Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

До суду надійшла заява в.о. завідуючої 7-м відділенням КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] без його згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 15.04.2010 року був визнаний судом недієздатним, 20.05.2016 року поступив на лікування до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни». Рішенням Роменського міськрайонного суду від 14.09.2016 року було продовжено госпіталізацію [PERSON] до шести місяців. З метою визначення психічного стану [PERSON] був оглянутий комісією лікарів психіатрів. Комісією винесено рішення про необхідність продовження лікування пацієнта в психіатричному стаціонарі. Комісія прийшла до висновку, що на теперішній час [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу внаслідок чого не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Тому просила ухвалити рішення про продовження госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в психіатричному стаціонарі КЗ «Перша ОСЛ м.Ромни» на строк до шести місяців. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Згідно довідки КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» № 01-55/5197 від 02.11.2017 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає йому зявитися в судове засідання (а.с.13). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи щодо продовження госпіталізації [PERSON] без його участі. Особа, яка надає правову допомогу [PERSON] не заперечувала проти задоволення даної заяви, вважає, що примусова госпіталізація відповідає інтересам [PERSON] Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. ст. 14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2010 року [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном над ним призначено [PERSON] (а.с.5). Рішеннями Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.09.2016 року та від 12.05.2017 року [PERSON] продовжувалися примусові заходи медичного характеру на строк до шести місяців (а.с.6,8-9). З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 01.11.2017 року вбачається, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді: «Розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку із зниженням памяті та інтелекту» (F 07.8 за МКХ-10). По своєму психічному стану не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Потребує продовження примусової госпіталізації, але через недієздатність не може дати усвідомлену згоду, потребує продовження примусової госпіталізації. Лікування можливе лише в умовах психіатричного стаціонару (а.с.3). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» від 02.11.2017 року [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 2007 року. Багато разів, тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні в психлікарні, є інвалідом ІІ групи по неврологічному захворюванню безтерміново. Остання госпіталізація з 20.05.2016 року по теперішній час (а.с.12). Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без його згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Outcome: approved