Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

До суду надійшла заява ПАТ «Акцент-Банк» (далі - відповідач), подана його представником Тузовим В.О., про перегляд заочного рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року, яким за результатами розгляду справи за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» визнано нікчемним кредитний договір, укладений 30 липня 2016 року між [PERSON] та ПАБ «Акцент-Банк» і застосовано наслідки нікчемності вказаного договору. Заява мотивована тим, що ПАТ «Акцент-Банк» не був повідомлений належним чином згідно статті 74 ЦПК України про час та місце судового розгляду і відповідно не мав можливості направити свого представника у судове засідання для надання пояснень, доказів та заперечення по суті справи. Представник вказує, що кредитний договір, укладений між позивачем та відповідачем не міг бути визнаний нікчемним, оскільки було дотримано форму для даного виду договору, його сторони були наділені необхідним обсягом цивільної дієздатності і зазначений договір ніяким чином не порушує публічний порядок. Посилаючись на положення статей 639, 640, 641, 642 ЦК України представник зазначає, що договір між позивачем та відповідачем було укладено у письмовій формі шляхом направлення позивачу пропозиції укласти договір та її прийняття останнім. На виконання укладеного договору позивачу надавалися кредитні кошти і останній сплачував заборгованість за кредитом. У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача заяву про перегляд заочного рішення підтримав та просив задовольнити її повністю з підстав, викладених у заяві. Позивач висловився проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки рішення, на його думку, є обгрунтованим та винесене з дотриманням вимог матеріального і процесуального законодавства. Заслухавши думку представника відповідача та позивача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається, заочним рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року позов [PERSON] до ПАТ «Акцент-Банк» про визнання кредитного договору нікчемним та стягнення коштів задоволено повністю, визнати нікчемним кредитний договір, укладений 30 липня 2016 року між [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк», застосовано наслідки нікчемного правочину і стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» отримані кошти у сумі 20 898 грн. 10 коп., а також стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» на користь [PERSON] отримані кошти у сумі 9 631 грн. 67 коп. Ухвалюючи вказане рішення суд виходив з того, що при укладенні між позивачем та відповідачем вказаного вище кредитного договору сторонами не було дотримано вимог законодавства, які містяться у статті 207 ЦК України щодо його письмової форми, а отже, в силу статті 1055 ЦК України такий договір є нікчемним. На підставі статей 216, 1057-1 ЦК України було застосовано наслідки недійсності кредитного договору та стягнуто на користь кожної зі сторін договору все отримане за договором іншою стороною. Частиною третьою статті 231 ЦПК України передбачено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. Згідно частини першої статті 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. За змістом наведених правових приписів заочне рішення підлягає скасування за наявності двох обов'язкових умов: якщо встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що про час та місце судового розгляду за результатами якого 06 лютого 2017 року було винесено заочне рішення про перегляд якого порушується питання, представник відповідача належним чином відповідно до вимог статті 74 ЦПК України повідомлявся про час та місце судового розгляду. Так, він викликався у судове засіданні на 06 лютого 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення 01 лютого 2017 року поштового відправлення. Враховуючи вказані обставини та другу неявку представника відповідача суд,

Outcome: dismissed