Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» м. Сєвєродонецьк звернулось до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за Угодою про розстрочення відшкодування завданої шкоди від 25.01.2013р. №б/н у розмірі 63251грн., мотивуючи дані вимоги тим , що між позивачем ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» м. Сєвєродонецьк та відповідачем [PERSON] було укладено Угоду про розстрочення відшкодування завданої шкоди (про реструктуризацію заборгованості) від 25.01.2013р. б/н. Згідно умов вищевказаної Угоди боржник визнав факт завдання матеріальної шкоди кредиторові на загальну суму 64391грн. в результаті заволодіння боржником в період роботи на ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» на посаді начальника транспортного цеху майна кредитора та зобовязався у добровільному порядку відшкодовувати кредиторові завдану матеріальну шкоду. Відповідно до п.2 Угоди відшкодування шкоди здійснюється боржником щомісячно, рівними частинами , виходячи з загального строку відшкодування шкоди та загальної суми шкоди з таким розрахунком, що за 3 роки, починаючи з 01.02.2013р., шкода має бути відшкодована у повному розмірі, а кожний щомісячний платіж має бути здійснений боржником не пізніше 25-го числа кожного місяця у безготівковому порядку або шляхом внесення до каси кредитора готівкових коштів. Строк повного відшкодування шкоди за умовами угоди 3 роки, починаючи з 01.02.2013р. Вищевказана Угода була укладена за письмовою заявою відповідача. Згідно даних відділу бухгалтерського обліку боржником сплачено 29.01.2013р. 1000грн., 06.09.2013р. 100грн.,07.11.2013р. 20грн., 06.02.2014р. 20грн. Всього боржником було здійснено часткове погашення боргу на суму 1140грн. Станом на 01.11.2016р. сума прострочених боржником платежів становить 63251грн. 31.03.2016р. позивачем на адресу відповідача було направлено претензію на суму 63251грн. Відповіді на претензію не поступило, борг залишається несплаченим. Оскільки відповідачем не виконано зобовязання з відшкодування завданої ним шкоди, позивач вправі в судовому порядку вимагати стягнення нарахованої заборгованості. Тому, позивач ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» м. Сєвєродонецьк звернулось до суду з позовом і просить стягнути з відповідача [PERSON] борг за Угодою про розстрочення відшкодування завданої шкоди (про реструктуризацію заборгованості) від 25.01.2013р. №б/н у розмірі 63251грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився , про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав до суду заяву , в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням у газеті «Луганщина.ua» від 27.09.2017р., про причини неявки до суду не повідомив. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки представник позивача в поданій до суду заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 09.11.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У відповідності до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.530 ЦК Україна, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що 25.01.2013р. між ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» м. Сєвєродонецьк та [PERSON] укладена Угода №б/н про про розстрочення відшкодування завданої шкоди (про реструктуризацію заборгованості), згідно умов якої відповідач визнав факт завдання матеріальної шкоди ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» м. Сєвєродонецьк на загальну суму 64391грн. в результаті заволодіння боржником в період роботи на ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» на посаді начальника транспортного цеху майна кредитора та зобовязався у добровільному порядку відшкодовувати кредиторові завдану матеріальну шкоду. Відповідно до п.2 Угоди відшкодування шкоди здійснюється боржником щомісячно, рівними частинами , виходячи з загального строку відшкодування шкоди та загальної суми шкоди з таким розрахунком, що за 3 роки, починаючи з 01.02.2013р., шкода має бути відшкодована у повному розмірі, а кожний щомісячний платіж має бути здійснений боржником не пізніше 25-го числа кожного місяця у безготівковому порядку або шляхом внесення до каси кредитора готівкових коштів. Строк повного відшкодування шкоди за умовами угоди 3 роки, починаючи з 01.02.2013р. Угода підписана сторонами. Отже між сторонами по справі виникли договірні правовідносини. Згідно копії службової записки №02-06-8 від 08.11.2016р., 25.01.2013р. між ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» м. Сєвєродонецьк та [PERSON] було укладено угоду про розстрочення відшкодування завданих збитків на загальну суму 64391грн. Почнаючи з 25.01.2013р. сплачено: 29.01.2013р. 1000грн., 06.09.2013р. 100грн., 07.11.2013р. 20грн., 06.02.2014р. 20грн., всього 1140грн. Станом на 01.11.2016р. сума прострочених боржником платежів складає 63251грн. 31.03.2016р. ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» м. Сєвєродонецьк на адресу [PERSON] направлено претензію за №06-05-114 на суму 63251грн., проте відповідач [PERSON] не прийняв заходів щодо погашення заборгованості за Угодою про розстрочення відшкодування завданої шкоди (про реструктуризацію заборгованості) від 25.01.2013р. №б/н. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що відповідач своєчасно та в повному обсязі не виконує взяті на себе зобов'язання по угоді №б/н від 25.01.2013р. про розстрочення відшкодування завданої шкоди (про реструктуризацію заборгованості), суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність вимог позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №2739 від 15.11.2016р., яке міститься в матеріалах справи про сплату судового збору у сумі 1378грн. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1378грн.

Outcome: approved