Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

до суду надійшла заява [PERSON], згідно якої вона просить встановити факт припинення трудових відносин між нею та Управлінням Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України з 27 липня 2017 року. В обґрунтування заяви вказує, що вона з 9.07.2007 року працювала в управлінні Пенсійного фонду України в м. Єнакієве на посаді головного спеціаліста юридичного відділу, з 3.10.2010 року назва посади змінено на головний спеціаліст-юрисконсульт юридичного відділу. З 2.09.2014 року позивач перебувала у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами на підставі виданого в установленому порядку листка тимчасової непрацездатності. [INFO] року вона народила дитину - [PERSON]. З 20.01.2015 року вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Вона звернулася до роботодавця за призначенням і виплатою допомоги по вагітності та пологах, проте відповідних дій з його боку не було, і допомога не була призначена. Дані виплати були призначені Костянтинівською виконавчою дирекцією Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. У зв'язку з важким матеріальним становищем, позивач вирішила звільнитися з управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве за власним бажанням, щоб скористатися можливістю влаштуватися на роботу в іншу організацію. Однак вийти на зв'язок з роботодавцем їй не вдалося. В червні 2017 року при зверненні до управління ПФУ в м. Єнакієве за адресою: м. Єнакієве, вул. Леніна, 107а, про наміри вийти з відпустки по догляду за дитиною до трьох років достроково, їй було повідомлено, що управління переміщене з тимчасово непідконтрольної території України. У зв'язку з чим, позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з листом про надання інформації де знаходиться управління і вирішення питання щодо її звільнення за власним бажанням. Згідно з відповіддю ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.07.2017 року на заяву [PERSON] про звільнення, управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве змінило юридичну адресу на: 84406 Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, 15. Керівний склад працівників зазначеного управління на сьогоднішній день відсутній. До функцій головного управління зобов'язання з оформлення трудових відносин працівників територіальних управлінь не входить. Поновлення функціонування територіальних управлінь, які переміщені з тимчасово непідконтрольною території України, в даний час немає можливості. Оскільки в даний час звільнення позивача не оформлено, а її трудова книжка не містить записи про звільнення, за нею зберігається статус працівника управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве, що незаконно позбавляє її можливості працювати. Таким чином, вважає, що факт припинення трудових відносин між та УПФУ в м. Єнакієве повинен бути встановлений судом з метою реалізації її права на працю. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Разом з тим, 25.10.2017 року від неї надійшла заява (вх. № ЕП-3474) про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник зацікавленої особи, Управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве, в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню. Частиною 1статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. З копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] з 9 липня 2007 року перебуває у трудових правовідносинах з Управлінням Пенсійного фонду України в м. Єнакієве, зокрема 9.07.2007 року була призначена на посаду головного спеціаліста юридичного відділу, з 3.10.2010 року назва посади змінена на головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу. 9.07.2012 року їй присвоєно 11 ранг державного службовця. Запис про припинення трудових відносин відсутній (а.с.6-7). Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. З 2.09.2014 року [PERSON] перебувала у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами на підставі листка тимчасової непрацездатності (серія АВХ № 606782) (а.с.12). [INFO] року у м. Єнакієве позивач народила дитину - сина [PERSON], про що 25 числа жовтня місяця 2014 року складено відповідний актовий запис № 629, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.10.2014 року (а.с.20). На підставі Наказу № 24-6и від 24.11.2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве [PERSON], головному спеціалісту-юрисконсульту юридичного відділу, було надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20.01.2015 року до фактичного виходу на роботу (а.с.19). У зв'язку із проведенням на території Донецької та Луганської областей антитерористичної операції, територію м. Єнакієве Донецької області визнано тимчасово окупованою територією, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому після досягнення дитиною заявника трирічного віку остання позбавлена можливості приступити до роботи, оскільки Управління Пенсійного фонду України у м. Єнакієве фактично не функціонує. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Єнакієве Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Пунктом 5 частини 2 статті 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, а також Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В п. 3 ч. 1 статті 83 Закону України «Про державну службу» зазначено, що державна служба припиняється за ініціативою державного службовця або за угодою сторін. Статею 86 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державний службовець має право звільнитися зі служби за власним бажанням, попередивши про це суб'єкта призначення у письмовій формі не пізніш як за 14 календарних днів до дня звільнення. Суб'єкт призначення зобов'язаний звільнити державного службовця у строк, визначений у поданій ним заяві, у випадках, передбачених законодавством про працю. Згідно з вимогами частини 1 статті 38 Кодексу Законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сімї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2017 року позивач зверталася до управління ПФУ в м. Єнакієве за адресою: м. Єнакієве, вул. Леніна, 107а, із заявою про наміри вийти з відпустки по догляду за дитиною до трьох років достроково (а.с.15). Однак їй було повідомлено, що управління переміщене з тимчасово непідконтрольною території України. У зв'язку з чим, позивач звернулася із запитом (а.с.16) до ГУ ПФУ в Донецькій області про надання інформації щодо того де знаходиться УПФУ в м. Єнакієве та вирішення питання про її звільнення за власним бажанням. Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 7666/06-1 від 13.07.2017 року, управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве змінило юридичну адресу: 84406 Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, 15. Керівний склад працівників зазначеного управління на сьогоднішній день відсутній. До функцій головного управління зобов'язання з оформлення трудових відносин працівників територіальних управлінь не входить. Поновлення функціонування територіальних управлінь, які переміщені з тимчасово непідконтрольною території України, в даний час немає можливості (а.с.17-18). Оскільки з наданих до матеріалів справи документів вбачається, що трудові відносини між заявником [PERSON] та управлінням Пенсійного фонду України у м. Єнакієве фактично припинились, заявник не бажає їх продовжувати, проте немає можливості припинити трудові відносини з підстав, які від неї не залежать, в порядку, передбаченому зазначеними вище законодавчими актами, що позбавляє права набути статус безробітного, або влаштуватися на інше місце роботи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved