overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

До суду з заявою звернулася [PERSON] обласна психіатрична лікарня №1 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], який 21 березня 2017 року з неадекватною поведінкою та наявністю важкого психічного розладу був поміщений до психіатричної лікарні за направленням лікаря-психіатра Коростенської ТМЛ [PERSON] Представник заявника [PERSON] обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Прокурор не заперечував проти госпіталізації хворого до психіатричного закладу без його згоди. Судовий розгляд справи проводився без участі законного представника хворого, так як до суду надійшла письмова заява його брата [PERSON], в якій він просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обласної психіатричної лікарні №1 підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 21 березня 2017 року №1824 за яким пацієнт перебуває в гострому психотичному стані, виявляє тяжкий психічний розлад (галюцинує, має місце маячна симптоматика, неадекватність емоційних проявів, агресивні прояви на адресу брата, не слідкує за зовнішнішнім виглядом, відмовляється від їжі, не може самостійно задовольнити основні життєві потреби). У разі ненадання своєчасної психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану і надати шкоду його здоровю і може бути небезпечним для оточуючих, а тому госпіталізація є доцільною (а.с.2). Згідно ст.ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

До суду з заявою звернулася [PERSON] обласна психіатрична лікарня №1 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], який 22 грудня 2017 року з неадекватною поведінкою та наявністю важкого психічного розладу був поміщений до психіатричної лікарні. Представник заявника [PERSON] обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Прокурор не заперечував проти госпіталізації хворого до психіатричного закладу без його згоди. Судовий розгляд справи проводився без участі представника хворого [PERSON] - [PERSON] (батька), який подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обласної психіатричної лікарні №1 підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 26 грудня 2017 року №7364 за яким пацієнт знаходиться в стані гострого психічного розладу (внутрішньо тривожний, напружений, сам із собою розмовляє, має місце агресія до рідних та оточуючих, ауто агресія, поглинений в своїх хворобливі переживання, неспроможний самостійно задовільнити основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність). У разі ненадання своєчасної психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану і надати шкоду його здоровю і може бути небезпечним для себе і оточуючих, а тому госпіталізація у примусовому порядку є доцільною (а.с.2). Згідно ст.ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

До суду з заявою звернулася [PERSON] обласна психіатрична лікарня №1 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], який 26 червня 2017 року з неадекватною поведінкою та наявністю важкого психічного розладу був поміщений до психіатричної лікарні за направленням лікаря психіатра швидкої допомоги [PERSON] Представник заявника [PERSON] обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Прокурор не заперечував проти госпіталізації хворого до психіатричного закладу без його згоди. Судовий розгляд справи проводився без участі законного представника хворого, так як до суду надійшла письмова заява його матері [PERSON], в якій вона просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обласної психіатричної лікарні №1 підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 27 червня 2017 року №3537 за яким пацієнт виявляє тяжкий психічний розлад (легко дратується, озлоблюється, конфліктує з мамою, неадекватно себе поводить, негативно налаштований на адресу матері, мають місце галюцинаторні переживання і маячне трактування оточення), внаслідок чого неспроможний задовольняти основні життєві потреби, у разі ненадання своєчасної психіатричної допомоги, може призвести до погіршення психічного стану і надати шкоду його здоровю, а тому госпіталізація у примусовому порядку є доцільною (а.с.4). Згідно ст.ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

До суду з заявою звернулася [PERSON] обласна психіатрична лікарня №1 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], який 27 червня 2017 року з неадекватною поведінкою та наявністю важкого психічного розладу був поміщений до психіатричної лікарні за направленням лікаря психіатра Овруцької ЦРЛ [PERSON] Представник заявника [PERSON] обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Прокурор не заперечував проти госпіталізації хворого до психіатричного закладу без його згоди. Судовий розгляд справи проводився без участі законного представника хворого, так як до суду надійшла письмова заява його брата [PERSON], в якій він просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обласної психіатричної лікарні №1 підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 27 червня 2017 року №3560 за яким пацієнт перебуває в гострому психотичному стані, виявляє тяжкий психічний розлад, внаслідок чого виявляв та виявляє наміри вчинити агресивні дії по відношенню до себе та оточуючих, а тому госпіталізація у примусовому порядку є доцільною (а.с.2). Згідно ст.ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

До суду з заявою звернулася [PERSON] обласна психіатрична лікарня №1 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], який 30 травня 2017 року з неадекватною поведінкою та наявністю важкого психічного розладу був поміщений до психіатричної лікарні за направленням психіатра психоневрологічного диспансеру. Представник заявника [PERSON] обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Прокурор не заперечував проти госпіталізації хворого до психіатричного закладу без його згоди. Судовий розгляд справи проводився без участі законного представника хворого, так як до суду надійшла письмова заява його родича [PERSON], в якій він просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обласної психіатричної лікарні №1 підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 31 травня 2017 року №3068 за яким пацієнт перебуває в гострому психотичному стані, виявляє тяжкий психічний розлад (під наглядом в ПЛ з 2007 року, в психічному статусі галюцинаційно-маячна симптоматика, грубі розлади мислення у вигляді пара логічності суджень, різноплановості, розірваності мислення, резонерства, негативного ставлення до лікування, відсутність критики, у звязку з чим немотивований на прийом ліків вдома, на ґрунті цього хвороба прогресує, прийняла безперервний тип перебігу, по хворобливому стану відмовляється від їжі, що нанесе шкоду його здоровю, несе загрозу життю). У разі ненадання своєчасної психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану і надати шкоду його здоровю і може бути небезпечним для себе і оточуючих, а тому госпіталізація у примусовому порядку є доцільною (а.с.2). Згідно ст.ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

До суду з заявою звернулася [PERSON] обласна психіатрична лікарня №1 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], який 31 січня 2017 року з неадекватною поведінкою та наявністю важкого психічного розладу був поміщений до психіатричної лікарні за направленням фельдшера швидкої допомоги Митецького. Представник заявника [PERSON] обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Прокурор не заперечував проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу без його згоди. Судовий розгляд справи проводився без участі законного представника хворого, так як до суду надійшла письмова заява його дружини [PERSON], в якій вона просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обласної психіатричної лікарні №1 підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 01 лютого 2017 року №444 за яким пацієнт перебуває в гострому психотичному стані, виявляє тяжкий психічний розлад (має місце галюцинаційний ступор, тривожність, напруженість, відмовляється від спілкування, їжі, порушений сон, неадекватну поведінку, неспроможний задовольняти життєві потреби). Ненадання своєчасної психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану і надати шкоду її здоровю, а тому госпіталізація у примусовому порядку є доцільною. [PERSON] потребує відповідного лікування в психіатричному закладі в порядку примусової госпіталізації (а.с.2). Згідно ст.ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

До суду з заявою звернулася [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в порядку окремого провадження, вказавши в позові, що ним в установленим законом порядку прийнято спадщину після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно нотаріусом по його заяві заведено спадкову справу. Після смерті батька залишилось спадкове майно, а саме будинок в [ADDRESS] Даний будинок належить батькові на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, що видане виконкомом Бродецької селищної ради Козятинського району. Право власності зареєстровано в органах БТІ.19.04.1989 року за реєстровим номером 43. Після ознайомлення в нотаріальній конторі із вказаним свідоцтвом про право власності, з`ясувалось, що при його виготовленні було допущено описку, а саме ім`я батька вказано як « [PERSON] » хоч насправді він « [PERSON] ». Нотаріусом їй дано усне роз`яснення, що при наявності такої помилки вона не має змоги в установленому законом порядку оформити своє право на спадщину. Для підтвердження факту належності його батькові свідоцтва про право власності на будинок необхідно надати рішення суду. Представник заявника - адвокат Молявчик О.В., в судовому засіданні заяву підтримує та просить її задовольнити з мотивів викладених в ній. Представник зацікавленої особи Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав в суд заяву про розгляд справу за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено факт, що [PERSON] , який помер [INFO] належить свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, що видано виконкомом Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області, 07 квітня 1989 року, згідно якого йому належить будинковолодіння в [ADDRESS], що підтверджується свідченнями представника заявника, який в судовому засіданні підтвердив даний факт, а також заява підтверджується матеріалами справи, а саме: паспортними даними ( а. с. 3-4, 9 ), копією свідоцтва про народження ( а. с. 6 ), копією свідоцтва про укладення шлюбу ( а. с. 7 ), копією свідоцтва про смерть ( а. с. 8 ), копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 07 квітня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області ( а. с. 10 ), копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок ( а. с. 11 ), копією довідки від 23.01.2017 року за № 65 виданої виконкомом Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області ( а. с. 12 ), копією заповіту ( а. с. 13 ) та копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( а. с. 14 ), копією довідки за № 480 від 22.12.2018 року виданої Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації ( а. с. 15 ). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

До суду з заявою звернулася [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Заявник посилається на те, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 11.10.2006р., виданогшо Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 11.10.2006р., зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1131. З 1996 року до реєстрації шлюбу вони фактично проживали однією сім'єю, ввели спільне господарство, підтримували один одного, мали спільний сімейний бюджет. Виховували двох синів, які народилися до реєстрації шлюбу: [PERSON] [PERSON], 1999р.н., [PERSON], 2005р.н. та донька [PERSON], 2007р.н., яка народилася вже у шлюбі. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина. Встановлення юридичного факту потрібне їй для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Просить суд встановити юридичний факт, що [PERSON] з [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1996 року по 11.10.2006 року. Заявник [PERSON] до суду надала заяву про слухання справи без її участі, заяву підтримала у повному обсязі, просила суд її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 11.10.2006р., виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1131. З 1996 року до реєстрації шлюбу вони фактично проживали однією сім'єю, ввели спільне господарство, підтримували один одного, мали спільний сімейний бюджет. Проживали разом у будинку з його матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та деякий час перебували на її утриманні. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи про те, що до реєстрації шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується записом № 36 у Свідоцтві про народження від 19.01.2000р. про те, що батьками дитини є: батько: [PERSON], мати: [PERSON]. Також до реєстрації шлюбу у [PERSON] народився другий син - [PERSON], [INFO], що підтверджується записом № 481 у Свідоцтві про народження від 23.05.2006р. про те, що батьками дитини є: батько: [PERSON], мати: [PERSON]. Після реєстрації шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], про що свідчіть Свідоцтво про народження, видане 10.04.2007р. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, суд вважає, що заявницею було повністю доведено факт проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1996 року по 11 жовтня 2006 року. Встановлення факту проживання однією сім'єю має правове значення, від якого залежить виникнення особистих чи майнових прав, в тому числі прийняття спадщини заявницею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

До суду з заявою звернулася [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, вказавши в позові, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в с. Байраківка, Немирівського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із спадкового майна, зокрема, земельної частки (паю) розміром 2,99 га., про що свідчить сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER]. Вона являється спадкоємцем за законом після смерті матері. В даний час вона звернулася в Немирівську державну нотаріальну контору - по місцю відкриття спадщини - з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, але отримала усну відмову нотаріуса. Мотиви відмови нотаріуса полягають в тому, що відсутні документи, які підтверджують її родинні відносини з її матірю, крім того відсутнє свідоцтво про одруження її матері. З цієї підстави нотаріус відмовився оформити спадщину за законом після смерті матері. Згідно її свідоцтва про народження батьком записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Її батьки проживали, як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Були пов'язані спільним побутом та бюджетом, вели спільне господарство. Однак з невідомих причин після смерті матері її прізвище в свідоцтві про смерть записано як «[PERSON]». У зв'язку з даними обставинами, вона позбавлена можливості оформити спадщину за законом після смерті матері. Той факт, що [PERSON] являється її матір'ю підтверджується показами свідків, випискою з по господарської книги та іншими матеріалами справи. Просить встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] в с. Байраківка, Немирівського району Вінницької області, дійсно є її рідною матір'ю. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримує та просить її задовольнити з мотивів викладених в ній. Будучи допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON], яка померла в с. Байраківка Немирівського району, дійсно є рідною матір'ю заявниці [PERSON] Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення заявниці та свідків, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено факт, що [PERSON], яка померла [INFO] в с. Байраківка, Немирівського району Вінницької області, дійсно є [PERSON] рідною матір'ю, що підтверджується свідченнями заявника та свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили даний факт, а також заява підтверджується матеріалами справи, а саме: паспортними даними ( а. с. 5 ), копією свідоцтва про народження ( а. с. 7 ), копією свідоцтва про смерть ( а. с. 9 ), копією сертифікату на право на земельну частку (пай) ( а. с. 10 ) та випискою з по господарської книги Байраківської сільської ради за № 201 від 21.06.2010 року ( а. с. 11 ). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

До суду з заявою звернулася комунальна установа «Центральна районна лікарня» Житомирської районної ради про примусову госпіталізацію [PERSON], яка знаходилась на лікуванні в обласному протитуберкульозному диспансері Житомирської обласної ради з 24 лютого 2014 року по 21 травня 2014 року, продовжуючи лікування амбулаторно на обстеження не зявилася. При обстеженні 15 серпня 2015 року встановлено бактеріовиділення, виділяє мікобактерії туберкульозу, хворіє заразною формою туберкульозу з бацило виділенням. Являється джерелом поширення збудника туберкульозу. В судовому засіданні представник комунальної установи «Центральна районна лікарня» Житомирської районної ради підтримав заявлені вимоги та пояснив суду, що хвора [PERSON] відноситься до осіб, хворих на заразну форму туберкульозу, яка є джерелом інфекції соціально-небезпечної для осіб, що його оточують. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, який вважає, що суд має всі підстави для задоволення заяви, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява комунальної установи «Центральна районна лікарня» Житомирської районної ради підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги виписку із медичної карти стаціонарного амбулаторного хворого за яким [PERSON], відноситься до осіб, хворих на заразну форму туберкульозу, являється джерелом поширення збудника туберкульозу, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, в звязку з чим потребує лікування в умовах стаціонару в порядку примусової госпіталізації (а.с.2). Згідно ч.1 ст.11 Закону України Про боротьбу із захворюванням та туберкульоз у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. На підставі викладеного,

Outcome: approved