Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2021 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг - задовольнити частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором в розмірі 45280, 00 грн. В решті позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] суму судового збору в розмірі 975,00 грн.. У травні 2021 року представник позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу. У вказаній заяві представник позивача просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правову допомогу в розмірі 14000,00 грн. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися судом належним чином. Суд вважає за можливе розглядати зазначене питання у відсутність сторін, оскільки їхня неявка, згідно із ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом при ухваленні рішення від 20.05.2021 не було вирішено питання щодо розподілу понесених відповідачем витрат на правничу допомогу. Згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами статті 137 ЦПК України визначено, що з витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесення судових витрат представником було надано договір про надання правової допомоги з позивачем від 23.11.2020, Додаткову угоду №1, рахунки на оплату та копії квитанцій. Разом з цим, з наданих документів не вбачається, що вказані договори та оплати за ними пов`язані зі справою за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг. В наданих документах відсутні жодні посилання на вказану цивільну справу, окрім того, надані документи не містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. При цьому, розмір витрат на правничу правову допомогу так само як і взаємозв`язок між договорами про надання правової допомоги та конкретною цивільною справою у якій така допомога надавалась, маю бути доведеним не залежно від наявності чи відсутності клопотання відповідача про зменшення розміру витрат. З урахуванням наведеного, відсутні підстави для задоволення вимог представника позивача про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed