Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Мані» в особі займу «Ваша Готівочка» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним. У своїй позовній заяві позивач вказує, що 21 квітня 2018 року між нею та ТОВ «Лайм Мані» в особі займу «Ваша Готівочка» був укладений онлайн мікро-займ на підставі типової форми договору, запропонованої цією фінансовою компанією. На сайті було зазначено, що перший кредит надається під 0,01 %, але коли позивач отримала кредит та грошові кошти в сумі 3000 грн., які перевели на кредитну картку позивача, їй зателефонував спеціаліст компанії «Ваша Готівка» та повідомив, що процентна ставка застаріла і буде завищена. Позивач вказує, що коли підійшов термін сплати за кредитом у неї сталося горе, померла корова, яка була офіційно джерелом доходу і коли їй зателефонували із ТОВ «Лайм Мані» вона пояснивши ситуацію, яка склалася попросила надати їй кредитні канікули, на що почула погрози в свою адресу. Позивач вважає, що підписання договору про надання кредиту, стало наслідком чисельного порушення норм чинного законодавства та прав Позичальника, як споживача кредитної послуги з боку ТОВ «Лайм Мані» в особі мікро займу «Ваша Готівочка», а саме невиконання переддоговірної роботи з Позичальником відповідно до\~п.\~2.\~ст.\~11\~ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів».\~У договорі\~цієї компанії\~не зазначено\~%\~ставка,\~штраф та\~пеня не\~зазначено у\~якій прогресії\~та з\~якого часу\~нараховується штраф\~та пеня.\~А також\~згідно законам\~України штраф\~та пеня\~не можуть\~нараховуватись більше\~ніж тіло\~самого кредиту.\~Консультанти цієї\~компанії Відповідача\~не пояснили\~позивачу умови\~цієї позики.\~Також не\~передбачено виникнення\~форс-мажорних\~обставин та\~надання кредитних\~канікул.\~На підставі\~викладеного позивач\~просить Визнати\~недійсним (нікчемним)\~Кредитний договір\~укладений між\~позивачем [PERSON]\~та ТОВ\~«Лайм Мані»\~в особі\~мікро займу\~«Ваша Готівочка». У відповідності із статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» просить звільнити її від сплати судового збору. [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача до суду також не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, від відповідача надійшов відзив\~на позов з клопотанням провести розгляд справи без участі представника відповідача. Відповідач ТОВ «Лайм Мані» у відзиві зазначає, що з позовними вимогами позивача не згодні, вважають їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказують, що 21 квітня 2018 року між ними та позивачем був укладений договір №ЛМ-00070765, згідно якого [PERSON] отримала грошові кошти (кредит) в сумі 700,00 на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобовязався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою на умовах договору (п.1.1. Договору). Твердження Позивача, що Відповідачем їй був наданий кредит у сумі 3000,00 гривень не відповідає дійсності. Договір ЛМ - 00070765 від 21.04.2018 року був укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Мані» згідно вимог діючого законодавства, тому відсутні підстави визнання договору недійсним. Просять в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України, \~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Мані» (далі - «Кредитодавець») та [PERSON] (далі - «Позичальник») був укладений договір №ЛМ-00070765, згідно якого Кредитодавець передає Позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 700,00 (сімсот гривень 00 копійок) гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобовязується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою на умовах договору (п.1.1. Договору). У кредитному договорі зазначено, що процентна ставка встановлюється 2 відсотки від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня в межах строку, зазначеного в п.1.5 цього договору. Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в кредит на власні потреби. Кредит надається Позичальнику без забезпечення. Кредитодавець не пізніше 3 (трьох) днів з дати підписання договору кредиту Сторонами, надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський(картковий) рахунок, вказаний Позичальником. Кредит наданий строком до 06.05.2018 року включно, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії цього Договору. Згідно із частинами першою, третьою\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом , проте відповідно до умов Договору ЛМ - 00070765 від 21.04.2018 року укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дайм Мані», вказано, що Умови цього Договору не підпадають під сферу дії Закону «Про споживче кредитування», тому суд вважає, що посилання позивача на положення\~Закону України «Про захист прав споживачів» не заслуговує на увагу та є необґрунтованим. В позовній заяві вказується на недійсність кредитного договору в цілому. Відповідно до статті 203 ЦК України \~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. При цьому законодавством визначено декілька наслідків невідповідності правочину нормам актів цивільного законодавства: недійсність правочину або його нікчемність у випадках, визначених законом ( стаття 215 ЦК України) . За ст. 215 ЦК України \~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зазначені положення законодавства поширюються як на договори як вид правочинів загалом, так і на окремі положення певних видів договорів, зокрема договорів кредиту. Пленум Верховного Суду України в п. 4 і 5\~постанови від 06.11.2009\~\~р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~роз'яснив, що судам відповідно до\~статті 215 ЦК\~необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша\~статті 225 ЦК\~тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Відповідно до статей\~215та\~216 ЦК\~суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Відповідно до статей\~215\~та\~216 ЦК\~вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 14\~постанови від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин»\~роз'яснив, що при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема\~ЦК\~(статті 215, 1048- 1052, 1054- 1055),\~статті 18- 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю. При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди повинні враховувати роз'яснення, наведені у\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».\~\~Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний), або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою\~статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити, виходячи з норм чинного законодавства (статті\~536,\~638,\~1056-1 ЦК).\~\~\~\~ Як передбачено положеннями\~ст. 203 ЦК України, для чинності правочину особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Зі змісту ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~вбачається, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ознайомившись з умовами кредитного договору та вважаючи їх прийнятними для себе, позивач підписала договір, чим висловила своє волевиявлення. В позовній заяві вказано на те, що ці вимоги відповідачем не були дотримані. Як вбачається з копії договору №ЛМ-00070765 від 21.04.2018 року, позивач надала відповідачу свої паспортні дані, ідентифікаційний номер та здійснила електронний підпис одноразовим ідентифікатором, що свідчить про її ознайомлення з умовами кредитного договору. При вирішенні спору суд також виходить з того, що позивач є особою з повною цивільною дієздатністю, яка цілком усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, а отже, кредитний договір в цілому є таким, що укладений в рамках чинного законодавства України та відповідає положенням\~ст. 203 ЦК України. Суд вважає, що кредитний договір укладено на принципах добросовісної конкуренції, адже позивач самостійно та добровільно обрала Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Мані» в особі займу «Ваша Готівочка» для укладення із ним кредитного договору. Відповідно до\~ст. 217 ЦК України\~недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. За\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимоги про визнання недійсним кредитного договору в цілому, суд вважає необґрунтованими з наведених вище в рішенні підстав, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Що стосується, доводів позивача про те, що кредитним договором порушено публічний порядок, то позивачем взагалі не наведено які саме норми публічного права порушені договором, в чому полягають ці порушення, якими доказами це підтверджується, тощо, а тому вважати, що спірний договір є нікчемним за підстав передбачених\~ст. 228 ЦК України, суд не знаходить. Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів того, що укладений між відповідачем та [PERSON] кредитний договір не відповідає вимогам законодавства України. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] безпідставні та необгрунтованні, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed