Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 19, розташований по вул. Першотравнева в с. Виселок Віньковецького району в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 28.10.2012 року. Позивач зазначає, що після смерті спадкодавця вона відповідним чином прийняла спадщину та частину спадкового майна оформила. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із надвірними будівлями. Однак, їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності на спадкове майно за спадкодавцем. В судове засідання позивач та його представник не зявилися. На імя суду представник позивача надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити. \~\~Представник відповідача [PERSON]\~сільської ради\~Віньковецького району\~Хмельницької області в\~судове засідання\~не зявився,\~однак до\~суду надійшла\~заява про\~те,\~що останній\~просить справу\~розглянути за\~його відсутності. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення. Дослідивши надані сторонами докази, слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06.01.2012 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 178102 від 11.01.2012 року, актовий запис № 2. Вона була власником домоволодіння № 19, розташованого по вул. Першотравнева в с. Виселок Віньковецького району Хмельницької області, що підтверджується вдовідкою КП «БТІ» про проведення інвентаризації в 1990 році, згідно якої [PERSON] мала на праві особистої власності будинок № 19 по вул. Першотравневій в с. Виселок. Спадщину після неї прийняв в силу ст. 1268 ЦК України її чоловік [PERSON], який постійно проживав зі спадкодавцем (довідка [PERSON] сільської ради № 598 від 16.10.2018 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії БВ № 323762 від 25.08.1976 року, актовий запис № 22). 28.10.2012 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 194544, виданим відділом ДРАЦС Деражнянського РУЮ у Хмельницькій області, актовий запис № 102. Позивач належним чином прийняла спадщину після померлого [PERSON], звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса (свідоцтво про народження серії І-АГ № 631210 від 05.02.1970 року, актовий запис № 10, свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-АП № 381394 від 21.02.1987 року, актовий запис № 21). Частину спадкового майна вона оформила (свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.07.2018 року № 159), а на домоволодіння, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, вона реалізувати своїх спадкових прав не може (повідомлення завідувача І Хмельницької державної нотаріальної контори від 27.09.2018 року № 2094/02-14). \~\~Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. \~Згідно\~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ Ч.1\~ст. 1297 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обовязків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини\~ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обовязки щодо обєктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обовязки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати обєкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. При вирішенні спору, суд бере до уваги, що згідно вимог Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім`ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 19851988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Проте, у період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась у сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Відповідно до приписів\~ст. 41 Конституції України\~та ст.ст.\~316,\~319,\~321 ЦК України\~правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved