Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

До суду звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства, в якому вказує, що вона навчалася з [PERSON] на одному курсі в Полтавській державній аграрній академії, де і познайомилися. З 4 курсу навчання (2011 рік) та по 2013 рік вони з відповідачем почали зустрічатися, їздили один до одного, знайомилися із батьками та родичами. Під час стосунків вона завагітніла про що відразу повідомила відповідача. На цьому їх стосунки припинилися. [INFO] народилася донька [PERSON] . В графі батько занесені дані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Після народження доньки в квітні 2014 року відповідач з власної ініціативи нібито проводив генетичну експертизу стосовно свого батьківства по відношенню до дитини, однак її результатів їй не надав мотивуючи тим, що саме він оплачував її послуги і тому це його власність. У травні 2014 року їй зателефонувала мати відповідача, яка повідомила, що хоче спілкуватися із внучкою на що вона абсолютно не заперечувала. Однак на цьому спілкування так і закінчилося. А тому просила суд визнати [PERSON] батьком [PERSON] , яка народилася у м. Полтаві 01 березня 2014 року та судові витрати покласти на відповідача у повному обсязі. Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, проте надала заяву про можливість розгляду справи без її участі, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, проте надав заяву про можливість проведення розгляду справи без його участі, в якій вказує, що позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, відповідно до якого матір`ю зазначена [PERSON] (а.с.8). При цьому інформація про батька була зазначена згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до частини другої статті 125 CК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в сукупності.

Outcome: approved