Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя її батьки мали у власності квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] по Ѕ частці. Після смерті [PERSON] , [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині на користь позивача. Позивач звернулась до Дванадцятої Харківської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу. Після смерті [PERSON] позивач звернулась до нотаріуса у м. Луганську з заявою про прийняття спадщини, однак до конфлікту на території Луганської та Донецької областей, вона не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину щодо частки квартири, яка за життя належала [PERSON] на підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на вказане вище спадкове майно. В судове засідання позивач не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання свого представника не направили, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Причина неявки суду не відома. Третя особа - Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направили, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Причина неявки суду не відома. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом було встановлено, що факт смерті матері позивача [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №1496 від 12.08.2010 року (а.с. 13). Факт смерті батька позивача [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №13 від 24.05.2016 року (а.с. 12). Факт родинних відносин між позивачем та її померлими батьками [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.03.1969 (а.с. 11). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016476891 від 25.03.2016, позивач 21.12.1991 року уклала шлюб з [PERSON] , про що свідчить зміна її прізвища (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] від 25.08.2009, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, з розміром часток по Ѕ частці кожному, належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-18, 19). Після смерті [PERSON] , батько позивача [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині на користь позивача, про що вчинив відповідну заяву (а.с. 16). На підставі заяви [PERSON] від 26.08.2016, Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 677/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 69, 70, 71-79). Однак, державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Сінєщоковій А.В. було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, оскільки спадкодавець мав нерухомість на тимчасово непідконтрольній уряду України території та в зв`язку з неможливістю визначення кола спадкоємців та було рекомендовано звернутися до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого іншого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, її права підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1274 ЦК України,

Outcome: approved