Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах заявника звернувся до суду з вказаною заявою, зазначивши, що 5 грудня 2003 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,59га вартістю 51276,00 грн., що знаходиться на території Трушівської сільської ради Чигиринського району. Однак у державному акті на право приватної власності на землю серії ЧР № 1817553 [PERSON] значиться як [PERSON]. Згідно до довідки, виданої Трушівською сільською радою, [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, оскільки інших осіб з подібним прізвищем, іменем та по-батькові на території сільської ради не реєструвалося і не проживало. Відповідно до актового запису про смерть № 40 від 06.12.2003 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть імя власника земельної ділянки вказано як [PERSON]. Спадкоємці за законом чи за заповітом із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця у встановлений шестимісячний строк до Чигиринської державної нотаріальної контори не зверталися. А тому просить встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 1817553 померлій 05.12.2003 року [PERSON] та визнати вказане майно безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК Української РСР та передати її у власність територіальної громади с. Матвіївка в особі Матвіїської сільської ради. В судовому засіданні прокурор змінила заяву та прохала визнати дану спадщину відумерлою, пояснивши суду, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,59 га вартістю 51276,00гривень. Вказана земельна ділянка належала їй, згідно до державного акту на право приватної власності на землю, де вона записана як [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої Матвіївською сільською радою, [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Спадкоємці за законом та за заповітом у встановлений строк до нотаріальної контори не звертались, у зв`язку з чим просить встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 1817553 померлій 05.12.2003 року [PERSON], а дану спадщину визнати відумерлою і передати її територіальній громаді в особі Трушівської сільської ради. Представник заявника [PERSON] також підтримав заяву та пояснив суду, що про [PERSON] йому відомо, що вона проживала одиноко. З приводу спадщини ніхто не звертався, а тому вони просять визнати земельну ділянку, яка належала померлій, відумерлою та передати її громаді села. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] проживала одиноко, дітей в неї не було. Будинок, в якому вона жила, розвалився. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] проживала з чоловіком, який помер раніше за неї, а дітей в них не було. Будинок, в якому вона проживала, розвалився і залишилася лише земельна ділянка. Вислухавши прокурора, представника заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом та підтверджується актовим записом про смерть № 40 від 06.12.2003 року і повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 11.02.2015 року, 5 грудня 2003 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,59га, розташованої на території Трушівської сільської ради Чигиринського району. Дана земельна ділянка належала померлій на підставі\~державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 18-17-553, що також підтверджується витягами відділу Держземагенства у Чигиринському районі про нормативну грошову оцінку земельних ділянок № 10-28-1000.3-223/2-15 від 12.02.2015 року, загальна вартість яких становить 51276,00 грн. Крім того судом встановлено та підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 908/01-16 від 11.10.2016 року, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися та спадкові справи не відкривалися. У зв`язку з цим відповідно до ч.1 та ч.3 ст.1277 ЦК України в разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини остання визнається судом відумерлою і переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає можливим визнати спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], відумерлою з переходом права власності на неї заявнику. Разом з тим суд не вбачає підстав для встановлення факту належності підставі\~державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 18-17-553 померлій [PERSON], оскільки написання по-батькові «Ільківна» не є помилкою, так як відповідно до українсько-російського словника жіночих імен (видавництво [PERSON] наук Української РСР, 1953 року) значиться що в родовому відмінку імя буде писатися «Іллівна, Іллівні» а також його можна замінити як «Ільківна», тобто це є одне і теж написання по-батькові, а щодо написання прізвища померлої з апострофом та без нього суд розцінює як допущення граматичної описки при його написанні, що не ставить під сумнів належність цього державного акту спадкодавцю. На підставі викладеного та,

Outcome: partial