Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

до суду звернулася[PERSON] з позовною заявою до[PERSON] територіальної громади про визнання права на спадщину та права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. У позовній заяві позивач вказує, що 16.11.2002 померла [PERSON], яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. За життя вона склала заповіт, яким заповіла належне їй право на земельну частку (пай), що належало їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) № 0170040, зареєстрованого у Книзі реєстрації за № 1063 від 21.03.1997. Вказаний сертифікат був замінений на державний акт на право приватної власності на землю. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,930 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 668203. Вказаний державний акт втрачено, тому позивач позбавлена можливості оформити дане спадкове майно, тому вона звернулась до суду з позовом провизнання права на спадщину та права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивач[PERSON] у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача[PERSON] територіальної громади у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги позивача визнає. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, направив заяву про можливість розгляду справи без участі представника держнотконтори, проти позовних вимог позивача не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] територіальної громади про визнання права на спадщину та права власності на земельну ділянку в порядку спадкування підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 21 травня 2002 року, секретарем Лютенської сільської ради нотаріально посвідчено та зареєстровано у книзі для запису нотаріальних дій під № 2008 заповіт [PERSON], згідно якого вона на випадок смерті зробила розпорядження належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0170040, виданий на підставі рішення Гадяцької районної державної адміністрації від 06.02.1997 № 42 заповіла [PERSON]. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі від 30.06.2016 № 39-28-99.4-449/16-16, сертифікат серії ПЛ № 0170040, виданий на ім`я [PERSON], згідно розпорядження голови Гадяцької райдержадміністрації № 42 від 06.02.1997 та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1062 від 21.03.1997, був змінений на державний акт на право власності на землю серії Р3 № 668203 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1934 від 27.10.2002 по [PERSON] сільській раді. Площа земельної ділянки становить 2,930 га. [PERSON], померла 16 листопада 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть 18.11.2002 зроблено запис за № 93 та видано свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 221600 від 18.11.2002 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 25.04.2016 № 02-46/557, [PERSON] була зареєстрована на день смерті 16.11.2002 по вул. Дружби,10 в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області одна. Інших зареєстрованих осіб, станом на 16.11.2002, за вказаною адресою не значилось. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори від 27.07.2016 № 338, після померлої 16.11.2002 [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відомості про інших спадкоємців відсутні. У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 27.07.2016, спадкова справа спадкодавця [PERSON], померлої 16.11.2002, заведена 06.05.2003 та зберігається у Гадяцькій державній нотаріальній конторі. Як зазначено у поясненнях Гадяцької державної нотаріальної контори від 22.06.2016 № 329/02-14, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після померлої 16.11.2002 [PERSON], до складу якої входить земельна ділянка, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Пунктом 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 п. г) ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема на підставі прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON]

Outcome: approved