overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

ЗАТ „[PERSON]Ес.Ем. в особі Філії ЗАТ [PERSON]Ес.Ем. у місті Одесі звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 28.01.2008 року між ЗАТ „[PERSON]Ес.Ем. та [PERSON] укладено угоду № 2718296 про надання послуг стільникового мобільного звязку стандарту GSM, згідно якої позивач зобовязався підключити до мережі оператора абонента та надати йому послуги стільникового мобільного звязку стандарту GSM на телефонним номером 80674881892, а відповідач зобовязався здійснювати оплату за надані послуги мобільного звязку на умовах угоди. Оскільки в порушення умов угоди відповідач з жовтня 2009 року припинив оплату наданих йому послуг, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність. Відповідач в судове засідання, на неодноразовий виклик до суду, не зявилась, про день, час, місце розгляду справи сповіщена належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи в порядку письмового провадження, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 28.01.2008 року між ЗАТ „[PERSON]Ес.Ем. та [PERSON] укладено угоду № 2718296 про надання послуг стільникового мобільного звязку стандарту GSM, згідно якої позивач зобовязався підключити до мережі оператора абонента та надати йому послуги стільникового мобільного звязку стандарту GSM на телефонним номером 80674881892, а [PERSON] зобовязався здійснювати оплату за надані послуги мобільного звязку на умовах угоди. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно п. 5 ст. 33 Закону України „Про телекомунікації споживачі телекомунікаційних послуг зобовязані виконувати умови договору про наданння телекомунікаційних послуг, у тому числі своєчасно сплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. В судовому засіданні також втсановлено, що з вересня 2009 року відповідач припинив оплату наданих послуг, в наслідок чого виникла заборгованість, яка становм на 15.04.2010 року становить 15 219,11 гривень. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином сума штрафних санкцій нарахований боржнику складає: 773,57 гривень пеня; 1\~138,39 гривень сума індексу інфляції; 226,41 гривень 3% річних, а всього 2 138,37 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» звернулося до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заподіяних збитків, мотивуючи тим, що відповідач [PERSON], який проживає по [ADDRESS] самовільно підключився до мережі поза засобами обліку, таким чином електроенергія, що споживалася відповідачем електролічильником не обраховувалася. Про виявлені порушення був складений акт від 11.01.2013 року № К 018220 та зроблено розрахунок збитків, заподіяних енергопостачальнику. Добровільно відповідач погасити суму збитків відмовляється, тому просить стягнути з відповідача суму збитків в розмірі 6488,48 грн. та судові витрати у розмірі 229,40. У судовому засіданні представник позивача Тимошенко О.В. доводи позовної заяви підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. про що свідчить почтове повідомлення, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши доводи представника позивача, письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] проживає по [ADDRESS], є споживачем електроенергії, яку постачає ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» та повинен дотримуватися Правил користування електричною енергією для населення, якими регулюються відносини між споживачем та постачальником електроенергії. 11 січня 2013 року представниками енергопостачальника «А.Е.С. Київобленерго» було виявлено порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення до мережі поза засобами обліку, про що було складено відповідний акт № К 018220 від 11 січня 2013 року (а.с. 2). На підставі п.53 Правил та Методики, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 04.05.2006 року №562 зроблено розрахунок збитків, заподіяних енергопостачальнику по акту № К018220 за не обліковану електричну енергію в сумі 6488,48 грн. Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, а також шкода, завдана майну юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене, оскільки відповідач в добровільному порядку ухиляється від сплати боргу, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за недораховану спожиту електричну енергію в сумі 6488 грн. 48 коп. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

ЗАТ «ОТП Факторинг України» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач не виконує умови кредитного договору № ML-205/013/2008 укладеного 04.08.2008 р. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі вказавши про не заперечення заочного рішення та наполягав на повному задоволенні позову. Представник відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, просив в його задоволенні відносно [PERSON] відмовити відносно [PERSON] задовольнити частково з підстав викладених в запереченні. Вислухавши представника відповідача, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 04.08.2008 року між ЗАТ «ОТП Факторинг України» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № ML-205/013/2008, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 50000, 00 доларів США, з відсотковою ставкою 3, 99 % строком до 04.04.2025 року. В забезпечення договору кредиту 04.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Факторинг України» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки. У зв'язку з невиконанням відповідачами умов кредитного договору щодо строків погашення кредиту, станом на 22.10.2013 р. заборгованість відповідачів по кредиту становить 1267930, 14 грн. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

За трудовою книжкою, [PERSON] працював водієм автоколони ПрАТ «АК «Укртранс» з 10 жовтня 2011 року, наказом по підприємству від 03.05.2017 №62/2-к [PERSON] з 03.05.2017р. було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. На день звільнення, як це вбачається з розрахункових листів, підприємство заборгувало [PERSON] 14908,29 грн. заробітної плати та 2628.86 грн. компенсації за невикористану відпустку. [PERSON] в липні 2017 року заявив позов про стягнення з ПрАТ «АК «Укртранс» вказаної заборгованості, а також 11999,92 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи за період з 04.05.2017р. по 03.07.2017р. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, а представник відповідача Яковенко Д.А. позов визнав і не заперечував проти задоволення його вимог. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, переконавшись в добровільності сторін, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 47, 115, 116, 117 КЗпП України. Судові витрати у справі, за вказаного рішення, суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

За ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 13.06.2016 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області за територіальною підсудністю. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що 08.10.1988 року зареєстровано шлюб з відповідачем, проте сторони з 26.05.2000 року проживають окремо, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у звязк з чим просить суд розірвати вказаний шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачу «Литвак». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, 22.08.2016 року надав до суду заяву, про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання 23.08.2016 року та 20.09.2016 року повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно вимог ст.76 ЦПК України шляхом направлення судових повісток на адресу, зазначену у позовній заяві позивачем та в адресній довідці Пятихатського РС ГУДМСУ в Дніпропетровській області №483 від 11.08.2016 року. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України\~ ухвалити заочне рішення по справі. Доовідкою відділу реєстрації актів громадського стану Генічеського району Херсонської області посвідчено, що 08.10.1988 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб за актовим записом №09. Згідно з ч.ч.1,2 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, при чому якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Враховуючі вищезазначені обставини, оскільки за позовною заявою з 26.05.2000 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені та не поновлені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, доказів іншого до суд не надано та при розгляді справи не встановлено, суд вважає подальше збереження сім'ї сторін неможливим, так як це протирічить інтересам обох стороін, у звязку з чим задовольняє позов про розірвання шлюбу сторін. На підставі ст.ст.104,110,112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Захисник [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом в інтересах [PERSON] до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач в позовній заяві в новій редакції посилається на те, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ВТК №502845 від 29 липня 2013 року, посвідченого ПН ЧМО Тумак А.М., який зареєстрований 29.07.2013 року в ДРРП на нерухоме майно, належить житлова квартира [ADDRESS] , оригінали яких знаходяться у позивача, копію договору дарування та витяг у додатку. У вказаній квартирі зареєстровано двоє осіб, відповідач по справі лише формально зареєстрована з 30.07.2013р., однак не проживає в даній квартирі і її місце проживання позивачу не відоме. Крім цього, відповідач не сплачує комунальні платежі, не отримує за даною адресою кореспонденцію, її особистих речей в квартирі немає і взагалі квартирою вона не цікавиться, що підтверджується актом КЖРЕП 5. Перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачу позивач не чинила і змушена сплачувати за двох комунальні платежі. Залишившись зареєстрованою у квартирі, відповідач порушує її право як власника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Західно-Чорноморське басейнове Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків у розмірі 68,00 гривень. Представник позивача посилається на те, що 15.06.2013 року о 14:00 годині [PERSON], порушуючи вимоги законодавства України у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в період державної заборони на лов бичка, здійснював лов риби з катера «[NUMBER]» одною вудочкою на Чорному морі в районі смт. Затока м. Білгород - Дністровський на відстані від берега більше 3 км, де лов риби для любительського та спортивного рибальства заборонено, і виловив рибу «бичок» в кількості 2 штук. Постановою Дністровського територіального відділу за № 007960/685 від 27.06.2013 року, відповідача було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення та накладено на останнього штраф в розмірі 85,00 гривень. В результаті таких неправомірних дій, відповідач заподіяв шкоду рибним запасам України, згідно «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року за № 1209, в розмірі 68,00 (шістдесят вісім) гривень (Бичок 2 шт. х 34,00 грн. = 68,00 грн.) Відповідач не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 15.06.2013 року о 14:00 годині громадянин [PERSON], порушуючи вимоги законодавства України у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в період державної заборони на лов бичка, здійснював лов риби з катера «[NUMBER]» одною вудочкою на Чорному морі в районі смт. Затока м. Білгород - Дністровський на відстані від берега більше 3 км, де лов риби для любительського та спортивного рибальства заборонено, і виловив рибу «бичок» в кількості 2 штук. Вказаними незаконними діями відповідач порушив вимоги ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» від 13.12.2007 року за № 2894, п.