Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.04.2019 року, позовні вимоги позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про визнання батьківства - задоволено; ухвалено визнати [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Чернівці, Чернівецька область, Україна; зобов`язано Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області виключити з актового запису № 1132 від 16.05.2018 року про народження [PERSON] , [INFO] , відомості в графі Батьки, про [PERSON] , як батька дитини та внести зміни до актового запису № 1132 від 16.05.2018 року про народження [PERSON] , [INFO] , зробленого Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, зазначивши в графі батько [PERSON] , [INFO] , громадянин України, змінивши при цьому прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON] ; стягнуто з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] судові витрати по сплаті судового збору, документально підтвердженого квитанцією 0.0.1164768140.1 від 20.10.2018 року, в розмірі 704,80 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06.09.2019 року, заяву [PERSON] про скасування заочного рішення від 05.04.2019 року постановленого по справі за позовом [PERSON] до відповідача [PERSON] про визнання батьківства скасовано і призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання батьківства, мотивуючи позовні вимоги тим, що з 18.07.2016 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] . В середині вересня 2017 року вона завагітніла від відповідача [PERSON] і [INFO] народила доньку - [PERSON] . За місяць до народження доньки відповідач [PERSON] припинив з нею сімейні відносини, пішов від неї та став проживати окремо. Відповідач [PERSON] не визнав себе батьком [PERSON] після її народження. Під час реєстрації народження дитини у Чернівецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції ім`я та по батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за її вказівкою, як матері - батьком дитини [PERSON] . Походження дитини [PERSON] від [PERSON] може бути підтверджене результатами судово-імунологічної експертизи, проте відповідач ухиляється від її проведення. Посилаючись на норми законодавства,просить визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану Чернівецької області внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянськог остану про народження [PERSON] ивдати нове свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача [PERSON] судові витратив розмірі 704,80 грн. на її корить. 22.01.2019 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до яких просила внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження [PERSON] та видати нове свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] , [INFO] , позовні вимоги задовольнити (а.с.35). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02.10.2019 року по справі з метою визначення батьківства призначено судово-генетичну експертизу. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи належним чином, до суду подала через канцелярію суду письмову заяву з клопотанням справу розглянути в її відсутність у підготовчому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив, надавши право представляти його інтереси представнику, адвокату Прядко А.І. (а.с.73-75, 77), який просив справу розглянути в підготовчому засіданні, посилаючись на результати проведеної експертизи на підставі ухвали суду від 02.10.2019 року позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. За приписами ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони проживали в не зареєстрованому шлюбі, під час перебування в якому [INFO] позивач [PERSON] народила доньку - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, відповідно до якого, батьками дитини зазначено: [PERSON] , [PERSON] (а.с.10). Згідно паспорта громадянина України, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с.7). У відповідності до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, реєстрація дитини [PERSON] , [INFO] здійснено за вказівкою матері [PERSON] та записано батьком дитини відповідача [PERSON] (а.с.11). У відповідності до Висновку генотипоскопічного дослідження, проведеного на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02.10.2019 року по справі з метою визначення батьківства, біологічне батьківство учасника « [PERSON] , дата народження [INFO] » відносно учасника « [PERSON] , дата народження [INFO] », в рамках проведеного дослідження, не виключається, ймовірність того, що отраманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,999999% (а.с.89-103). У відповідності до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ст. 135 ч. 1 СК України). Передбачено ст.128 ч.2 Сімейного кодексу України, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). З огляду на п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки під час розгляду справи знайшов своє підтвердження факт того, що відповідач [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедлививий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved