Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

До суду з позовною заявою про розірвання шлюбу звернувся позивач [PERSON] до відповідача [PERSON]. На обґрунтування свого позову позивач вказує, що 17.07.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрували у відділі РАЦС Петропавлівського РУЮ Дніпропетровської області актовий запис №26. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено 2014 року, та за її глибоким переконанням подальше підтримувати сімейні відносини немає. Майнового спору між ними немає. Шлюб розривають вперше. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Час на примирення просить не надавати. З цих підстав вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими і подальше спільне життя їх з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.104,105,110 СК України просить їх шлюб розірвати та стягнути з відповідача судовий збір, який вона сплатила при подачі позовної заяви. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прізвище бажає залишити шлюбне. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, згоден на розлучення. Суд вивчивши заяви сторін, матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 17.07.2010 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №26, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], яке було видане вищевказаним відділом. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] З матеріалів справи судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного домашнього господарства не ведуть, мають кожний окремо бюджет, позивачка не бажає змінювати прізвище . Згідно частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст..110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 Сімейного кодексу України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка надала суду документальне підтвердження витрат, пов'язаних з поданням позовної заяви до суду, а саме квитанцію N NOK3B35260 від 06.07.2015 року про сплату судового збору в сумі 243,60 грн на користь держави. Відповідач позов визнав повністю тому і судові витрати повинні бути стягнені на користь позивача. Відповідно до статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved