Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідачки заборгованості в сумі 23028,67 грн. згідно укладеного договору №б/н від 11.10.2013 року, на підставі якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачка, станом на 30.09.2016 року, має заборгованість в розмірі 23028,67 грн. 09 листопада 2016 року до суду з зустрічним позовом звернулась [PERSON] Ельшан-Кизи до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним, посилаючись на те, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс Договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Таким чином, кредитний договір має бути в цілому на вимогу споживача визнаним недійсним. В судове засідання представник позивача не зявився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову банку заперечувала, підтримала вимоги зустрічного позову. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного слід відмовити враховуючи наступне. Судом встановлено, що 11.10.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] Ельшан-Кизи укладено договір №б/н, на підставі якого, 11 жовтня 2013 року відповідачка отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого [PERSON], відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписала заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», про що свідчить особистий підпис [PERSON] у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також, оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов2язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити [PERSON] штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. В порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобовязання не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 30.09.2016 року відповідачка має заборгованість 23028,67 грн., яка складається з наступного: - 1759,16 грн. - заборгованість за кредитом; - 16596,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 1072,79 грн. штраф (процентна складова). Проте, відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається із наданих позивачем розрахунків, розмір пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором вдвічі перевищує розмір основної заборгованості за кредитом та розмір отриманих відповідачем коштів за вказаним кредитним договором. Також, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що в результаті невиконання зобовязання позивачу заподіяні будь-які збитки, розмір яких дорівнював би сумі нарахованої позивачем пені або перевищував би вказану суму. Крім того, відповідачка має на утримання двох малолітніх дітей, не працевлаштована, а її матеріальний та фінансовий стан є досить важким, що, на думку суду, може бути суттєвою підставою для зменшення розміру пені. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру нарахованої позивачем пені за порушення строків погашення кредиту з 3 100 грн. 00 коп. до 0,00 грн. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення пені за порушення строків погашення кредиту задоволенню не підлягає. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1000 гривень. Крім того, посилання представника відповідача на наявність вини кредитора, яка, на думку відповідача, полягає у тому, що останній, не повідомивши боржника про наявну заборгованість вчинив бездіяльність, яка вплинула на невиконання обовязків споживачем послуг, в результаті чого боржник не виконав свої зобовязання перед банком, тобто мало місце прострочення боржника, суд вважає безпідставними, оскільки за змістом ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Представник відповідача в судовому засіданні заявив про пропущення позивачем строків позовної давності. Проте суд не погоджується з даним висновком з урахуванням наступного. 11.10.2013 р. відповідач підписала Анкету-заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» в ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до підписаної [PERSON] Анкети-заяви встановлено, що «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, становлять між клієнтом та банком Договір про надання банківських послуг. Позичальник підтвердила, що ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами та зобов'язується регулярно ознайомлюватися з їх змінами. Умови та правила надання банківських послуг з якими було ознайомлено відповідача долучено до позовної заяви, а наказ про їх затвердження додається. Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписанням Анкети-заяви від 11.10.2013р. позичальник [PERSON] приєдналася до запропонованих банком «Умов та правил надання банківських послуг», які розміщені на офіційному сайті [PERSON] www.privatbank.ua. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1ст. 259 ЦК України). Згідно до ст. 264 ЦК України: перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії. що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Враховуючи, що останній платіж перед зверненням кредитора до суду здійснено 19.12.2013 року в сумі 300,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку, тому строк позовної давності розпочався 20.12.2013року та спливає 20.12.2063 року. Позивач звернувся до суду в жовтні 2016 року, тобто в межах строку позовної давності. Щодо вимог зустрічного позову, то суд бере до уваги наступні встановлені судом обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою, якою підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між [PERSON] і клієнтом договору приєднання, що визначено ст. 639 ЦК України. Підписанням заяви позичальник приєднався до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби звязку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Відповідно до Розділу І Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, ПАТ Комерційний банк «Приватбанк»,

Outcome: approved