Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Заступник прокурора Вінницької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок, в якому просив зобов'язати відповідача повернути самовільно зайняту земельну ділянку сільськогосподарського призначення та стягнути з нього витрати на сплату судового збору. Позов обґрунтовано тим, що в результаті опрацювання інформації Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та витребуваних матеріалів встановлено факт самовільного (за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади про передачу землі у власність або надання її у користування, вчиненого правочину щодо земельної ділянки, до встановлення її меж на місцевості та одержання документа, що посвідчує право на неї, до його державної реєстрації), всупереч встановленому законодавством порядку, зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 24,9 га, розташованої на території Іллінецької міської ради за межами населеного пункту с. Жадани Іллінецького району Вінницької області. В ході перевірки управлінням з контролю за використанням земель Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, виявлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 6,9 га, з кадастровим номером [NUMBER] та частина - 18 га. земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] (площа 142,8598 га.), що розташовані на території Іллінецької міської ради за межами населеного пункту с. Жадани Іллінецького району Вінницької області, використовуються [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме вирощування сільськогосподарських культур: кукурудзи та соняшника, за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу землі у власність або надання її у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо таких земельних ділянок. За результатом перевірки державним інспектором, на підставі актів обстеження, відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.53-1 КУпАП та винесено постанову про накладення на неї штрафу за вказаною статтею зі встановленням суми матеріальної шкоди, завданої правопорушенням, які в подальшому [PERSON] добровільно сплачені. Крім того, [PERSON] 15.06.2017 року вручено припис про звільнення в 30-тиденний термін самовільно зайнятої земельної ділянки площею 6,9 га. з кадастровим номером [NUMBER] та частина - 18 га. земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] (площа 142,8598 га.), що розташовані на території Іллінецької міської ради за межами населеного пункту с. Жадани Іллінецького району Вінницької області, та приведення їх у стан придатний для подальшого використання за цільовим призначенням. Оскільки заходів щодо звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки не вжито, земельні ділянки [PERSON] не звільнено, а тому заступник прокурора Вінницької області звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, одав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області здійснено державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства шляхом проведення обстеження при використанні земельних ділянок площею 149,7598 га, що розташована на території Іллінецької міської ради Вінницької області за межами населеного пункту с. Жадани Іллінецького району Вінницької області відповідно до наказу № 38-ДК від 21.04.2017 року (а.с.12). У результаті перевірки управлінням з контролю за використанням земель Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 6,9 га. з кадастровим номером [NUMBER] та частина - 18 га. земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] (площа 142,8598 га.), що розташовані на території Іллінецької міської ради за межами населеного пункту с. Жадани Іллінецького району Вінницької області використовуються [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме вирощування сільськогосподарських культур: кукурудзи та соняшника, за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу землі у власність або надання її у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо таких земельних ділянок. Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Липовецького, Погребищенського, Оратівського, Іллінецького районів Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 15.06.2017 року складено акт перевірки №142 (а.с.16-19), акт обстеження земельних ділянок №64 (а.с.13-15), протокол про адміністративне правопорушення №44 (а.с.20). Постановою про накладення адміністративного стягнення [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу (а.с. 21) та здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в сумі 42779,34 грн. (а.с. 22). Постанова про накладення адміністративного стягнення відповідачем не оскаржувалась, ним сплачено штраф та заподіяну матеріальну шкоду (а.с. 24-25). 15.06.2017 року відповідачу також вручено припис №55 про звільнення в 30-денний термін вищевказаних самовільно зайнятих земельних ділянок та приведення їх у стан придатний для подальшого використання за цільовим призначенням (а.с.23), проте заходи щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок державної форми власності сільськогосподарського призначення площею 6,9 га. з кадастровим номером [NUMBER] та частини - 18 га. земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] (площа 142,8598га.), що на території Іллінецької міської ради за межами населеного пункту с. Жадани Іллінецького району Вінницької області відповідачем не вживались. Даний факт підтверджується актом перевірки №239 від 22.08.2017р. (а.с. 27), протоколом про адміністративне правопорушення №134 від 05.09.2017р. (а.с. 28), постановою про накладення адміністративного стягнення №124 від 05.09.2017р. (а.с. 29), приписом №143 від 22.08.2017р. (а.с. 30), а також актом перевірки земельного законодавства №494 від 25.10.2017 року (а.с.33) Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 08.12.2017р. вищевказані земельні ділянки [PERSON] не звільнено (а.с.11). Згідно інформації Іллінецької ради №12-03/135 від 22.01.2018 року на вищевказаних самовільно зайнятих [PERSON] земельних ділянках, наявні нижні частини стебел сої та коріння, що вказує на невиконання відповідачем вимог припису контролюючого органу щодо звільнення земельної ділянки (а.с. 49). За даними Публічної кадастрової карти України та листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24.01.2018 року із самовільно зайнятої [PERSON] частини - 18 га. земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], утворено шляхом поділу 9 земельних ділянок - [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які наказами управління від 24.12.2017 передані громадянам в оренду для городництва (а.с.38-46). Рішення щодо передачі у власність, чи у користування земельної ділянки кадастровим номером [NUMBER] не приймались. Згідно із ст. 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави та об'єктом права власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України повноваження по передачі земельних ділянок комунальної власності у власність і користування належать сільським селищним міським радам із земель відповідних територіальних громад. Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, користування або її оренди виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування або оренди та його державної реєстрації. Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. За приписами ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи за самовільне зайняття земельних ділянок несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства. За приписами ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню за рішенням суду власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Право звернення прокурора або його заступника до господарського суду в інтересах держави передбачено ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог п. п. 1,3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Підставою представництва інтересів держави в судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. У відповідності до ч.3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вищезазначених вимог, 19.02.2018 року заступником прокурора Вінницької області повідомлено Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про підготовку позовної заяви, в інтересах держави (а.с.53). З урахуванням зазначеного, та через встановлення судом існуючого порушення інтересів держави, а саме: порушення права Іллінецької міської ради Вінницької області на розпорядження комунальною власністю від імені держави та інтересах громади з метою забезпечення дохідної частини місцевого бюджету, суд вважає, що представництво заступником прокурора Вінницької області інтересів держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, здійснюються на достатніх та підтверджених правових підставах. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що земельна ділянка, яка є комунальною власністю та Іллінецькій міській раді Вінницької області, самовільно зайнята відповідачем, а тому [PERSON] повинен повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області самовільно зайняту земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір, в сумі 1 762 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь прокуратури Вінницької області.

Outcome: approved