Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Вимоги обґрунтовані тим, що 26.12.2019 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, згідно до якого вона передала у позику відповідачу грошові кошти в сумі 60 248 грн. 80 коп., а остання зобов`язалася повернути гроші до 28.12.2019 року. Вказані обставини підтверджуються розпискою від 26.12.2019 року. У обговорений сторонами строк гроші відповідач не повернула. Позивач у судове засідання не з`явилася, на адресу суду направила заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибула, про слухання справи повідомлялася належним чином через оголошення на веб-сайті судової влади України та поштою, про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов суду не направила. Ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою судді від 23.01.2020 року відкрито провадження по справі. Ухвалою судді від 17.03.2019 року здійснено виклик відповідача через оголошення на веб-сайті судової влади України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 26.12.2019 року між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець передав у власність, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 60 248 грн. 80 коп. На підтвердження укладеного договору позики 26.12.2019 року [PERSON] надала [PERSON] відповідну розписку. Зобов`язання мало бути виконано у строк до 28.12.2019 року. Відповідач не виконала своїх зобов`язань за договором позики від 26.12.2019 року, коштів позивачу не повернула. Згідно до п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договір. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 26.12.2019 року в сумі 60 248 грн. 80 коп. та судовий збір.

Outcome: approved