Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що з 03.02.2007 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який був розірваний за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.09.2016 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Після розлучення з відповідачем син залишився проживати разом зі нею, та перебуває на її утриманні. Син навчається у 4-А класі Хмельницької НВО №28, відвідує гуртки з заняття англійської мовою, бразильського джиу-джитсу, які є платними. Крім того, за станом здоровя син потребує постійних витрат на лікування та профілактику захворювань. Вказане потребує значних коштів. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча має таку можливість: останній є приватним підприємцем. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач займається підприємницькою діяльністю та має мінливий дохід просила суд стягнути з останнього на її користь на утримання сина аліменти визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно. В судове засідання представник позивача не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. На попередніх судових засіданнях надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, а справу розглянути за його відсутності. У попередніх судових засіданнях зазначив, що дійсно з лютого 2007 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, від якого вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. У вересні 2016 року шлюб з позивачкою був розірваний та з того часу син проживає разом з нею. Зазначив, що він повністю забезпечує свого сина всім необхідним, купує речі, тощо. Крім того дає сину особисто кошти на його потреби. Зазначив, що він не бажає сплачувати кошти на утримання сина саме позивачці. Також просив врахувати, що він є приватним підприємцем. Його доходу не є сталим, до того ж середній розмір його доходу не дозволяє сплачувати аліменти на утримання сина саме у розмірі 2000 гривень. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що з 03 лютого 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.09.2016 року вказаний шлюб був розірваний. На даний час дитина проживає разом з матірю (позивачем у справі). Вказана обставина підтверджена довідкою про склад сімї, яка видана 28.11.2016 року керівником ТОВ «ЖЕО «Барви» та не оспорювалася сторонами. Згідно з вимогами ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Домовленості про матеріальне забезпечення дитини, надання відповідної допомоги між сторонами не досягнуто. У відповідності з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено з матеріалів справи відповідач з 09.02.2016 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, здійснює підприємницьку діяльність з технічного обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. Згідно представленої податкової декларації платника єдиного податку ФОП [PERSON] за 2016 рік обсяг задекларованого його доходу становив 20\~000 гривень. Оскільки відповідач є фізичною особою-підприємцем, перебуває на спрощеній системі оподаткування, його доході є мінливий суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі. При визначенні конкретного розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача судом враховується стан здоровя та матеріальний стан дитини (яка на обліках у медичних закладах не перебуває, доходів не має); стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів (який не є інвалідом), інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. На підставі викладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно. Посилання позивача на те, що за станом здоровя дитина потребує постійного лікування судом не приймається до уваги, оскільки такі доводи жодними належними та допустимими доказами не підтверджені. Стосовно посилань позивача стосовно врахування витрат на оплату гуртків з вивчення англійської мови, відвідування секції джиу-джитцу суд зазначає, що такі витрати не можуть враховуватися при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, є по суті додатковими витратами на утримання дитини та стягнення таких витрат вирішується судом за відповідними позовом у порядку ст. 185 СК України. Стосовно посилань відповідача на те, що він самостійно утримує дитину, купує їй всі необхідні речі у звязку з чим не повинен сплачувати аліменти на користь позивачки суд не приймає до уваги, оскільки за приписами СК аліменти на утримання дитини присуджуються тому з батьків, з ким проживає неповнолітня дитина. Як встановлено, неповнолітній син сторін проживає разом з матірю та письмовою домовленості на його утримання між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 551, 20 гривень. На підставі ст.ст. 180-183 СК України та

Outcome: partial