Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

До суду надійшов позов Національного університету біоресурсів і природокористування України до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку у сумі 5557,00 грн., збитків від інфляції в сумі 1083,79 грн. та трьох процентів річних в розмірі 194,74 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач як працівник Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві був поселений у кімнату [ADDRESS] терміном з 01.08.2015 року по 31.07.2016 року, у відповідності до вимог розділу Порядку поселення сторонніх осіб Положення про порядок поселення молодих спеціалістів, працівників університету та сторонніх осіб, які співпрацюють із підрозділами Університету, в гуртожитки студентського містечка Національного університету біоресурсів і природокористування України на 2015-2016 рік. Позивач добросовісно виконував взяті на себе зобов'язання, а відповідач, не розрахувавшись своєчасно за користування житловим приміщення, має відповідний борг, який позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також стягнути збитки від інфляції за спрострочення оплати відповідачем послуг та три проценти річних. Представник позивача в судове засідання не з»явилась. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просила позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з»явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Будь-які клопотання та відзив на позову суду не подавав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Національний університет біоресурсів і природокористування України є балансоутримувачем гуртожитку [ADDRESS] Як працівник Голосіївського РУ ГУ МВС України, відповідач [PERSON] був поселений у кімнату [ADDRESS] із 01.08.2015 року по 31.07.2016 року, що підтверджується витягом із наказу № 1018 від 17.09.2015 року, а також із відповідачем було укладено відповідний договір (а.с. 30, 31-34). За період проживання відповідача в гуртожитку утворилась заборгованість в сумі 5557,00 грн. за період з січня по липень 2016 року (а.с.37). Збитки від інфляції складають 1083,79 грн. та три проценти річних в розмірі 194,74 грн., що підтверджується відповідними розрахунками, наданими позивачем (а.с.38, 39). Суд погоджується з наданими позивачем розрахунками заборгованості, а також збитків від інфляції та трьох процентів річних. В добровільному порядку відповідачем заборгованість, що утворилась перед позивачем на погашена. Будь-яких доказів, які б спростовували доводи та обґрунтування позивача відповідачем суду подано не було. На підставі заяви відповідача між сторонами укладено договір за умовами якого університет надає, а мешканець приймає в тимчасове платне користування житлове приміщення на підставі акту-приймання. За таким актом відповідач прийняв кімнату для проживання. Згідно акту прийому-передачі житлового приміщення відповідачу передано житлове приміщення, чим підтверджено виконання позивачем зобов'язання про надання житлового приміщення (а.с.34). В свою чергу, за умовами договору відповідач зобов'язався сплачувати за проживання та додаткові послуги, проте зобов'язання належним чином не виконав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 599 ЦК України, зобов'язаний припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із п. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а тому з відповідача підлягає стягненню збитки від інфляції та 3% річних від простроченої суми. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та доведеним, в зв»язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved