Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя набутого ними в шлюбі. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.04.2001 року та проживала разом з ним до грудня 2017 року. За час перебування у зареєстрованому шлюбі ними було нажито і набуто у власність рухоме майно, яке мирним шляхом поділити не виявилось можливим, тому вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просила суд з урахуванням заяви про зменшення вимог позову: розірвати шлюб між нею та відповідачем та поділити майно подружжя наступним чином: визнати автомобіль «Toyota Camry», д/н [NUMBER] спільним майном подружжя [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на її користь в якості грошової компенсації за Ѕ частину автомобіля «Toyota Camry», д/н [NUMBER] суму у розмірі 135 000.00 грн., а також судовий збір. Ухвалою суду від 26.07.2019 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачці строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 02.09.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено підготовчий розгляд. Ухвалою суду від 26.09.2019 року адоволено клопотання відповідача у справі, продовжено процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву разом з письмовими доказами. Ухвалою суду від 17.10.2019 року провадження у справі в частині розподілу майна - стінка та диван, вартістю 1000 грн., телевізор «Самсунг» вартістю 1 000 грн., кухня, плита, духовка, вартістю 1 000 грн., холодильник «Самсунг», вартістю 800 грн., комбайн кухонний, вартістю 400 грн., спальня (шафа та двоспальне ліжко), вартістю 1000 грн., пральна машина, вартістю 800 грн., мікрохвильова піч, вартістю 600 грн., телевізор «Самсунг», вартістю 800 грн., телевізор «Панасонік», вартістю 600 грн., велосипед, вартістю 500 грн., комп`ютер, вартістю 700 грн., електром`ясорубка, вартістю 500 грн., передпокій, вартістю 400 грн., - закрито, в зв`язку із відмовою позивача від частини таких позовних вимог. Протокольною ухвалою суду від 17.10.2019 року закрито підготовчий розгляд справи, призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач просила суд про задоволення її позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог про розірвання шлюбу та про поділ майна подружжя. Просив суд звернути увагу на те, що ним було замовлено у ФОП [PERSON] проведення дослідження для встановлення ринкової вартості ТЗ «Тайота», відповідно до якого ринкова вартість автомобіля «Toyota Camry», д/н [NUMBER] на дату оцінки (20.09.2019 року) складає 200 450.00 грн. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.04.2001 року. Разом проживали до грудня 2017 року. Від шлюбу подружжя дітей не має. Судом також було встановлено, що під час знаходження сторін в зареєстрованому шлюбі ними було придбано наступне майно: транспортний засіб «Toyota Camry», д/н [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальшеспільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Згідно зі ст.ст. 60, 112 ч.2 СК України (введеного в дію з 1 січня 2004 року і діючого на час вирішення справи судом), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 2 ст. 60 СК України встановлено презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте під час шлюбу. Аналізуючи зазначену норму, суд вважає, що реєстрація права на майно, придбане під час шлюбу, лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. При поділі майна суд виходить із того, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення, про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та часки кожного з подружжя в спільному майні, про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, при цьому неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку що вищевказане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та має бути поділене між подружжям в судовому порядку. Відповідно до наданого відповідачем у справі звіту №45-5658 від 20.09.2019 року про оцінку ТЗ, складеного ФОП [PERSON] , ринкова вартість автомобіля «Toyota Camry», д/н [NUMBER] на дату оцінки (20.09.2019 року) складає 200 450.00 грн. (а.с. 41-43). З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок компенсації за Ѕ частину автомобіля підлягає 100 225.00 грн. (200 450.00 грн.:2). Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок відповідача на користь позивачки пропорційно до суми задоволених позовних вимог. Також з позивача на користь відповідача підлягає стягненню половина витрат, понесених відповідачем в зв`язку із замовленням дослідження для визначення вартості ТЗ у розмірі 300.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial