Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

До Тульчинського районного суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що починаючи з 1990 року у домогосподарстві заявника проживала [PERSON], померла [INFO], яка виконувала щодо [PERSON] обов'язки матері. За час спільного життя [PERSON] і [PERSON] спільно вели домашнє господарство, обробляли земельну ділянку та проживали однією сім'єю. Крім того, [PERSON] отримувала пенсійні виплати, які були їх єдиним джерелом доходу та фактично заявник до смерті [PERSON] перебувала на утриманні останньої. Згодом, [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина, однак реалізувати свої спадкові права заявник не може, оскільки відсутнє підтвердження її перебування на утриманні у спадкодавця. Вказані обставини змусили [PERSON] звернутися до суду з даною заявою, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона з 1990-[INFO] перебувала на утриманні у [PERSON] Заявник у судовому засіданні свої вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені у заяві. Представник заінтересованої особи Тульчинської об'єднаної територіальної громади у судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшло письмове повідомлення у якому зазначено, що громада не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] і просить розглянути справу за відсутності її представника. Свідки [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні зазначили, що їм відомо про те, що з 1990 року і до дня смерті [PERSON] заявник перебувала на утриманні останньої. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, свідків, суд встановив, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.04.1999, виданого виконавчим комітетом Суворовської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON], помела [INFO] (а.с. 6). У відповідності до довідки за № 366 від 14.03.2017, виданої Суворовською сільською радою Тульчинського району Вінницької області, [PERSON], померла [INFO], та [PERSON] з 1990 року проживали однією сім'єю та вели спільне господарство (а.с. 9). Статтею 15 ЦК України, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 2 ст. 256 ЦПК України, cуд розглядає справи про встановлення факту: перебування фізичної особи на утриманні. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved