Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON], який за життя набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Спадкоємцями майна померлого є позивач,сестра позивача та мати позивача. [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися на користь позивача, про що вчинили відповідні заяви, однак не посвідчили їх нотаріально у встановленому законом порядку. За вказаних обставин, позивач не має можливості оформити спадщину на вищезазначене спадкове майно у нотаріуса. Позивач просить суд визнати за ним право власності на дане домоволодіння. Позивач у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, надали до суду аналогічні заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом». Враховуючи спірні правовідносини, у даному випадку відповідні юридичні факти виникли під час дії Цивільного кодексу Української PCP, оскільки спадщина після смерті батька позивача відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, у зв'язку з чим суд керується відповідними нормами вказаних нормативних актів, які діяли під час виникнення певних спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. Судом було встановлено, що дійсно [INFO] року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS], який складається: А;а;ґ - житловий будинок; Б - літня кухня; В;Г - сараї; Д - гараж; ПГ - погріб; 1-3 - огорожа; 4 - водопровід. Спадкоємцями майна померлого є позивач, син спадкодавця [PERSON], його сестра, дочка спадкодавця [PERSON] та їхня мати, дружина спадкодавця [PERSON]. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Прізвище сестри позивача було змінено у наслідок укладення відповідного шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися на користь позивача, про що вчинили відповідні заяви, однак не посвідчили їх нотаріально у встановленому законом порядку. За вказаних обставин, позивач не має можливості оформити спадщину на вищезазначене спадкове майно у нотаріуса. Таким чином, з оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач по справі є спадкоємцем майна померлого, так як останній за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померлий на підставі наданих доказів набув право власності на вищезазначене спадкове майно, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 529, 549, 553 Цивільного кодексу Української PCP ЦК України,

Outcome: approved