Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] коштів на утримання малолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає. Просить стягнути з відповідача на свою користь кошти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та судові витрати. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував, надав суду заяву про визнання позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб між собою 11.09.2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. На підставі встановлених і наведених судом фактів, недопущення погіршення матеріального становища, малолітньої дитини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідач не надав суду належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини в розмірі, визначеному судом. Суд, на підставі встановлених фактів, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання малолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частині з усіх видів заробітку щомісячно, але неменше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2014 року - дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Частиною першою статті 88 ЦПК України передбачено стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею її документально підтвердженні судові витрати. Позивачем також надана квитанція № 039544 від 11.12.2014 року на суму 300 грн. про оплату послуг адвоката, а саме за надання правової допомоги. Статтею 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України необхідно з відповідача на користь держави стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. Суд враховує, що випадків, передбачених статтею 184 Сімейного Кодексу України щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено. Згідно ч. 2 ст. 174 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved