Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності належав житловий будинок №3 по провулку Березневому в селі Гостра Могила Ставищенського району Київської області. 26 жовтня 2002 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] та їй - [PERSON]. 10 грудня 2015 року [PERSON] помер. 12 лютого 2016 року [PERSON] померла. Спадкоємицею померлої за заповітом, посвідченим 26 жовтня 2002 року [PERSON] сільською радою за реєстром №81, яка 02.08.2016 року, тобто в 6-ти місячний термін після смерті матері звернулася до Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є вона [PERSON]. До Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого 10 грудня 2015 року спадкоємця за заповітом [PERSON], онук спадкодавці, [PERSON]. Із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний належний спадкодавці житловий будинок вона звернулася до Ставищенської районної державної нотаріальної контори. Враховуючи, що свідоцтво про право власності на вказаний будинок було втрачено, 23 січня 2018 року в газеті «Сільські обрії» опубліковано відповідне оголошення. 15.01.2018 року державний нотаріус Ставищенської районної нотаріальної контори винесла постанову, якою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок та відсутність його державної реєстрації в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Як видно з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, будинок літер «А-1» загальною площею 59,8 м2, житловою площею 35,3 м2. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок літер «А-1», погріб з шийкою літер «Д», прибудова літер «а», літня кухня літер «Б», убиральня літер «В», гараж-прибудова літер «г», сарай літер «Г»,колодязь питний №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3. Земельна ділянка під будинком приватизована. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 12 лютого 2016 року матері [PERSON] на вищевказаний житловий будинок загальною площею 59,8 м2, житловою площею 35,3 м2, вартістю 165844 гривень. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник позивача подала до суду заяву з зазначенням, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у її та позивача відсутність (а. с. 39). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув, до суду сільська рада подала лист про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність представника сільської ради (а.с. 36). Третя особа: [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечив, так як після смерті свого батька [PERSON] має право на спадок за заповітом [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходчи із наступного. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності виданого 12 лютого 1991 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ставищенського району Київської області право власності на житловий будинок №3 по провулку Березневому в селі Гостра Могила Ставищенського району Київської області було зареєстроване за [PERSON] в реєстровій книзі №1, реєстровий №266, що підтверджується довідкою КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» від 18 грудня 2017 року №3514 (а.с. 7). 26 жовтня 2002 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON]. Заповіт посвідчено [PERSON] сільською радою Ставищенського району Київської області за реєстром №81 (а.с. 18). 10 грудня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 19 зворот). 12 лютого 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17). Спадкоємицею померлої за заповітом, посвідченим 26 жовтня 2002 року [PERSON] сільською радою за реєстром №81, яка 02.08.2016 року, тобто в 6-ти місячний термін після смерті матері звернулася до Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є [PERSON] (а.с. 15). До Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого 10 грудня 2015 року спадкоємця за заповітом [PERSON], онук спадкодавці, [PERSON] (а.с. 15 зв.). Із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належний спадкодавці житловий будинок №3 по провулку Березневому в селі Гостра Могила Ставищенського району Київської області позивач звернулася до Ставищенської районної державної нотаріальної контори (а.с. 19). Свідоцтва про право власності на вказаний будинок було втрачено, про що 23 січня 2018 року в газеті «Сільські обрії» було опубліковане відповідне оголошення, що підтверджується примірником газети (а.с. 9). 15.01.2018 року державний нотаріус Ставищенської районної нотаріальної контори [PERSON] за №23/02-31 винесла постанову, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок та відсутність його державної реєстрації в реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 21 зв.). Як видно з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, будинок літер «А-1» загальною площею 59,8 м2, житловою площею 35,3 м2. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок літер «А-1», погріб з шийкою літер «Д», прибудова літер «а», літня кухня літер «Б», убиральня літер «В», гараж-прибудова літер «г», сарай літер «Г»,колодязь питний №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3. (а.с. 10-12) Земельна ділянка під будинком приватизована, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю (а.с. 8). В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON], як спадкоємець, зазначений в заповіті, помер до відкриття спадщини, а заповідач не скористалася правом передбаченим ч.5 ст. 1254 ЦК України на внесення змін до заповіту або ч. 1 ст. 1244 ЦК України на призначення спадкоємця, його син [PERSON] права на спадкування після смерті 12 лютого 2016 року баби [PERSON] не має. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 ч. 1 п. 1 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набула права власності на житловий будинок №3 про провулку Березневому в селі Гостра Могила Ставищенського району Київської області, а тому це право увійшло до складу спадщини, а після її смерті 12 лютого 2016 року право власності в порядку спадкування за заповітом на вказаний будинок набула позивач, і оскільки відповідачем [PERSON] сільською радою позов визнається, - він підлягає задоволенню. Понесені витрати позивач бере на себе, як зазначено нею в позовній заяві.

Outcome: approved