п. 3.15, 4.14.1 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року за №19. Порушення відповідачем вимог законодавства України у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу підтверджується постановою Дністровського територіального відділу за № 007960/685 від 27.06.2013 року, згідно якої відповідача [PERSON] було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення та накладено штраф в розмірі 85,00 гривень. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Західно-Чорноморське державне басейнове управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в особі Одеського територіального відділу звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], у якому просить суд стягнути з відповідачів на користь держави суму завданої шкоди у розмірі 2094,40 гривень, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явилися, хоч про час і місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 вересня 2013 року, біля 22:30 годин на Малому Аджалицькому лимані в районі смт. Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області відповідачі [PERSON] та [PERSON], порушуючи вимоги законодавства України в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, здійснював лов біоресурсів ручним збором, в результаті чого виловив водні біоресурси цінних видів: мідія, загальною вагою 30 кг., що перевищує добову норму вилову на 20кг. у кількості 1232 шт., в результаті чого завдали шкоду рибним запасам України на загальну суму 2094,40 гривень. Згідно з ч. 1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, заподіяна неправомірними діями фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. На підставі ст.1166 ч.1 ЦК України, ст..63 Закону України «Про тваринний світ», п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Західно-Чорноморське державне басейнове управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в особі Одеського територіального відділу звернулося до суду з позовом до [PERSON], у якому просить суд стягнути з відповідача на користь держави суму завданої шкоди у розмірі 292,40 гривень, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, хоч про час і місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 грудня 2013 року, біля 13:40 годин на Григорівському лимані в районі смт. Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області відповідач [PERSON], порушуючи вимоги законодавства України в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, здійснювала лов водних біоресурсів ручним збором, в результаті чого виловила водні біоресурси цінних видів: мідія (172 шт.), загальною вагою 9 кг., що перевищує добову норму вилову на одного рибалку на 4 кг., в результаті чого завдала шкоду рибним запасам України на загальну суму 292,40 гривень. Згідно з ч. 1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, заподіяна неправомірними діями фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. На підставі ст.1166 ч.1 ЦК України, ст..63 Закону України «Про тваринний світ», п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Заява архіваріуса суду мотивована тим, що до суду звернулась [PERSON] із заявою про видачу судового рішення по справі за її позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору житлового найму після чого стало відомо що зазначене провадження було втрачено. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявилися. Від [PERSON] надійшла заява про слухання справи у її відсутність та підтримання заяви про відновлення втраченого судового провадження. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, без здійснення фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що до Зарічного районного суду м. Суми надійшла заява [PERSON] про видачу судового рішення по справі за її позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору житлового найму (а.с. 4) Після чого стало відомо що зазначене провадження було втрачено. За інформацією наявною у архіві Зарічного районного суду м. Суми у алфавітному покажчику за 1979 рік даний позов зареєстрований за № 2-1081/1979. На запит суду на його адресу Департаментом забезпечення ресурсних платежів було надіслано рішення від 25.12.1979 року за № 2-1081 складене російською мовою «дело по иску [PERSON] к [PERSON] о признании действительности договора купли-продажи (а.с. 26) Згідно з ст. 407 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втрачених матеріалів судового провадження суд використовує ту частину провадження, яка збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи. Відповідно до ст. 408 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. Враховуючи, що наведені вище докази дана справа була розглянута 25.12.1979 року суддею Сіротіною та позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне задовольнити заяву секретаря суду про відновлення втрачених матеріалів судового провадження. Таким чином, суд вважає за необхідно відновити зміст виданого за результатами розгляду справи вищезазначеної справи рішення, а саме: «Признать действительным договор купли продажи домостроения, расположенного в г. Сумы по пер. Карбишева, 49, заключенного между [PERSON] и [PERSON] в октябре 1976 года. Взыскать с [PERSON] в пользу [PERSON] возврат госпошлины 104 руб. и 40 руб. за оказание юридической помощи. Решение может быть обжаловано в облсуд через райнарсуд в течении 10 дней с последующего дня после его оглашения» На підставі викладеного,

Outcome: approved