Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою, який вона з урахуванням уточнень мотивує тим, що їй на праві власності належить 27/50 частин будинку [ADDRESS]. До цього ця частина будинку належала її матері на підставі договору дарування від 22.07.1977 р. Відповідачці [PERSON] належить 23/50 частин вказаного будинку. Зазначає, що попереднім власником будинку була її бабуся [PERSON]. В 1973 р. вона встановила паркан, яким розділила земельну ділянку та будинок на дві частини і одну відокремлену частину будинку та земельної ділянки віддала в користування свого сина. 22.06.1977 р. бабуся подарувала [PERSON] 27/50 частин будинку, що знаходились на відмежованій частині земельної ділянки. Згідно технічного паспорту на будинок 24.01.1978 р. на земельній ділянці стояв дерев'яний паркан, який розділяв частини земельних ділянок співвласників будинку. Паркан починався з боку вулиці та спереду будинку і до межі по будинку - приміщення 1 -7 та в тилу будинку від межі по будинку від приміщення 1-5. Як вбачається із технічної документації на будинок, в такому вигляді вказаний паркан існував з 1973 року (технічні паспорти 07.07.1973 р., 20.04.1977 р., 24.01.1978 р., 11.04.1981 р., 20.10.1982 р., 04.06.1997 р., 24.03.1998 р.). Батько відповідачки [PERSON] 21.04.1982 р. придбав у [PERSON] 23/50 частин будинку [ADDRESS], потім в 1982 р. ця частина будинку перейшла у власність [PERSON], а 03.10.1997 р. відповідно до договору дарування власником цієї частини будинку стала відповідачка по справі [PERSON] У 1982 році за погодженням співвласника [PERSON] дерев'яний паркан був змінений на металеву сітку «Рабіца», яка була встановлена по тій самій межі, що і попередній паркан. Весь цей час всі наступні співвласники будинку визнавали порядок користування земельною ділянкою, що склався. Лише в 2000 році відповідачка [PERSON] почала вимагати змінити порядок користування земельною ділянкою і хотіла перенести огорожу на територію земельної ділянки, якою користувалася [PERSON] 18.09.2003 р. чоловік відповідачки [PERSON] демонтував паркан (сітку «Рабіца») і намагався перенести його на її територію. Рішенням 12 сесії 24 скликання Коцюбинської селищної ради від 28.10.03 №1 їй була надана можливість поставити паркан на старе місце згідно попереднього технічного паспорту станом на 21.04.1982 р., але вказане рішення до цього часу не виконано і паркану між ними з того часу в тилу земельної ділянки немає, хоча сторони не перетинають раніше встановлену межу, кожна із сторін користуються земельною ділянкою по раніше встановленому порядку, паркан між ними є лише спереду будинку і стоїть на тому самому місці, що і в 1973 році. За будинком відповідно до рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 26.03.02 № 52/10 зараз закріплена земельна ділянка площею 1 082 кв.м, між співвласниками досі існує спір щодо порядку користування нею. На підставі викладеного просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] по розробленому варіанту експертом, який зображено в додатку № 4, де в її користуванні перебуватиме земельна ділянка площею 656 кв.м, а в користуванні [PERSON] - 422 кв.м.; Виділити їй в натурі 27/50 частин будинку [ADDRESS] по запропонованому варіанту експертом, а саме: 1-1 коридор пл. 4,3 кв.м, 1-2 кухня пл. 6,9 кв.м, 1-3 ванна пл. 6,0 кв.м, 1-4 житлова пл. 7,7 кв.м, 1-5 житлова пл. 10,5 кв.м, 1-6 коридор пл. 5,1 кв.м, 1-7 житлова пл. 18,0 кв.м, 1-8 веранда пл. 13,2 кв.м, ґанок, погріб з шийкою «Б», сарай «М», убиральня «П», гараж «Р», навіс «С», навіс «Т», хвіртка №1, яма вигрібна №5. Відповідачка [PERSON], в свою чергу, звернулась із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа Коцюбинська селищна рада Київської області, про поділ будинку в натурі між співвласниками та визначення порядку користування земельною ділянкою, який з урахуванням уточнень мотивує тим, що їй та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить будинок [ADDRESS]. Вона є власником 23/50 частин будинку [ADDRESS], на які набула права власності від [PERSON], яка успадкувала цю частину після смерті [PERSON]. Власником інших 27/50 частин вказаного будинку є [PERSON], яка успадкувала частину будинку після смерті своєї матері [PERSON]. Площа земельної ділянки, на якій розміщений будинок, на протязі останніх років змінювалась. Раніше площа земельної ділянки становила 1 120,5 кв.м., згодом 1 074 кв.м., 1 082 кв.м., а в даний час становить 1 078 кв.м., хоча рішенням виконкому Коцюбинської селищної ради від 26.03.02 №52/10 за будинком закріплена земельна ділянка площею 1 082 кв.м. Попередні співвласники будинку, її батько [PERSON] та баба позивачки [PERSON] користувались земельною ділянкою за взаємною домовленістю, спорів між ними не було. Але, починаючи з 2000 року, співвласниця будинку [PERSON] почала встановлювати на земельній ділянці паркани і з того часу між ними існує спір з приводу користування землею. Оскільки досягти домовленості з відповідачкою з приводу поділу будинку та господарських будівель в натурі вони не можуть, то вважає, що питання про поділ будинку [ADDRESS] між співвласниками та визначення між ними порядку користування земельною ділянкою мають бути вирішені в судовому порядку. Оскільки межі земельної ділянки, що перебуває у користуванні [PERSON], в натурі не встановлені, документ, що посвідчує право власності чи право користування землею, у неї відсутній, вважає, що порядок користування земельною ділянкою між нею та позивачкою має бути визначений пропорційно до їх часток у праві власності на будинок. Просить суд в порядку розподілу в натурі будинку [ADDRESS] визнати за нею право власності на приміщення будинку [ADDRESS] 2-1 (коридор) площею 4,2 кв.м., 2-2 (передпокій) площею 12,2 кв.м., 2-3 (житлова кімната) площею 18,1 кв.м., 2-4 (коридор) площею 4,1 кв.м., 2-5 (коридор) площею 6,5 кв.м., 2-6 (санвузол) площею 6,4 кв.м., 2-7 (кухня) площею 7,6 кв.м., 2-8 (коридор) площею 5,8 кв.м., 2-9 (коридор) площею 24,6 кв.м., 2-10 (санвузол) площею 3,4 кв.м., 2-11 (житлова кімната) площею 25,1 кв.м., 2-12 (житлова кімната) площею 25,4 кв.м., 2-13 (передпокій) площею 22,7 кв.м., балкон площею 1,1 кв.м., господарські будівлі: гараж «З», сараї «О», «У», вбиральню «Д», огорожу №2, №3, №4, вигрібну яму №6, вимощення ІІ, що становить 23/50 частин будинку; Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 1 078 кв.м по [ADDRESS] між нею та [PERSON] за першим варіантом висновку судової будівельно-технячної експертизи від 17.02.14 № СЕ-1-1-293/14, виділивши їй у відокремлене користування земельну ділянку площею 496 кв.м у межах, визначених експертизою, а [PERSON] - земельну ділянку площею 582 кв.м у межах, визначених експертизою. В судове засідання позивач не з?явилась, її представник в судовому засіданні підтримала первісний позов, підтвердила обставини, наведені в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги. Зустрічний позов [PERSON] визнала частково - не заперечувала проти розподілу будинку в спосіб, за яким зараз користуються співвласники. Врешті позову просила відмовити. Відповідач в судове засідання не з?явилась, її представник в судовому засіданні первісний позов визнала частково - не заперечувала проти розподілу будинку в спосіб, за яким зараз користуються співвласники. Зустрічний позов [PERSON] підтримала, підтвердила наведені в ньому обставини, просила його задовольнити. Представник третьої особи Коцюбинської селищної ради Київської області в судове засідання не з?явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] - частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що сторонам по справі на праві спільної часткової власності належить будинок [ADDRESS]. Позивачці [PERSON] належить 27/50 частин, відповідачці [PERSON] 23/50 частин цього будинку. За будинком відповідно до рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 26.03.02 № 52/10 зараз закріплена земельна ділянка площею 1 082 кв.м, хоч фактична площа земельної ділянки 0,1078 га. Між попередніми власниками будинку був визначений порядок користування будинком та земельною ділянкою - був встановлений паркан, який починався з боку вулиці та спереду будинку і до межі по будинку - приміщення 1 -7 та в тилу будинку від межі по будинку від приміщення 1-5 в глиб земельної ділянки. Після переходу до відповідачки [PERSON] у власність частини будинку між співвласниками виник спір щодо користування земельною ділянкою, паркан в тилу земельної ділянку було знесено. Зазначені обставини встановлено рішенням Ірпінського міського суду від 19.09.2010 р. (т. 1 а.с. 9-13), постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012 р. (т. 1 а.с. 22-25), ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.10.2014 р. (т. 1 а.с. 220-223), підтверджуються рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області від 28.03.03 № 1 (т. 1 а.с. 14), актами депутатів Коцюбинської селищної ради від 22.09.2003 р., 13.10.2003 р. (т. 1 а.с. 15, 16), договором дарування від 22.07.1977 р. (т. 1 а.с. 17-20), договором дарування від 19.09.1997 р. (т. 1 а.с. 42), договором купівлі-продажу від 02.03.1982 р. (т. 1 а.с. 43-44), копіями інвентаризаційних справ та технічних паспортів на будинок (т. 1 а.с. 64-91,224-250, т. 2 а.с. 1-11, 22-30). Відповідно до ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (ч. 3 ст. 358 ЦК України). Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між власниками за домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що сторони визнали позовні вимоги один одного в частині виділу частини будинку та поділу будинку, їх визнання позову в цій частині не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позовів в частині розподілу будинку в натурі за фактичним порядком користування будинком. Відповідно до ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно із договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Визначаючи порядок користування сторонами земельною ділянкою, суд враховує, що згідно ст. 42 ЗК України (в редакції 1991 р.), який діяв на момент набуття відповідачкою права власності на частину спірного будинку, угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов'язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські споруди. Визначаючи порядок користування земельною ділянкою, суд враховує положення п.п. 21, 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.04 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», де зазначено, що, виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК (2768-14) бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось із співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Отже, суд, задовольняючи позов [PERSON], визначає порядок користування сторонами земельною ділянкою, який було встановлено колишніми співвласниками будинку [ADDRESS], тобто за 3 варіантом розподілу земельної ділянки, запропонованого Висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 17.02.15 № СЕ-1-1-293/14 (т. 1 а.с. 144-182). Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що такий розподіл не відповідає часткам співвласників будинку, оскільки угода між колишніми співвласниками будинку про порядок користування земельною ділянкою, явно не ущемляє її законні права, не позбавляє її можливості належно користуватися своєю частиною будинку, не виключає її з числа користувачів спільної земельної ділянки, не суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Суд не приймає також до уваги заперечення відповідача щодо відсутності між співвласниками будинку угоди про порядок користування земельною ділянкою, оскільки такі обставини згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, так як встановлені зазначеними вище рішеннями судів. Посилання відповідача на те, що межі та розмір земельних ділянок не було визначено раніше, спростовуються матеріалами інвентаризаційних справ та технічними паспортами на спірний будинок, на підставі яких було проведено судову експертизу та визначено порядок користування земельною ділянкою. У зв'язку із наведеним суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову [PERSON] в частині визначення порядку користування земельною ділянкою. Враховуючи, що первісний позов задоволено, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial