Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що між позивачем та відповідачем 28 листопада 2013 року було укладено Договір б/н, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Всупереч умовам Договору відповідач належним чином свого зобовязання не виконав, а саме відповідач порушив строки повернення позивачу грошових коштів, відсотків, а також інших витрат відповідно до умов Договору. Позивач вказує, що відповідач станом на 19 квітня 2016 року повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитом у сумі 89278 грн. 14 коп., яка складається: 44319 грн.45 коп. заборгованість за кредитом; 40131 грн. 16 коп. заборгованість за відсотки за користування кредитом; 100 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 4227 грн. 53 коп. штраф (процентна складова) Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що між Банком та відповідачем виникли кредитні правовідносини, в яких позивач отримав від Банка в кредит грошові кошти та зобовязався його погасити на певних умовах та у встановлені строки, чого до теперішнього часу не зробив. Оскільки відповідач знаходився з Банком в трудових відносинах, то йому було запропоновано погасити тільки тіло кредиту, без нарахування відсотків та інших виплат, однак вказану пропозицію відповідач відхилив. Відповідача було звільнено з Банку за порушення умов трудового договору. На даний час позивач наполягає на погашені кредитної заборгованості у вигляді тіла кредиту, відсотків та інших нарахувань. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що він дійсно знаходився з Банком у трудових відносинах, у результаті чого вирішив взяти кредит. Кредит виплачувати він мав намір з грошових коштів, які йому надходили у вигляді заробітної плати та премій, однак Банк, на його думку, почав порушувати умови трудового договору та перестав виплачувати йому премії, у наслідок чого у нього не було можливості розраховуватися за кредит, так як заробітної плати без премій йому ледве вистачало на проживання. Далі, Банк почав відраховувати половину його заробітної плати в рахунок погашення відсотків за користування кредитом. При цьому, саме тіло кредиту Банк не погашав, в результаті чого він вирішив звільнитися. Вказує на те, що ніяких документів з Банком про погашення тільки тіла кредиту без відсотків та інших нарахувань, він не підписував, так як вони з цього приводу не досягли згоди. Вважає дії Банку неправомірними та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши докази по справі, вислухавши учасників судового засідання, суд вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтву про державну реєстрацію юридичної особи, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 19 березня 1992 року та у звязку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про державну реєстрацію 17 липня 2009 року (а.с.36). ПАТ КБ «ПриватБанк» включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується довідкою АА № 241170 з ЄДРПОУ(а.с.32). [PERSON] ПАТ КБ «ПриватБанк» (нова редакція) вбачається, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»(а.с.37). У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг відповідача від 28 листопада 2013 року, останній надав згоду на приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Зі змісту цієї заяви вбачається, що відповідач ознайомлений та згодний з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення(а.с.17). Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Закону сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Як встановлено судом, договір, що укладений між сторонами, складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Умов і правил надання банківських послуг і за характером є договором приєднання. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Судом встановлено, що 28 листопада 2013 року між сторонами саме в письмовій формі був укладений договір, який складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідач висловив свою згоду на укладання договору саме в такій формі та зазначив, що він ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. Таким чином, на підставі наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обовязки. Разом з тим, факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідачем був визнаний та не оспорювався в судовому засіданні. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором укладеним з відповідачем станом на 19 квітня 2016 року становить 89278 грн. 14 коп., яка складається: 44319 грн.45 коп. заборгованість за кредитом; 40131 грн. 16 коп. заборгованість за відсотки за користування кредитом; 100 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 4227 грн. 53 коп. штраф (процентна складова). Отже, судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати її повернення. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативний розрахунок. При цьому, суд виходить з вимог ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають істотне значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом сторони в процесі і не надав суду жодного з доказів, якщо у нього такі малися, що спростовують доводи позивача. При розгляді спору по суті, суд також враховує, що відповідач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, зокрема, з розміром процентів, які нараховуються банком, можливістю нарахування штрафних санкцій внаслідок неналежного виконання умов договору, та за власним бажанням і на свій власний розсуд погодився із запропонованими банком умовами договору. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 137800грн. 00 коп.

Outcome: approved