Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Заступник прокурора Київського району м.Полтави звернувся до суду в інтересах держави в особі Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від правопорушення. В своєму позові посилався на те, що вироком Київського районного суду м.Полтви від 02 квітня 2014 року [PERSON] визнана винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме у заподіянні [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень. Відповідно до листа-довідки 2-ї міської клінічної лікарні м.Полтави загальний розмір витрат на лікування [PERSON] склав 2798 грн. 10 коп. Добровільно відповідачем витрати на лікування потерпілого не відшкодовано. Тому прокурор просив суд стягнути з [PERSON] на користь Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради вартість витрат на стаціонарне лікування потерпілого від правопорушення [PERSON] в сумі 2798 грн. 10 коп. В судовому засіданні прокурор прокуратури Київського району м.Полтави Миргородський Є.В. позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Судові витрати просив покласти на відповідача. Позивач Бюджетно-фінансове управління виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання свого представника не направив, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила. Зазначила, що витрати на лікування [PERSON] несла його мати, якій відповідач зобов'язалась відшкодувати такі витрати. Тому вважає, що лікарня витрат на лікування [PERSON] не несла. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м.Полтави від 02 квітня 2014 року, який набрав законної сили 02 травня 2014 року, [PERSON] визнана винною в тому, що 07 лютого 2014 року близько 00 год. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в квартирі [ADDRESS] в ході конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно нанесла удар кухонним ножем в ділянку грудної клітини справа гр.[PERSON], спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: рани м'яких тканин грудної клітини справа, яка проникає в плевральну порожнину з пошкодженням легені і з розвитком правобічного гемопневмотораксу, посттравматичного нижньодольового пульмоніту і підшкірної емфіземи. Спричинене тілесне ушкодження, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя (а.с.3). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому є встановленою та не підлягає доказуванню та обставина, що саме [PERSON] заподіяла тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на лікуванні в хірургічному відділенні №2 Другої міської клінічної лікарні м.Полтави з 08 лютого по 26 лютого 2014 року (18 ліжко-днів) з діагнозом: колота різана рана грудної клітини. Вартість перебування [PERSON] на лікуванні склала 2798 грн. 10 коп., що підтверджується розрахунком, наданим Другою міською клінічною лікарнею м.Полтави (а.с.4). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. [PERSON] будь-яких доказів, що шкоди, яка полягає у витратах на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, завдано не з її вини, суду не надала. Посилання відповдіача на те, що витрати на лікування [PERSON] несла його мати, в повній мірі відповідають обставинам справи, оскільки, як вбачається з розрахунку витрат Другої міської клінічної лікарні м.Полтави, витрати медичного закладу на медикаменти склали лише 80 грн. 82 коп., на предмети та матеріали - 26 грн. 46 коп., на продукти харчування - 63 грн. 54 коп. Тому цілком можливо, що мати потерпілого несла витрати на придбання інших необхідних медикаментів, предметів догляду, продуктів харчування, тощо. На підставі викладеного, оскільки тілесні ушкодження, що зумовили витрати лікувального закладу на лікування потерпілого, завдані йому саме відповідачем, згідно ст.1166 ЦК України саме нею вони мають і відшкодовуватись. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди 2798 грн. 10 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved