Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2020 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 25 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис № 913. Позовна заява мотивована тим, що у подружжя спільне життя не склалося, в них різні погляди на сімейне життя. Кріт того, подружжя припинило спільне проживання, а тому відновлення шлюбних відносин є неможливим. В судове засідання, яке відбулось 04 травня 2020 року сторони не з`явились, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб, виданого 25 липня 2014 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2014 року, актовий запис № 913. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні продовжувати сімейні відносини з відповідачем. Відповідач, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили спільне проживання, шлюбні відносини не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved