overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON], яка просила визнати дійсним договір купівлі-продажу [ADDRESS], свої вимоги обґрунтувала тим, що 18.06.1996р. згідно договору купівлі-продажу № 789, посвідченого товарною біржею «Центральна Одеська біржа», [PERSON], яка діяла в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], продала, а позивач придбала вказану квартиру, право власності на яку було зареєстровано на підставі цього договору в КП ОМБТІ та РОН. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність. Відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, в тому числі в порядку ч.3 ст. 76 ЦПК України, причини неявки суду повідомлені не були. Провадження по справі в частині [PERSON] було закрито у зв'язку зі смертю останнього. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, встановив, що 18.06.1996 року згідно договору купівлі-продажу № 789, посвідченого товарною біржею «Центральна Одеська біржа», [PERSON], яка діяла в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продала, а [PERSON] придбала [ADDRESS], право власності на яку було зареєстровано в КП ОМБТІ та РОН (а.с. 5-6). Цивільні правовідносини між сторонами по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України і тому, відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18 липня 1963 року. Стаття 47 ЦК України якого передбачає можливість визнання судом правочину, що вимагає нотаріального посвідчення дійсним, якщо одна із сторін повністю виконала усі умови договору, але друга ухилилась від його нотаріального посвідчення. З матеріалів справи вбачається, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов про укладення договору купівлі-продажу [ADDRESS], покупець сплатила продавцю обумовлену суму - тобто сторонами були дотримані всі вимоги статті 224 ЦК України, але продавці ухиляюся від нотаріального посвідчення угоди. З урахування встановлених фактів суд вважає, що позивач довів ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню. На підставі статей 47, 224 ЦК України, статей 17, 48 Закону України «Про власність»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON], який вказала, що є власником квартири [ADDRESS], в якому зареєстрований але не проживає відповідач. Так як відповідач не мешкає в квартирі, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, оскільки реєстрація останнього призводить до додаткових витрат позивача по утриманню майна у вигляді сплати комунальних послуг, яка нараховується за кількістю зареєстрованих осіб в квартирі. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність та про те, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, вважається повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Вивчивши матеріли справи, суд встановив наступне. Як убачається з копії договору купівлі продажу від 24.11.2007р., позивач придбала [ADDRESS] (а.с. 10, 11). В цьому будинку зареєстрований, але не проживає відповідачі про справі (а.с. 6-9, 21, 29). Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік - ч.2 ст. 405 ЦК України. Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, який при відчуженні майна відповідно до положень ст. 317 ЦК України, втратив право користування ним, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

До суду з позовом звернулась в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] [PERSON] В.В., яка вказала, що доньці належить ? частина [ADDRESS], решта відповідачу по справі, батьку дитині,, який однак перешкоджає неповнолітній проживати у цій квартирі, у звязку з чим просила встановити порядок користування приміщеннями спірної жилої площі квартири, відповідно до якого у володіння та користування неповнолітньої [PERSON], [INFO], передати житлову кімнату площею 19,1 кв.м., у володіння та користування [PERSON] передати житлову кімнату площею 11.5 кв.м., вбиральню, ванну кімнату, коридор та кухню залишити у спільному користуванні співвласників; а також усунути перешкоди користуванні квартирою неповнолітньою [PERSON], [INFO], шляхом вселення її в квартиру № 94 пр.Добровольського в місті Одесі. В судовому засіданні [PERSON] вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду повідомлені не були. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, [PERSON] не заперечувала проти заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення [PERSON], дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], надано копію свідоцтва про право власності на [ADDRESS] та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності [PERSON] та [PERSON] по ? частині за кожним (а.с. 10, 11-12). [PERSON] є донькою [PERSON] й [PERSON] (а.с. 8). Шлюб між [PERSON] й [PERSON] було розірвано рішення суду від 13.06.2003р. (а.с. 9). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ч.1 ст. 321 ЦК України. Власникові відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України положень належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного підлягають задоволенню вимоги про вселення [PERSON] до [ADDRESS]. Стосовно вимог про визначення порядку користування житлом суд виходить з того, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч.1 та 2 ст. 358 ЦК України). Проте суд, розвязуючи заявлені позовні вимоги про встановлення порядку користування квартирою, має також виходити з прав інших осіб на чуже майно (зокрема, ст.ст. 402, 405 ЦК України), про що судом було розяснено [PERSON] та також розяснено обовязок доказування обставин, на які вона посилається у позовній заяві. Разом з тим позивачем не зазначено, та не доведено, хто ще проживає та зареєстрований на вказаній жилій площі, що робить неможливим вирішення позовних вимог [PERSON] про встановлення порядку користування житлом, у задоволенні яких відповідно має бути відмовлено. В силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] мають бути стягнуті судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

До суду з позовом звернулась Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, яка вказала, що квартиру [ADDRESS], яка належить місцевим радам, самовільно зайняла відповідач по справі, у звязку з чим просила її виселити з вказаного жилого приміщення. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи на боці позивача КП «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський» просили позов задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що квартиру займає як член сімї основного квартиронаймача, який помер, а тому просила в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS], яка знаходилась у користуванні померлого гр. [PERSON] не приватизована, та відповідно знаходиться у комунальній власності громади м. Одеси в особі Одеської міської ради та оперативному управлінні Суворовської райадміністрації (а.с. 8). Згідно із довідкою від 17.03.2016р. (випискою із домової книги про склад сім'ї та прописки) особовий рахунок на кв. № 129 було відкрито на ім'я [PERSON], який помер 17.05.2015р. (а.с. 9, 14, 15). На час розгляду справи в квартирі [ADDRESS] нікого не зареєстровано. [PERSON] зареєстрована та постійно проживає в кв. № 127, 128, 132 по вул. Чорноморського козацтва, № 123-6, в м. Одесі сім'єю із шести осіб та займає три квартири площею 36,01 м 2. Особовий рахунок в квартирі № 130 площею 11,68 м 2 відкритий на [PERSON] (а.с. 16). Крім того, [PERSON], як вбачається з відповідної довідки від 28.03.2016р., на квартирному та кооперативному обліку (як особа, яка потребує поліпшення житлових умов) не перебуває (а.с. 18). Квартиру [ADDRESS] самовільно зайняла [PERSON] (а.с. 6, 7, 10-13). [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] (а.с. 34). Разом з тим, незважаючи на відповідні розяснення судом прав, зокрема права на звернення до суду з зустрічною позовною заявою, з такою про визнання прав користування житлом, визнання особи членом сімї наймача тощо відповідач не зверталась. За положеннями ст.ст. 10 ,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень. Проте відповідачем жодного доказу правомірності проживання в [INFO] не зазначено. За положеннями ч.3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі. В силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1\~378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] до [PERSON], залучена в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Воронківська сільська рада Володимирецького району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON]. Останнім за життя було складено заповіт за яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого не складалось заповідав своїй доньці [PERSON] Несвоєчасно звернулася до Володимирецької ДНК, оскільки тривалий час хворіла. Тому й пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Звернувшись до Володимирецької державної нотаріальної контори, позивачка, отримала відмову, так як було пропущено граничний шестимісячний строк для прийняття спадщини. А тому, звернулася до суду із позовом, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] в судове засідання з'явилася, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Просила надати їй трьохмісячний термін для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON], в судове засідання з'явився, заявлені вимоги визнав в повному обсязі. Представник залученої в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Воронківської сільської ради Володимирецького району у судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши та оцінивши інші докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO], [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть останнього, серія [NUMBER], виданого виконкомом Воронківської сільської ради Володимирецького району 26.02.2013 року. Згідно заповіту, посвідченого виконкомом Воронківської сільської ради Володимирецького району, [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON] Зі змісту частини 3 ст. 1272 ЦК України вбачається, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, суд рахує, що позов є підставним і обгрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Суд визначає позивачці додатковий трьохмісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, який обчислюється з часу набрання рішення законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] до [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони фактично припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть. Неодноразові спроби налагодити стосунки та зберегти сімю результатів не дали. Позивачка зазначає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сімї неможливе, але [PERSON] з різних причин відмовлявся зявлятися в органи РАЦСу для розірвання шлюбу, тому була вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 11.02.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління, актовий запис № 111 (а.с.4). Обставин перешкоджаючих праву на подання позову про розірвання шлюбу, встановлених ст. 110 СК України, судом не виявлено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки, згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд може розірвати шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має суттєве значення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. До суду позивачкою надано заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності, також не заперечувала у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є належні докази (рекомендоване повідомлення №0322249 0), із заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про причину неявки суд не повідомляв. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про взаємовідносини сторін, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 07.06.2012 року Приморським районним судом м. Одеси [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 190 КК України, по факту заволодіння шахрайським шляхом коштами [PERSON], в розмірі 8 000 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] підтверджена належними доказами. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Виходячи з моральних страждань перенесених позивачкою, які пов'язані з протиправними, умисними, винними діями відповідача, враховуючі принцип розумності, виваженості та справедливості, суд вважає задовольнити вимоги позивачки стягнувши з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди 8000 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюб, вказавши, що 21 вересня 2016 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Новомиргородським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №62. Від спільного подружнього мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Їх шлюбні відносини припинилися, у зв`язку з тим, що вони не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних питань, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, а тому вона просить суд розірвати їх шлюб та стягнути судові витрати з відповідача. В судове засідання позивач не з`явилася. До суду направила письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що з 21 вересня 2016 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №62, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно 07 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №05. В судовому засіданні з`ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них (дружини), що має істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідає фактичним взаєминам подружжя. Шлюб необхідно розірвати, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя суд не знаходить. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 29 грудня 2017 між сторонами було укладено шлюб , зареєстрований Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №1248, що підтверджується виданим 29 грудня 2017 року свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у них є дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Виконкомом Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області 14 серпня 2015 року. Їх шлюбні відносини припинилися, у зв`язку з тим, що вони не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних питань, сімейне життя між сторонами постійно погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, а тому вона просить суд розірвати їх шлюб. В судове засідання позивач не з`явилася. До суду направила письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила суд задовольнити позов, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що з 29 грудня 2017 між сторонами було укладено шлюб , зареєстрований Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №1248, що підтверджується виданим 29 грудня 2017 року свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у них є дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Виконкомом Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області 14 серпня 2015 року. В судовому засіданні з`ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність спільної неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них (дружини), що має істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідає фактичним взаєминам подружжя. Шлюб необхідно розірвати, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя суд не знаходить. Враховуючи викладене,

Outcome: approved