Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

ДП «Київпассервіс» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої підприємству, мотивуючи свої вимоги тим, що наказом від 17.06.2014 року № 209 -ОС відповідача [PERSON] прийнято на посаду заступника начальника відділу охорони, пожежної безпеки та безпеки транспортного процесу Державного підприємства «Київпассервіс» із 17.06.2014 року з випробувальним терміном на 3 місяці. Відповідачу для виконання службових обов'язків було ввірено (закріплено) майно підприємства, а саме: ноутбук марки ASUS X 200LA (X 200LA-CT003H), мобільний телефон LVRNNK/Samsung Galaxy Core Advance 18580 Dеер Вluel, флешку 16 Gb Transcend Jet Flash 730, планшет Samsung Galaxy Таb S 8.4 16 GB LTE Dazzling White (SM - T705NZWASEK) , флешку 16 Gb Jet Flash 730, планшет Samsung Galaxy Таb 4 7.0 8 GB 3 G Вlack (SM - T 231NYKASEK), конвектор ЕВНА 1,5*2.30 з активними опорами. Трудові відносини відповідача з підприємством припинились, внаслідок чого його звільнено з посади наказом від 10.03.2016 № 159-ОС. Після звільнення все ввірене особі майно має бути передано по акту приймання-передачі. Відповідно до наказу 08.02.2016 № 09 а/г на підприємстві проведено інвентаризацію ввірених товарно-матеріальних цінностей. За результатами виявлено нестачу: (основних засобів) відсутність радіусних полиць, ноутбука марки ASUS X 200LA (X 200LA-CT003H) балансова вартість 4 003, 90 грн., мобільного телефона LVRNNK/Samsung Galaxy Core Advance 18580 Dеер Вluel, флешки 16 Gb Transcend Jet Flash 730, планшета Samsung Galaxy Таb S 8.4 16 GB LTE Dazzling White ( SM - T705NZWASEK) балансова вартість 4 562, 16 грн. , флешки 16 Gb Jet Flash 730, планшета Samsung Galaxy Таb 4 7.0 8 GB 3 G Вlack (SM - T 231NYKASEK) балансова вартість 2 043,65 грн., крісла « Престиж GTP» та конвектора ЕВНА 1,5*2.30. Відповідно до висновку про вартість майна від 20.07.2016 року ринкова вартість радіусних полиць становить 594 гри. 30 коп., ноутбука марки ASUS X 200LA (X 200LA-CT003H) 10 708, 33 грн., мобільного телефона LVRNNK/Samsung Galaxy Core Advance 18580 Dеер Вluel - 1 716, 33 грн., флешки 16 Gb Transcend Jet Flash 730 становить - 86 , 67 грн., планшета Samsung Galaxy Таb S 8.4 16 GB LTE Dazzling White ( SM - T705NZWASEK) становить 6 528, 75 грн., флешки 16 Gb Jet Flash 730 становит 86,67 грн., планшета Samsung Galaxy Таb 4 7.0 8 GB 3 G Вlack (SM - T 231NYKASEK) становить 3 155,00 грн., крісла «Престиж GTP» 357,50 грн. та конвектора ЕВНА 1,5*2.30 - 455.25 грн. Ринкова вартість всього майна становить: 594 грн. 30 коп. + 10 708 грн. 33 коп. + 1 716 гри. 33 коп. + 86 гри. 67 коп. + 6528 грн. 75 коп. + 86 грн. 67 коп. + 3 155 грн. 00 коп. + 357 грн. 50 коп. + 455 грн. 25 коп. = 23 688 грн. 80 коп. На підставі викладеного, позивач ДП «Київпассервіс» прохав суд стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь 23 688 грн. 80 коп. майнової шкоди, завданої підприємству. В судове засідання представник позивача ДП «Київпассервіс» не з'явився, направив до суду заяву у якій прохав суд розглядати справу за відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду відзив на позов в якому проти задоволення позову заперечував. Заперечення проти позову обґрунтував тим, що при його звільнені з підприємства не виникало питання з приводу нестачі матеріальних цінностей і його було звільнено за угодою сторін, відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України. Крім того, відповідач посилається на те, що на підприємстві було відомо, що в період його роботи в ДП «Київпассервіс» в нього було здійснено крадіжку особистих речей з власного автомобіля, про що було повідомлено в поліцію. Було викрадено наступні речі: планшет Samsung Galaxy Таb S 8.4 16 GB LTE Dazzling White (SM - T705NZWASEK), планшет Samsung Galaxy Таb 4 7.0 8 GB 3 G Вlack (SM - T 231NYKASEK), мобільний телефон LVRNNK/Samsung Galaxy Core Advance 18580 Dеер Вluel, флешку 16 Gb Transcend Jet Flash 730, ноутбук марки ASUS X 200LA (X 200LA-CT003H). За даним фактом було порушено кримінальне провадження №12016100070000700, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2016 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Відповідач прохав суд відмовити позивачу в задоволенні позову. У зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, судом відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] працював на посаді заступника начальника відділу охорони, пожежної безпеки та безпеки транспортного процесу Державного підприємства « Київпассервіс» із 17.06.2014 року. Відповідачу для виконання службових обов'язків було ввірено (закріплено) майно підприємства, а саме: ноутбук марки ASUS X 200LA (X 200LA-CT003H), мобільний телефон LVRNNK/Samsung Galaxy Core Advance 18580 Dеер Вluel, флешку 16 Gb Transcend Jet Flash 730, планшет Samsung Galaxy Таb S 8.4 16 GB LTE Dazzling White (SM - T705NZWASEK), флешку 16 Gb Jet Flash 730, планшет Samsung Galaxy Таb 4 7.0 8 GB 3 G Вlack (SM - T 231NYKASEK), конвектор ЕВНА 1,5*2.30 з активними опорами. Як вбачається з копії трудової книжки, наданої суду відповідачем та з копії наказу від 10.03.2016 року(а.с.12), трудові відносини відповідача з підприємством припинились, внаслідок чого його звільнено з посади наказом від 10.03.2016 № 159-ОС згідно п.1 ч.1 ст.36 КЗПп України. Відповідно до наказу від 08.02.2016 № 09 а/г на підприємстві проведено інвентаризацію ввірених товарно-матеріальних цінностей. За результатами виявлено нестачу: (основних засобів) відсутність радіусних полиць, ноутбука марки ASUS X 200LA (X 200LA-CT003H) балансова вартість 4 003, 90 грн., мобільного телефона LVRNNK/Samsung Galaxy Core Advance 18580 Dеер Вluel, флешки 16 Gb Transcend Jet Flash 730, планшета Samsung Galaxy Таb S 8.4 16 GB LTE Dazzling White ( SM - T705NZWASEK) балансова вартість 4 562, 16 грн. , флешки 16 Gb Jet Flash 730, планшета Samsung Galaxy Таb 4 7.0 8 GB 3 G Вlack (SM - T 231NYKASEK) балансова вартість 2 043,65 грн., крісла « Престиж GTP» та конвектора ЕВНА 1,5*2.30. Відповідно до висновку про вартість майна від 20.07.2016 року ринкова вартість радіусних полиць становить 594 гри. 30 коп., ноутбука марки « ASUS X 200LA-CT003H) 10 708, 33 грн., мобільного телефона « LVRNNK/Samsung Galaxy Core Advance 18580 Dеер Вluel - 1 716, 33 грн., флешки 16 Gb Transcend Jet Flash 730 становить - 86 , 67 грн., планшета Samsung Galaxy Таb S 8.4 16 GB LTE Dazzling White ( SM - T705NZWASEK) становить 6 528, 75 грн., флешки 16 Gb Jet Flash 730 становить 86,67 грн., планшета Samsung Galaxy Таb 4 7.0 8 GB 3 G Вlack (SM - T 231NYKASEK) становить 3 155,00 грн., крісла «Престиж GTP» 357,50 грн. та конвектора ЕВНА 1,5*2.30 - 455.25 грн. Ринкова вартість всього майна становить 23 688 грн. 80 коп. Матеріали справи не містять даних про те, що між позивачем ДП «Київпассервіс» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про матеріальну відповідальність. Крім того, із інвентаризаційного опису необоротних актів вбачається, що відповідач [PERSON] не був залучений при проведенні інвентаризації (а.с.15-21). Також із довідки №12340/125/53-2018 від 03.09.2018 року, виданої Подільським управлінням поліції ГУНП у м. Києві вбачається, що позивач [PERSON] дійсно 29.01.2016 року звертався до Подільського УП ГУНП в м. Києві з письмовою заявою про викрадення 29.01.2016 року з салону автомобіля [NUMBER] планшета марки Samsung Galaxy Таb S 8.4 16 GB LTE Dazzling White (SM - T705NZWASEK), планшета марки Samsung Galaxy Таb 4 7.0 8 GB 3 G Вlack (SM - T 231NYKASEK), мобільного телефону марки LVRNNK/Samsung Galaxy Core Advance 18580 Dеер Вluel, флешки 16 Gb Transcend Jet Flash 730 та ноутбука марки ASUS X 200LA (X 200LA-CT003H). За даним фактом було порушено кримінальне провадження №12016100070000700, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2016 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України(а.с.78). Із письмових пояснень відповідача вбачається та не заперечується позивачем (а.с. 86), що дійсно відповідачем у період його перебування у трудових відносинах з ДП «Київпассервіс» було надано підприємству довідку з Подільського управління поліції від 01.02.2016 року про звернення [PERSON] з приводу викрадення майна, щодо якого йдеться у позовній заяві (а.с.86). Відповідно до ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Статтею 134 КЗпП України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків; 8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством. Відповідно до ст. 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Позивачем не надано суду доказів того, що між підприємством та відповідачем відповідно до статті 135-1 КЗпП України було укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Згідно ст. 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Як вбачається із копії наказу №159-ос від 10.03.2016 року про звільнення [PERSON], провідного бухгалтера централізованої бухгалтерії та фінансової звітності було зобов'язано провести з [PERSON]СМ. повний розрахунок відповідно до вимог чинного законодавства та виплатити всі належні йому кошти. Тобто, при звільненні відповідача підприємством не ставилося питання про стягнення з нього заподіяної підприємству шкоди. Статтею 138 КЗпП України передбачено обов'язок доказування наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника, а саме, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 КЗпП України. Разом із тим, у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Якщо шкоду заподіяно кількома працівниками, в рішенні суду має бути зазначено, які конкретно порушення трудових обов'язків допустив кожен працівник, ступінь його вини та пропорційна їй частка загальної шкоди, за яку до нього може бути застосовано відповідний вид і межі матеріальної відповідальності. За шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. Встановивши при розгляді справи, що шкода заподіяна не лише з вини працівника, до якого пред'явлено позов, але й з вини службових осіб підприємства, установи, організації, суд має обговорити питання про притягнення їх до участі в справі як співвідповідачів. Суд враховує, що позивачем суду не представлено договір про матеріальну відповідальність, який був укладений між підприємством та відповідачем [PERSON], а також той факт, що [PERSON] не був залучений до проведенні інвентаризації, рішення про проведення якою прийнято в період часу, коли відповідач ще працював, а саме 08.02.2016 року, однак інвентаризація з невідомих причин була проведена вже після звільнення відповідача, а саме, 04.04.2016 року та 05.04.2016 року. Таким чином, матеріалами справи не встановлено в чому саме полягала вина відповідача зважаючи на обстановку в якій було заподіяно шкоду. Позивачем у відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» до суду не надано : доказів про винне порушення працівником обов'язків за трудовим договором і наявність причинного зв'язку між його протиправною поведінкою і шкодою, яка наступила, час її виявлення, пояснень працівника, актів і доповідних записок службових осіб, матеріалів службових перевірок, вироку суду чи постанови органу розслідування, наказу за результатами перевірки даного випадку, висновків компетентних органів або експертизи про допущені порушення і причини шкоди, документів про коло трудових обов'язків працівника, тощо. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є не доведеними та безпідставними а тому відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed