Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказує, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить майно, яке складається з 60/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в місті Коростишеві Житомирської області, провулок Щорса, 44, що належали її батьку [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Коростишівською державною нотаріальною конторою Житомирської області 16 травня 2000 року. Позивач також вказує, що її батьком було самовільно збудовано гараж та баню, позначені літерою В та Г на плані земельної ділянки, ці обєкти у технічному паспорті на садибний житловий будинок визнані як самочинне будівництво. [PERSON] помер 25 березня 2013 року, у звязку з цим ці обєкти не були введені в експлуатацію, а відповідно не було отримано свідоцтво про право власності на обєкти будівництва, тому вони вважаються самочинним незавершеним будівництвом. Позивач вказує, що відповідно до чинного законодавства, її батько вважався власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва, а тому вона має право на визнання права власності на ці матеріали та обладнання. Тому позивач просить визнати за нею право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використанні в процесі будівництва, а саме: гаражу та бані, що знаходяться за адресою: місто Коростишів Житомирської області, провулок Щорса, 44. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У відповідності до пункту11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про спадщину за законом [PERSON] є спадкоємцем 60/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в місті Коростишеві Житомирської області, провулок Щорса, 44, що належали померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Коростишівською державною нотаріальною конторою Житомирської області 16 травня 2000 року. Уцілому житловий будинок літ. А, житловою площею 49,5 кв.м., загальною площею 93,3 кв.м., до нього належать сарай літ. Б, вбиральня літ. У, огорожа №1. Згідно з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 грудня 2014 року [PERSON] належить 60/100 вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями на праві приватної власності. Спадкодавцем 10 липня 2012 року було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок (інвентаризаційна справа №3408). Виходячи зі змісту частин 1, 2 статті 331, частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації. Згідно положень статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно пункту 3 статті, до завершення будівництва (створення майна) особа, вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування конкретного права чи обов'язку є набуття їх спадкодавцем у встановленому законом порядку. Частиною 1 статті 178 Цивільного кодексу України передбачено, що об'єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Так як до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на будівельні матеріали, які були використанні для будівництва гаража та бані. Відтак, позовні вимоги позивача в частині визнання за нею право власності на будівельні матеріали в порядку спадкування за законом є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved