, розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах. Зазначає, що нещодавно, заявник в усній формі звернувся в нотаріальну контору з проханням роз`яснити порядок отримання спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Там же, йому повідомили, що у заповіті ім`я спадкодавця записано неправильно, а саме: замість її дійсного імені « [PERSON] », вказано ім`я « [PERSON] ». Тому, заявникові рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності заповіту спадкодавцю. Вказує на те, що дійсно у заповіті допущена помилка у імені спадкодавця записано неправильно, а саме її дійсного імені « [PERSON] », вказано ім`я « [PERSON] ». Зазначає, що для виправлення помилки у заповіті, заявник звернувся до Зеленецького старостинського округу №1 Лівенецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області з проханням виправити помилку у заповіті від 04.09.2001 року за реєстровим №43, який посвідчено [PERSON] секретарем виконкому Зеленецької сільської ради Келеменецького району Чернівецької області. Однак отримано відмову у виправлені ім`я заповідача у заповіті із «Лідія» на правильне « [PERSON] », оскільки виправлення не можливе, бо таке не передбачено законодавством та рекомендовано заявнику звернутися до суду. Просить встановити той факт, що заповіт від 04.09.1991 року, який посвідчений [PERSON] секретарем виконавчого комітету Зеленецької (раніше Зеленівської) сільської ради Кельменецького району Чернівецької області за реєстровим № 43, згідно якого [PERSON] , заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що їй буде належати на день смерті, належить спадкодавцю [PERSON] , у якому її ім`я помилково вказана як « [PERSON] », замість дійсного « [PERSON] ». Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за їх відсутності та заявлені вимоги визнають повністю, заперечень по справі не мають. Згідно з ч. 1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] в селі Зелена Кельменецького району Чернівецької області померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис № 3. Судом встановлено, що згідно копії заповіту № 43 04.09.1991 року секретарем виконкому Зеленецької сільської Ради народних депутатів [PERSON] , посвідчила заповіт за реєстровим номером № 43, згідно якого [PERSON] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що я за законом матиму право і що мені буде належати на день смерті заповідаю [PERSON] ». Судом встановлено, що відповідно до довідки № 307 від 06.09.2021 року яка видана Зеленецьким старостинським округом № 1 Лівенецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області вказано про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно була постійним жителем села Зелена Дністровського (Кельменецького) району Чернівецької області. Судом встановлено, що відповідно до довідки №308 від 06.09.2021 року яка видана Зеленецьким старостинським округом № 1 Лівенецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області вказано про те, що [PERSON] дійсно своєчасно в шестимісячний термін прийняв спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується вступом в управління, володіння та розпорядження спадковим майном померлої протягом шести місяців із 07.02.2002 року по 07.08.2002 року. Судом встановлено, що відповідно до довідки № 305 від 06.09.2021 року яка видана Зеленецьким старостинським округом № 1 Лівенецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області вказано про те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємці за законом відсутні. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який вчасно в шестимісячний термін прийняв спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яке складається із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0164564 від 10.09.1997 року, що розташована у с.Зелена Кельменецького району Чернівецької області, розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах. Для виправлення помилки у заповіті, заявник звернувся до Зеленецького старостинського округу №1 Лівенецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області з проханням виправити помилку у заповіті від 04.09.2001 року за реєстровим №43, який посвідчено [PERSON] секретарем виконкому Зеленецької сільської ради Келеменецького району Чернівецької області. Однак отримано відмову у виправлені ім`я заповідача у заповіті із «Лідія» на правильне « [PERSON] », оскільки виправлення не можливе, бо таке не передбачено законодавством та рекомендовано заявнику звернутися до суду. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Із роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, слідує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 637 від 12 серпня 1993р., встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, при цьому пункт 26 цього порядку передбачає, можливість встановлення факту приналежності цього документа особі в судовому порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З урахуванням викладеного, а також враховуючи, що спір про право у даній справі відсутній, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved