Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

До Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 9827,40 грн., судових витрат у розмірі 1762,00 грн., витрат на правову допомогу в сум 1500 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та [PERSON] \~ було укладено договір № 3384512715-012231 від 22.06.2018 року про надання позики, в числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Згідно платіжного повідомлення ТОВ «ФК Є ГРОШІ» перерахувало на рахунок відповідача позику у розмірі 2000 грн. і таким чином виконав свої зобов`язання за договором. Однак відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 01.10.2018 року утворилася заборгованість у розмірі 9827,40 грн., з яких: 2000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 3567,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4260,00 грн. - заборгованість за пенею. 01.10.2018 року між ТОВ «Фінансова Компанія є Гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1, за умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія є Гроші» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема, право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі, а тому, просять стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 3384512715-012231 від 22.06.2018 року у сумі 9827,40 грн., судових витрат у розмірі 1762,00 грн., витрат на правову допомогу в сум 1500 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~судові повістки\~направлені йому\~за адресою\~зазначеною в\~позовній заяві\~не отримує,\~інформації щодо\~іншої адреси\~для листування\~в порушення\~вимог ст.\~131\~ЦПК України\~суду не\~надано.\~За правилами\~ст.128-130\~ЦПК України,\~відповідач про\~причини своєї\~неявки суд\~не повідомив,\~не надав\~суду жодної\~заяви або\~клопотання.\~ На\~думку суду,\~така поведінка\~відповідача свідчить\~про недобросовісне\~користування правами\~сторони у\~цивільному процесі,\~у зв`язку\~з чим\~суд визнає\~неповажною неявку\~ [PERSON] та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 22.06.2018 між ТОВ «Фінансова Компанія є Гроші» та [PERSON] \~ було укладено договір № 3384512715-012231 про надання позики за умовами якого відповідачу було перераховано 2000 грн., строком до 27.07.2018 року. Відповідач свої договірні зобов`язання перед позивачем не виконав, у зв`язку із чим станом на 01.10.2018 року утворилася заборгованість у розмірі 9827,40 грн., з яких: 2000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 3567,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4260,00 грн. - заборгованість за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості. 01.10.2018 року між ТОВ «Фінансова Компанія є Гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1, за умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія є Гроші» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема, право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Відповідно до Положення про Державний реєстр фінансових установ, що затверджене\~розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 року № 41, фінансова установа має право надавати фінансові послуги після внесення її до Реєстру та отримання Свідоцтва. Якщо відповідно до нормативно-правових актів для надання певної фінансової послуги необхідно мати ліцензію та/або дозвіл, фінансова установа має право на надання такої послуги лише після отримання відповідної ліцензії та дозволу. Після отримання Свідоцтва та додатка до нього, фінансова компанія має право надавати виключно ті фінансові послуги, які зазначені в додатку до Свідоцтва та надання яких не потребує отримання відповідного дозволу/ліцензії. ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» із свідоцтвом від 24.05.2018 р., виданим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» є фінансовою установою. У відповідності до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 03.07.2018 року № 1127, ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» видано ліцензію на провадження господарської діяльності , а саме з надання послуг факторингу. За змістом положень п. 11 ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~факторинг вважається фінансовою послугою. Частина 5\~статті 5 вказаного Закону\~зазначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог\~Цивільного кодексу України\~та вказаного\~Закону. ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив»\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч.2\~ст. 1083 ЦК України\~якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Крім того, згідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. У п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено ст.ст.\~549,\~611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем не спростовано жодними належними й допустимими доказами зазначені позивачем обставини. Згідно ч. 3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, так як вони обґрунтовані та доведені. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1762,00\~грн. та витрати на правову допомогу в сум 1500 грн. На підставі викладеного, ст.ст.\~526,\~530,\~549-551,\~599,\~624,\~1048-1050,\~1054,\~1055 ЦК України, ст.ст.\~12,\~13,\~76-81,\~141,\~247,\~263-265,\~280-284 ЦПК України, суд -

Outcome: approved