Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] посилаючись на те, що 27 травня 1941 року народився його батько «Кузнецов Александр Сергеевич» (російською мовою). 1 листопада 1965 року він одружився з [PERSON], проте актового запису про їх одруження не виявлено. 8 серпня 1966 року народився він (позивач) [PERSON]. Його батьками в свідоцтві про народження вказані: [PERSON] та мати [PERSON]. 4 серпня 2006 року його матері на підставі розпорядження Ставищенської РДА від 06 грудня 2005 року №576 видано держаний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №526585 на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 3,200 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Розкішнянської сільської ради. 28.01.200 у Розкішнянській сільській раді його (позивача) мати склала заповіт, яким заповіла вказану ділянку - своєму сину [PERSON] та в ньому його (позивача) прізвище вказане без транскрипції. 16 грудня 2017 року померла [PERSON], спадщину після якої прийняв він (позивач), подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини 14.05.2018 року. Його (позивача) батько [PERSON] (помер 01.10.2018 року) подав заяву про відмову від спадщини на його (позивача) користь. Його (позивача) сестра [PERSON], дочка спадкодавиці, та брат [PERSON] заяв до Ставищенської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавали. Тобто він (позивач) є спадкоємцем як за заповітом, так і за законом, який спадщину прийняв. Ставищенський районний відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області 02 червня 2018 року відмовив йому у внесенні змін до актового запису про його народження в частині написання українською мовою його та батьків прізища замість «Кузнецов» «Кузнєцов», прізвища матері з «Кузнецова» на «Кузнєцова», а також було відмовлено у внесенні змін в актовий запис про смерть матері з «Кузнецова» на «Кузнєцова». 13 серпня 2018 року державний нотаріус [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в заповіті його прізвище вказано «Кузнєцов» і ним (позивачем) не подано документи щодо належності вищевказаної земельної ділянці спадкодавиці. Через наявність заповіту він (позивач) не може спадкувати вказане майно за законом. Згоди щодо тлумачення заповіту вони не дійшли. Позивач просить суд: - дати тлумачення заповіту, складеному 28.01.2009 року [PERSON] та посвідченого секретарем виконкому Розкішнянської сільської ради [PERSON] за реєстровим № 2: положення «належну мені на земельну ділянку, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №526585, розміром 3.200 га у межах згідно з планом заповідаю своєму синові [PERSON]» слід розуміти так: «належну мені на земельну ділянку, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №526585, розміром 3.200 га у межах згідно з планом заповідаю своєму синові [PERSON]», - встановити факт, що вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №526585, виданий 04 серпня 2006 року на імя [PERSON] належить [PERSON], яка померла 16 грудня 2017 року в селі Розкішна Ставищенського району Київської області. Позивач в підготовчому судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у його відсутність (а.с. 50). Відповідач [PERSON] в підготовчому судове засідання не прибула, до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у її відсутність (а.с. 48). Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в підготовчому судове засідання не прибув, подав заяву, відповідно до якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить розглядати у його відсутність (а.с. 49). Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмову заяву відповідача про визнання позову (а.с. 48), заяву третьої особи на стороні\~відповідача,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~(а.с.\~49), перевіривши письмові докази, оглянувши матеріали пенсійної справи [PERSON], вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~матеріалів справи, висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану (а. с. 11-14) встановлено наступне. Відповідно до копії актового запису про народження батька заявника № 667 від 28.06.1941, складеного російською мовою відділом ЗАГС м. Костанай Республіки Казахстан 27 травня 1941 року народився батько позивача, російською мовою «Кузнецов Александр Сергеевич» (а. с. 13). 1 листопада 1965 року батько позивача одружився з [PERSON] (а.с. 15), проте актового запису про їх одруження не виявлено (а.с. 13). 08 серпня 1966 року народився позивач [PERSON], його батьками в свідоцтві про народження вказані: [PERSON] та мати [PERSON] (а. с. 16). 4 серпня 2006 року на підставі розпорядження Ставищенської РДА від 06 грудня 2005 року №576 (а.с. 21-22) видано держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №526585 на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 3,200 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Розкішнянської сільської ради (а.с. 18). Судом встановлено факт, що вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №526585, виданий 04 серпня 2006 року на імя [PERSON] належить [PERSON], яка померла 16 грудня 2017 року в селі Розкішна Ставищенського району Київської області. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику необхідно для оформлення спадщини і підтверджується: - копією вказаного державного акта, виданого 04 серпня 2006 року на імя [PERSON] (а. с. 18), - матеріалами пенсійної справи на імя [PERSON], в якій останньою власноручно заява про перерахунок пенсії (а. п. с. 41) написана з прізвищем [PERSON]; довідка КДСП «Розкішне» від 15.02.1999 року видана для обчислення пенсії за період роботи з 1988 по 1992 роки на імя [PERSON], частина розпорядження про перерахунок пенсії також видані на імя останньої з зазначенням прізвища [PERSON] (а.п.с. 45, 61); - копією свідоцтва про смерть матері заявника, повторно виданого 25.01.2018 року, відповідно до якого [PERSON], [INFO], померла 20 грудня 2017 року (а.с. 20). За життя мати позивача 28.01.2009 у Розкішнянській сільській раді склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області [PERSON] за реєстровим №2, яким заповіла вищевказану земельну ділянку своєму сину [PERSON] (а.с. 34 зв.), який є чинним, відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 30 зв.). Ставищенський районний відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області 02 червня 2018 року відмовив позивачу у внесенні змін до актового запису про його народження в частині написання українською мовою його та батьків прізища замість «Кузнецов» «Кузнєцов», прізвища матері з «Кузнецова» на «Кузнєцова», а також було відмовлено у внесенні змін в актовий запис про смерть матері з «Кузнецова» на «Кузнєцова» (а.с. 11-14). З копії спадкової справи ( а. с.26-35) встановлено, що 16 грудня 2017 року померла [PERSON] в с. Розкішна Ставищенського району Київської області (а.с. 33 зв.). 14 травня 2018 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа після смерті [PERSON]. До Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач (а.с. 27). Чоловік спадкодавиці [PERSON], [INFO], що мав право на обовязкову частку у спадщині, який помер 1 жовтня 2018 року (а.с. 59), 11 травня 2018 року подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь свого сина (позивача) (а.с. 27 зв.). Відповідач [PERSON], яка відповідно до довідки Розкішнянської сільської ради була зареєстрована за однією адресою із спадкодавицею (а.с. 35), та третя особа [PERSON] заяв до Ставищенської районної державної нотаріальної контори не подавали. 13 серпня 2018 року державний нотаріус [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки [PERSON] не є особою, вказаною в заповіті, і ним (позивачем) не подано документи щодо належності вищевказаної земельної ділянці спадкодавиці (а.с. 26). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями, у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що оскільки при складанні вищевказаного заповіту волею спадкодавці було надати позивачу право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, яка на час складання заповіту належала померлій 16 грудня 2017 року [PERSON] на підставі вищевказаного державного акта на право власності на земельну ділянку і є виділеною в натурі (на місцевості) земельною часткою (паєм) в землях Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області, - вказаний заповіт підлягає тлумаченню навіть при відсутності спору, оскільки воля спадкодавиці заповісти майно позивачу підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами справи. Також, суд вважає, що слід встановити факт належності спадкодавиці вищевказаного правовстановлюючого документу (державного акту на право власності на земельну ділянку), оскільки це необхідно позивачу для оформлення своїх спадкових прав. Оскільки позивач в позовній заяві вказав, що понесені судові витрати бере на себе (а.с. 3-6), відповідач [PERSON] до предявлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та встановлення факту, що має юридичне значення не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved