Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувсь з заявою про встановлення неправильності запису в правовстановлюючому документі, в якій просила суд встановити факт, що того, що земельна ділянка, яка зазначена у державному акті на земельну ділянку від 21 січня 1998 року за № 1340 належить громадянці - [PERSON] . В заяві [PERSON] посилається на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею, 00494 га, за адресою : садівничий кооператив «Інтеграл», Єгорівської сільради, ділянка № [NUMBER] , свідоцтво про право приватної власності на землю № 1340 від 21 січня 1998 року. При видачі вказаного свідоцтва допущено помилку у написанні її імені, а саме як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Через наявність помилки у державному акті на земельну ділянку від 21 січня 1998 року за № 1340, заявниця позбавлена можливості реалізувати своє право власності на належне їй майно. Ухвалою суду від 02 серпня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено судове засідання на 08 жовтня 2019 року. У судове засідання 08 жовтня 2019 року [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила суд задовольнити у повному обсязі. У судове засідання 08 жовтня 2019 року представник заінтересованої особи Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі; прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею, 00494 га, за адресою: садівничий кооператив «Інтеграл», Єгорівської сільради, ділянка № [NUMBER] , що підтверджується, державним актом на право приватної власності на землю виданого Єгорівською сільською радою від 21 січня 1998 року. У вказаному державному акті на земельну ділянку від 21 січня 1998 року за № 1340 зазначено, що земельна ділянка площею, 00494 га, за адресою: садівничий кооператив «Інтеграл», Єгорівської сільради, ділянка № [NUMBER] належить « [PERSON] » Однак, в паспорті громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] виданого Приморським РВ УМВС в Одеській області від 09 квітня 1997 року зазначено ім`я [PERSON] « [PERSON] ». Тому у державному акті на земельну ділянку від 21 січня 1998 року за № 1340 помилково вказано ім`я [PERSON] як « [PERSON] », тоді як слід вказати ім`я « [PERSON] ». Вказана помилка є наслідком довільного перекладу імені заявника на українську мову. Внаслідок такої, помилкової, на даний час, виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчують особу та правовстановлюючим актом на земельну ділянку, який був виданий на ім`я заявника. Дослідивши матеріали справи, суд дійсно вбачає розбіжності в зазначенні імені заявника у державному акті на земельну ділянку від 21 січня 1998 року за № 1340, де вказане ім`я « [PERSON] », коли слід вказати ім`я « [PERSON] », що є перешкодою для реалізації права заявника щодо належного їй майна. З огляду на вищевказані докази, знайшов підтвердження факт того, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, що надасть заявнику можливість вчиняти будь-які юридичні дії щодо розпорядження його майном.

Outcome: approved