Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Заступник керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури Арнаут Я.М. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Могилів-Подільської районної державної адміністрації до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області № 139/281/21 від 05.05.2021 [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України. Зокрема, встановлено, що [PERSON] подала Управлінню праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької районної державної адміністрації декларацію від 15.06.2017 про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням всіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, яка містила завідомо неправдиві відомості на підставі чого їй за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 було виплачено державні кошти на загальну суму 35634 грн 14 коп. Вказані кошти прокурор і просив стягнути з відповідача на користь держави. Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17.06.2021 було прийнято до розгляду позовну заяву заступника керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Могилів-Подільської районної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином у вигляді незаконно отриманої державної допомоги одиноким матерям та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач копію ухвали суду від 17.06.2021 та доданих до неї матеріалів позовної заяви отримала 30.06.2021, відзив до суду не направила. Жодних заяв чи клопотань від неї не надходило (а.с. 25). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області № 139/281/21 від 05.05.2021 [PERSON] визнано винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1 та 2 ст. 190 КК України, та призначено покарання: за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді двісті годин громадських робіт; за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України [PERSON] призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 1 (один) рік позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання. Вирок набрав законної сили 05 червня 2021 року (а.с. 8-10). Вказаним вироком встановлено, що відповідно ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-XII від 21 листопада 1992 року та абзацу 4 п. 33 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, жінка, \~яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. Однак, [PERSON] 17 серпня 2018 року у робочий час, знаходячись в приміщені Управління праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману відповідального працівника УПСЗН Мурованокуриловецької РДА, а саме шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям при оформленні даної допомоги, вказавши при заповненні заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 № 441, та при заповненні декларації від 15.06.2017 «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням всіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», бланк якої затверджений наказом Міністерства соціальної політики України 22.03.2007 № 204 (із змінами), дані, які містили завідомо неправдиві відомості. Зокрема, [PERSON] вказала, що вона проживає та виховує синів [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] [INFO] , сама. Насправді [PERSON] проживає і веде спільне господарство та виховує вказаних малолітніх дітей з їх біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , мешканцем [ADDRESS] ) з 2014 року до теперішнього часу (не менше останніх 7 років). Подані [PERSON] до УПСЗН документи стали підставою для нарахування та виплати їй соціальної допомоги на дітей як одинокій матері на підставі відповідного рішення від 25 січня 2019 року. За період з 01.01.2019 до 28.02.2019 [PERSON] незаконно отримала державну соціальну допомогу на дітей як одинока мати на сина [PERSON] в розмірі 534 грн 04 коп. і на сина [PERSON] 534 грн 04 коп., чим самим спричинила державі, в особі управління праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької районної державної адміністрації матеріальні збитки на загальну суму 1068 гривень 08 копійок. Крім того, [PERSON] 12 березня 2019 року, 13 листопада 2019 року, 05 травня 2020 року та 16 листопада 2020 року в тому ж місці, з тією ж метою умисно повторно ввела в оману відповідного працівника УПСЗН Мурованокуриловецької РДА, вказавши при заповненні відповідних заяв та декларацій завідомо неправдиві відомості щодо самостійного проживання та виховання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , а з травня 2020 року ще й дочки [PERSON] , [INFO] . На підставі поданих [PERSON] документів УПСЗН Мурованокуриловецької РДА були прийняті рішення відповідно 19 березня 2019 року, 21 листопада 2019 року, 01 червня 2020 року та 07 грудня 2020 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми, а саме соціальної допомоги одинокій матері, та виплачено за період з 01.03.2019 до 31.12.2020 такої допомоги на суму 34566 гривень 06 копійок. Всього за період з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2020 року [PERSON] протиправно заволоділа державними коштами на загальну суму 35634 гривні 14 копійок. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає доведеним, що [PERSON] вчинила кримінальні правопорушення внаслідок яких завдала державі збитку на загальну суму 34566 грн 06 коп. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків. Крім того, з огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166 - 1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України № 6-954цс16 від 26.10.2016. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У цій справі, суд вважає, що прокурором відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України доведено позовні вимоги, а відповідачем не надано належних доказів на їх спростування, жодним чином не спростовано її вини у спричиненні шкоди, а тому кошти в сумі 35634 гривні 14 копійок підлягають стягненню з [PERSON] на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Могилів-Подільської районної державної адміністрації. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог заступника керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Могилів-Подільської районної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином у вигляді незаконно отриманої державної допомоги одиноким матерям, а тому вважає за необхідне їх задоволити у повному обсязі. Крім того, судом враховано, що Управління соціального захисту населення Могилів-Подільської районної державної адміністрації повідомило прокуратуру про те, що Управлінням листом від 14.05.2021 № 1294/01-30 було повідомлено [PERSON] про повернення надміру виплачених коштів, отримання якого вона засвідчила підписом на другому екземплярі. Згідно заяви [PERSON] від 17.05.2021 вона зобов`язалась добровільно повертати протиправно отримані кошти допомоги на дітей одиноким матерям, частинами до повного погашення заборгованості. Станом на 04.06.2021 протиправно отримані кошти допомоги на дітей одиноким матерям [PERSON] не повертались (а.с. 12). У зв`язку з цим, з відповідним позовом до суду звернулася саме прокуратура, якій у відповідності до положень ст. 56 ЦПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» надані відповідні повноваження. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, тобто в сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved