Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

До суду надійшла уточнена в ході судового розгляду позовна заява Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, що діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Комунального некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, яка обґрунтована тим, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідач - [PERSON] покинула дитину у КЛПЗ «Міська дитяча лікарня» м. Слов`янська. Рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 06.11.2019 року № 2088 малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 06.11.2019 року № 2089 [PERSON] було влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення. З 21.11.2019 року по теперішній час (на момент звернення до суду) [PERSON] перебуває в КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повному державному забезпеченні. Мати - відповідач по справі самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його нормальне самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. На підставі викладеного просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на особовий рахунок, відкритий на дитину в ПАТ «Державний Ощадний Банк України»; звільнити Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір»; стягнути з відповідача судовий збір згідно чинного законодавства України. Представник позивача - Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Щука О.В. до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі та розгляд справи провести без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.56). Згідно ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Втім, відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України. Представник третьої особи - Комунального некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка» Романов А.О. до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі (а.с.54). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.2019 року, виданого Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] було внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.7). Згідно Акту № 1 закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 23.09.2019 року, 19.09.2019 року о 19 годині 00 хвилин мати дитини [PERSON] самовільно покинула акушерське відділення в КЛПЗ «Пологовий будинок», дитина залишилася у відділенні (а.с.12). Відповідно до Повідомлення про дитину, яка залишилася без батьківського піклування від 09.10.2019 року, Слов`янським міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області повідомив Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради про те, що у КЛПЗ «Міська дитяча лікарня» м. Слов`янська Донецької області з 23.09.2019 року перебуває покинута дитина [PERSON] , [INFO] , яка залишилася без батьківського піклування (а.с.13). Рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 06.11.2019 року № 2088 малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.9). Рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 06.11.2019 року № 2089 [PERSON] було влаштовано до державного закладу до КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повне державне забезпечення (а.с.10). Згідно Довідки КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» від 13.05.2020 року, [PERSON] , [INFO] , знаходиться в даному закладі на повному державному забезпеченні з 21.11.2019 року по теперішній час (а.с.11). 13.05.2020 року на ім`я [PERSON] в Краматорському відділенні № 10004/0286 Публічного Акціонерного Товариства «Державний Ощадний Банк України» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.15). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської ради від 21.05.2020 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відносно своїх дітей батьки мають як права так і обов`язки стосовно її виховання. Так, відповідно до приписів ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам, мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до нього батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, … засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що матеріалами справи достовірно встановлений і підтверджений належними доказами той факт, що [PERSON] протягом тривалого періоду часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого сина [PERSON] , не займається його вихованням, не спілкується із ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не утримує належно в матеріальному плані, не цікавиться станом його здоров`я, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не проявляє до дитини турботи та уваги, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не опікується духовним розвитком та підготовкою до самостійного життя, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідного і належного харчування та медичного догляду. Доказів, які спростовують вищевказані обставини по справі [PERSON] до суду не надала. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, що діє в інтересах [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3 ст.166 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.2. ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, в порядку ч. 2 ст. 193 СК України, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Частиною 3 статті 193 СК України встановлено, що за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. На підставі вищевикладеного, з урахуванням задоволення позовних вимог Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, що діє в інтересах [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, які перераховувати на особовий рахунок, відкритий на дитину в ПАТ «Державний Ощадний Банк України». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, оскільки позивач при зверненні до суду із даним позовом звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved