Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

До суду звернулось МТСБУ з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Свої вимоги мотивує тим, що 26 липня 2016 року, близько 22 години 00 хвилин, на автомобільній дорозі М-21 «Житомир-Могилів-Подільський» неподалік с. Сальник Калинівського району відповідач [PERSON] , який керував мотоциклом «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , допустив наїзд на пішохода [PERSON] . На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована не була. В результаті зазначеної ДТП пішохід [PERSON] від отриманих травм помер. 26 листопада 2018 року потерпіла [PERSON] через свого представника подала до МТСБУ повідомлення та з метою отримання відшкодування звернулася до МТСБУ з відповідною заявою та документами, що підтверджують витрати на поховання, а саме: товарний чек №87 від 30 липня 2016 року на суму 3\~870,00 грн та квитанцію до прибуткового касового ордеру №4 від 15 січня 2018 року на суму 14 288,40 грн на встановлення пам`ятнику, а всього на суму 18 158,40 грн. Оскільки Законом передбачено ліміт страхового відшкодування по витратам на поховання, який є меншим за вартість витрат, зокрема на спорудження надгробного пам`ятника, то МТСБУ проведений розрахунок страхового відшкодування та його розмір становить 17 400,00 грн. 19 грудня 2018 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій в розмірі 17 400,00 грн. У зв`язку з цим в порядку регресу просить стягнути з відповідача понесені витрати та судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2020 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб, запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Зважаючи, що зареєстроване місце проживання відповідача не відоме, а поштове відправлення направлене за адресою його місця проживання вказаного в матеріалах справи, зокрема в постанові про закриття кримінального провадження, повернулося без вручення, оголошення про розгляд справи було розміщене судом на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає положенню ст.128 ЦПК України. Відповідач відзив на позов не надав. Будь-які докази по справі чи інші клопотання від учасників справи на адресу суду не надійшли. Враховуючи вищевикладене та положення\~ст.ст.178,279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які ґрунтуються на нормах ЦК України щодо відшкодування шкоди в порядку регресу та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судом установлено, що 26 липня 2016 року, близько 22 години 00 хвилин, на автомобільній дорозі М-21 «Житомир-Могилів-Подільський» неподалік с. Сальник Калинівського району відповідач [PERSON] , який керував мотоциклом «Honda», д.н.з. [NUMBER] допустив наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті зазначеної ДТП пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які стали причиною його смерті. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Постановою старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУ НП у Вінницькій області від 13 вересня 2016 року кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а мотоцикл «Honda», д.н.з. [NUMBER] , повернутий власнику [PERSON] . Як слідує зі змісту цієї постанови наїзд на пішохода, який від отриманих тілесних ушкоджень згодом помер, стався мотоциклом «Honda», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У ст.1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за завдану шкоду та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Такими є, зокрема завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини. Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме:\~\~наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Правила частини другої статті 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом статей 1166, 1187 ЦК України в разі завдання джерелом підвищеної небезпеки шкоди смертю фізичної особи такі дії визнаються неправомірними за винятком двох випадків: 1) коли шкоди було завдано внаслідок непереборної сили; 2) коли шкоди було завдано внаслідок умислу потерпілого. При цьому наявність зазначених обставин має довести володілець джерела підвищеної небезпеки або особа, відповідальна за нього. Наразі матеріали справи таких доказів не містять. Натомість, як слідує з матеріалів справи, встановлені у вищезгаданій постанові обставини вказують на причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями володільця джерела підвищеної небезпеки, від яких загинув [PERSON] , та заподіяною внаслідок ДТП шкодою. З огляду на викладене, відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє володільця транспортного засобу та його страховика від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. На момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 27.1.\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 26 листопада 2018 року потерпіла [PERSON] через свого представника подала до МТСБУ повідомлення та 26 листопада 2018 року з метою отримання відшкодування звернулася до МТСБУ з відповідною заявою. До цієї заяви нею було подано товарний чек №87 від 30 липня 2016 року на суму 3\~870,00 грн та квитанцію до прибуткового касового ордеру №4 від 15 січня 2018 року на суму 14 288,40 грн на встановлення пам`ятнику, а всього на суму 18 158,40 грн на підтвердження витрат на поховання (а.с.13-14). 06 грудня 2018 року МТСБУ направило листа відповідачу з пропозицією врегулювання спору з потерпілою, який залишено без реагування. Відповідно до ст. 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Оскільки законом передбачений ліміт страхового відшкодування по витратам на поховання, МТСБУ проведений розрахунок страхового відшкодування та його розмір в цій частині становить 17 400,00 грн ( 1450,00 грн. (мінімальна заробітна плата на день ДТП 29.07.2016) х 12) ( копія розрахунку страхового відшкодування (а.с.18). МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 17 400,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1014875 від 19 грудня 2018 року. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті13.1 статті 13 цього Закону. Статтею 1191 ЦК України вказано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже позивач довів, що загальний розмір витрат, які він поніс у зв`язку із виплатою страхового відшкодування внаслідок завданням відповідачем (власником транспортного засобу) шкоди становить 17\~400,00 грн, тобто заявлені позовні вимоги є доведеними\~та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved