Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

До Харківського районного суду Харківської області звернулася [PERSON] до [PERSON] та Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення юридичного факту родинних відносин та визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом. Позов обгрунтований тим, що житловий будинок [ADDRESS] в КП «ХРБТІ» по праву приватної власності зареєстрований в ? частині за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 30.11.2005 р., реєстр № 3-2515 та в ? частині за бабусею позивачки- гр-кою [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Шостою Харківською державною нотаріальною конторою 09.03.1955 р., реєстр № 1110, що підтверджується копією договору купівлі-продажу та довідкою КП «ХРБТІ» № 106 від 22.0-5.2015 р. Згідно інвентарізаційних даних до складу спірного житлового будинку входять будинок літ. «А-1», який є дерев'яним, обкладеним цеглою, загальною площею 58,40 кв.м., житловою площею 31,50 кв.м., надвірні будівлі та споруди: погріб літ «Б», гараж літ. «Г», сараї літ.літ. «Ж», «З», «И», вбиральня літ. «К», літній душ літ. «Л», огорожі №№ 1-3. Самочинно збудовані будівлі відсутні. [INFO] р. померла бабуся позивачки - гр-ка [PERSON], що підтверджується довідкою відділу ДРАЦСУ реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області за № 12820-02-01-04-05 від 20.05.2015 р., оскільки свідоцтво про смерть не збереглося, а дублікат свідоцтва про ії смерть позивачка не може отримати через розбіжності в написанні їх прізвищ. Оскільки спірні правовідносини щодо спадкування належної [PERSON] частини цього будинку виникли у 1978 році, позивачка вважає, що вони регулюються відповідно до ст. 5 п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.) та нормами Цивільного кодексу України (в редакції 1963 р.), який діяв на час їх виникнення. Позивач, посилаючись на ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 р.) вважає, що ? частина спірного житлового будинку є об'єктом спадкування (майном померлої) після ії смерті, входить до складу спадщини, а відповідно до ст. 526 ЦК України (в редакції 1963 р.) місцем відкриття спадщини визначається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його частини. Статтею 17 ч. 1 ЦК України встановлено, що місцем проживання визначається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає, і, у зв'язку із цим, місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є будинок № [ADDRESS], де вона постійно проживала і де знаходиться ії майно, що підтверджується актом депутата Безлюдівської селищної ради, визначається відповідачами і за необхідності може бути підтверджено показаннями свідків. Спадкодавиця [PERSON] за своє життя ніяких заповітів не залишила, тому спадкування після ії смерті повинно відбуватися за законом. На час відкриття спадщини батьків та чоловіка спадкодавці в живих вже не було. Батько позивачки - [PERSON] був єдиним спадкоємцем за законом першої черги, бо інших дітей у бабусі не було. Позивач вважає, що у встановлений законом шестимісячний строк ії батько - [PERSON] спадщину після смерті своєї матері - [PERSON] прийняв, відповідно до ст. 548, ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) так як у встановлений законом шестимісячний строк фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, тому як постійно до дня своєї смерті мешкав та був зареєстрований у спірному будинку, слідкував за ним, земельною ділянкою, сплачував комунальні, страхові та податкові платежі, забрав собі речі та документи своєї матері. Зазначені обставини також підтверджуються відомостями вказаними в акті депутата Безлюдівської селищної ради і визнаються відповідачами. Оскільки ? частина спірного будинку належить ії бабусі [PERSON], і, відповідно входить до складу спадкового майна, то в разі прийняття спадщини тільки ії батьком, який є ії єдиним спадкоємцем за законом, до нього повинно перейти право власності на все належне спадкодавці майно, тобто і на ? частину спірного житлового будинку. Однак, за своє життя батько позивачки - гр-н [PERSON] свої спадкові права не встиг оформити. [PERSON] помер [INFO] р., що підтверджується відповідним свідоцтвом про його смерть і тому, на думку позивача, оскільки спірні правовідносини щодо спадкування після його смерті виникли в 1983 році, то вони повинні регулюватися відповідно до норм Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, тобто закону, який діяв на час їх виникнення. [PERSON] також заповітів не залишав, тому спадкування після його смерті, на думку позивача, повинно відбуватися за законом. Згідно вимог ст. 529 ч. 1 ЦК України (в редакції 1963 р.) спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] являються тільки діти померлого - позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], бо його батьків на час відкриття спадщини в живих вже не було, а з їх матір'ю - [PERSON] шлюб був розірваний ще 09.04.1976 р. Позивач вказала, що після смерті батька у встановлений законом шестимісячний строк вона спадщину також прийняла, відповідно до ст. 548, ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), тому як вступила в управління і володіння спадковим майном, бо постійно проживала в спірному будинку, користувалась ним, земельною ділянкою і у неї залишились його речі і документи. Вказані відомості також підтверджуються відповідним актом депутата Безлюдівської селищної ради і визнаються відповідачами. Позивач продовжує користуватися належним спадкодавцю майном. Відповідач [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняла і на неї не претендує, претензій щодо отримання позивачем усієї спадщини не має. Оскільки ? частина спірного будинку, на думку позивачки, повинна належати ії батькові- [PERSON] в порядку спадкування за законом, то, вона вважає, що в разі прийняття нею спадщини, до неї повинно перейти право власності на все належне спадкове майно, тобто і на ? частку спірного житлового будинку при відсутності інших спадкоємців. Родинні стосунки між ними підтверджуються наданими нею свідоцтвом про народження, витягами з державного реєстру про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу відповідачами і свідками. Факт смерті ії батька та бабусі підтверджується свідоцтвом про смерть, довідкою відділу РАЦС. Факт прийняття спадщини підтверджується даними нотаріальної контори, акутом депутата, відповідачами і показаннями свідків. Однак, позивач вказала, що не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі на спірну частину житлового будинку через необхідність доводити місце відкриття спадщини, факт прийняття спадщини ії батьком - [PERSON] та нею, а також через необхідність встановлення юридичного факту родинних відносин між ії бабусею - [PERSON] та ії сином - гр-ном [PERSON], який являється батьком позивачки, так як в актовому записі про народження [PERSON] та в довідці про смерть ії бабусі- [PERSON] різняться написання прізвищ як спадкодавця так і спадкоємця із їх прізвищами в документах, які посвідчують особу, в свідоцтвах про їх смерть, а саме: «[PERSON]», «[PERSON]» та імені спадкодавці при написанні на українській мові «[PERSON]» та «[PERSON]», у зв'язку з чим державним нотаріусом позивачці було запропоновано звернутися до суду з питання оформлення спадкових справ, що підтверджується листом Першої державної нотаріальної контори Харківського району за № 1328/02-14 від 15.05.2015 р., у зв'язку із вказаним позовом вона змушена звернутися до суду. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, направила до суду листа в якому вказала, що підтримує заявлений нею позов в повному обсязі та просила розглядати справу без ії участі. (а.с. 35) Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, направила до суду заяву в якій просила розглядати справу без ії участі, проти позовних вимог не заперечує. (а.с. 34) Представник другого відповідача - Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання також не з'явився, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Суд, дослідивши зібрані докази по справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, вважає необхідним у позові відмовити з огляду на наступне. Відповідно до довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 22.05.2015 р. № 106: «Згідно архівних реєстраційних матеріалів БТІ станом на 31.12.2012 р. право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано в ? частині за гр-ном [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Першою Харківського району держнотконторою 30.11.2005 р. № 3-2515 та в ? частині за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Шостою Харківською держнотконторою 09.03.1955 р. № 1110. (а.с. 5) Договором купівлі-продажу посвідченого Шостою Харківською держнотконторою від 09.03.1955р підтверджується що [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] купили в рівних часинах кожна належне [PERSON] домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 6) Технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS] від 17.06.2015 р. встановлено, що [PERSON] і [PERSON] являються власниками по ? частки вказаного домоволодіння. (а.с. 7-9) Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області від 20.05.2015 р. № 02-1-04-05 підтверджується, що в архівних матеріалах Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області є актовий запис про смерть № 108 від [INFO] р. на [PERSON]. (а.с. 10) Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження серії [NUMBER] відповідно до актового запису № 376 від 08.07.1957 р. підтверджується, що [PERSON] народився [INFO] р., його батько- [PERSON] [PERSON], а мати- [PERSON] [PERSON]. (а.с. 12) Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу серії [NUMBER] відповідно до актового запису № 311 від 09.04.1976 р. розірвали шлюб чоловік- [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 13) Повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.05.2015 р. підтверджується що [PERSON] помер [INFO] р. (а.с. 11) Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 20.06.1966 р. Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області підтверджується, що [PERSON] народилася [INFO] р. в с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, ії батько- [PERSON] [PERSON], а мати- [PERSON] [PERSON]. (а.с. 14) Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 27.04.1963 р. Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області підтверджується, що [PERSON] народилася [INFO] р. в с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, ії батько- [PERSON] [PERSON], а мати- [PERSON] [PERSON]. (а.с. 15) Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища серії [NUMBER], відповідно до актового запису про шлюб № 27 від 22.11.1986 р. складеного виконавчим комітетом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області встановлені відомості про чоловіка - [PERSON] і відомості про дружину - прізвище до державної реєстрації шлюбу - [PERSON] і прізвище після державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відомості про розірвання шлюбу- відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області складено актовий запис про розірвання шлюбу № 531 від 07.12.2004 р. на підставі відповідного рішення Харківського районного суду Харківської області від 01.12.2003 р. (а.с. 16) Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища серії [NUMBER], відповідно до актового запису про шлюб № 14 від 05.06.1982 р. складеного виконавчим комітетом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області встановлені відомості про чоловіка - [PERSON] і відомості про дружину - прізвище до державної реєстрації шлюбу - [PERSON] і прізвище після державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відомості про розірвання шлюбу- відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області складено актовий запис про розірвання шлюбу № 327 від 09.07.1986 р. (а.с. 17) Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07.12.2004 р. встановлено, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний 07.12.2004 р. про що складений актовий запис про розірвання шлюбу № 531 відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області. (а.с. 18) Свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданим Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області підтверджується що вона померла 24.06.2009 р. (а.с. 19) Довідкою виданою виконкомом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 22.05.2015 р. підтверджується, що [PERSON], [INFO] дійсно проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] - сином, [INFO] та [PERSON]- сином, [INFO] (а.с. 20) Вказана довідка підтверджується даним про реєстрацію в паспорті [PERSON] серії [NUMBER] виданим Харківським РВ УМВС України в Харківській області 01.12.1999 р., де вказано, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 13.03.1987 р. (а.с. 23) Відповідно до паспорта [PERSON] серії [NUMBER] виданим Зміївським РВ УМВС України в Харківській області 03.01.2001 р., вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 20.04.1978 р. (а.с. 24-26) Із акта депутата Безлюдівської селищної ради по 21 округу- Ткаченко Марини Вікторівни від 24.07.2015 р. вбачається, що: «з виходом на місце в присутності свідків складено акт що [PERSON] згідно паспортних даних зареєстрована з 13.03.1987 р. за адресою: [ADDRESS]. Зі слів свідків - [PERSON], яка мешкає: [ADDRESS] та гр. [PERSON], яка мешкає: [ADDRESS], які підтверджують, що гр. [PERSON] дійсно народилась та мешкає в [ADDRESS] Свідки також підтверджують, що [PERSON] (яка помекрла) була рідною бабусею гр. [PERSON] Разом з бабусею [PERSON] мешкав ії син (батько гр. [PERSON]) гр-н [PERSON] (нині померлий) та [PERSON] (нині померла), сестра [PERSON] та гр. [PERSON]. За даною адресою, після смерті батьків та бабусі мешкали разом з сестрою [PERSON] та [PERSON]- після шлюбу [PERSON] виписалась та виїхала в Зміївський район с. Лівківка у 1989 р. та мешкає до теперішнього часу. (а.с. 22) Листом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 15.05.2015 р. № 1328/02-02-14 запропоновано [PERSON] звернутися до суду для встановлення: факту смерті власниці майна - [PERSON], місця відкриття спадщини після [PERSON] та [PERSON], факт прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON], факт прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON], факт наявності родинних зв'язків між [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 27) Судом на підставі клопотання позивача витребувані і долучені до справи копія актового запису про смерть № 108 від 29.12.1979 р. складеної виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області відносно [PERSON], якою підтверджується що вона померла [INFO] р. (а.с. 45-46, 49-50) Згідно відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 54/01-16 від 15.01.2016 р., відповідно до даних, наявних в держнотконторі після [PERSON], яка померла [INFO] р., що мешкала на час смерті в [ADDRESS], в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавці до держнотконтори з заявами про прийняття та про відмову від спадщини ніхто не звертався; [PERSON], який помер [INFO] р., що мешкав на час смерті в [ADDRESS] в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця до держнотконтори з заявами про прийняття та про відмову від спадщини ніхто не звертався. Свідоцтво про право на спадщину після вищевказаних спадкоємців держнотконтора не видавала. Інформацію про наявність або відсутність щодо заповітів складених від імені вищевказаних осіб із посиланням на ст. 8 закону України «Про нотаріат» на запит суду держнотконтора не надала. (а.с. 48) Судом встановлено, що позивач не вирішила питання щодо встановлення неправильності запису в відповідних актах громадянського стану щодо правильності написання прізвища та імені [PERSON], а звернулася для вирішення цього питання до суду, посилаючись як на доказ своїх вимог насамперед на акт депутата Безлюдівської селищної ради по 21 [PERSON] від 24.07.2015 р., яка в свою чергу склала його зі слів свідків - [PERSON], яка мешкає: [ADDRESS] та гр. [PERSON], яка мешкає: [ADDRESS]. На думку суду, цей акт не може підміняти актові записи органів РАЦС і суперечити ним. Згідно із п. 54 рішення Європейського суду України від 02.11.2004 р.: «Правильне застосування законодавства незаперечно становить суспільний інтерес». Статтею 59 ч. 1, ч. 2 ЦПК України передбачено, що суд не бере до розгляду докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У статті 63 ЦПК України вказано, що: «Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.» Порядок допиту свідків встановлений ст. 180 ЦПК України. Відповідно до частини першої, третьої, п'ятої та шостої цієї статті свідок допитується суддею в судовому засіданні. Свідки допитуються окремо. Перед допитом свідок попереджається під розписку про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та відмову від давання показань. Свідок приводиться судом до присяги, текст якої підписується свідком. Перед допитом суд встановлює особу свідка. Таким чином, суд вважає, що акт депутата Безлюдівської селищної ради по 21 округу- Ткаченко М.В. від 24.07.2015 р. щодо встановлення родинних стосунків між особами, встановлення правильності написання прізвища та імені особи, місця проживання, з питання прийняття спадщини - є недопустимим законом засобом доказування і суд не може спиратися на нього при ухваленні судового рішення. Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення факті, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р.: «Відповідно до п. 4 ст. 273 ЦПК суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.» Позивачем суду не надано даних про те, що органами реєстрації актів громадянського стану їй відмовлено у відновленні необхідних записів про реєстрацію цих актів у зв'язку з відсутністю даних записів у книгах реєстрації відповідних записів, що збереглись. Відповідно до п. 12 вказаної постанови: При розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали заявникові пропонується подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Однак, таких відомостей позивачем суду також надано не було для встановлення особи [PERSON] та [PERSON] і встановлення юридичного факту їх родинних відносин при наявності різних прізвищ. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення факті, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р.: «Заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст. 285 ЦПК) При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.» Згідно із ст. 1268 ч. 3 ЦК України: «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.» Однак, позивач [PERSON] не надала суду документів про прийняття ії батьком [PERSON] спадщини у межах шестимісячного строку після смерті [PERSON], а також не надала допустимих законом документів про те що вона прийняла спадщину у межах цього строку після смерті батька - [PERSON], так як, згідно із даними про ії реєстрацію з 13.03.1987 р. вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS], де вона була зареєстрована [INFO] р. на день смерті батька, документів суду не надала. Окрім цього, в позові вона ставить питання про визнання права власності на будинок [ADDRESS], у якому вона зараз зареєстрована. Разом з цим, позивач не ставить перед судом питання про поновлення пропущеного строку на прийняття спадщини шестимісячного строку. Суд також зазначає, що відповідно до ст.1217 ЦК України встановлені два види спадкування: за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ч. 1, ч. 2 ЦК України: «Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.» У позові не ставиться питання про визнання права власності за [PERSON] після смерті [PERSON], а потім про визнання права власності за позивачем після смерті батька - [PERSON]. У своєму позові [PERSON] просить визнати за нею право власності за законом після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO] р. та одночасно після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] р., ігноруючи відсутність у [PERSON] правовстановлюючих документів на спірний будинок і той факт, що за своє життя він не оформив спадщину після смерті матері. Відповідно до ст. 10 ч. 1- ч. 3 ЦПК України: «Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень». Статтею 11 ч. 1 ЦПК України передбачено, що: «суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін». Відповідно до ст. 60 ч. 1- ч. 3 ЦПК України: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір». Згідно із ст. 131 ЦПК України «Сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попередне судове засідання у справі не проводиться,- до початку розгляду справи по суті». Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України: «Особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявляти клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору». Позивач не наддала суду вищезазначених доказів, тобто не довела суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень стосовно заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим у задоволенні позову має бути відмовлено. Приймаючи до уваги викладене,

Outcome: dismissed