Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту смерті своєї дружини [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.09.2016 року в м. Донецьку Донецької області померла його дружина. Смерть [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, яке було видане в м. Донецьку Донецької області. Заявник звернувся до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, із заявою про отримання свідоцтва про смерть своєї дружини. Але свідоцтво йому не видали з посиланням на невідповідність лікарського свідоцтва про смерть формі, визначеній наказом МОЗ України, таке свідоцтво є недійсним і таким, що не створює правових наслідків. Заявник просить суд встановити факт смерті своєї дружини [PERSON]. Заявник в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги викладені в заяві підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень суду не надав. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є громадянином України. (а.с.9-10) Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05.07.1980 року. (а.с.15) Відповідно до копії довідки від 20.05.2016 року № 1426/69774 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] раніше постійно проживав в [INFO], та перемістився з тимчасово окупованої території до м. Краматорська Донецької області. (а.с.11). Відповідно до копії паспорта [PERSON] є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [INFO]. (а.с.12-14) Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 193 від 28.09.2016 року [PERSON] померла 27.09.2016 року в м. Донецьку Донецької області, причина смерті: рак лівої молочної залози. Дане свідоцтво скріплене печаткою Донецької Народної Республіки. (а.с.7,8). Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дане лікарське свідоцтво є недійсними і не створює правових наслідків. Крім того, заява підтверджується копією свідоцтва про поховання померлої [PERSON]. (а.с.16) З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України [PERSON] свідоцтво про смерть його дружини, виданого державним органом України.

Outcome: approved