Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із позовом в якому мотивуючи тим, що їй відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом її діда, хоча вона увесь час проживала у спірній квартирі, що свідчить про прийняття спадщини, просить суд: -визнати за [PERSON] право власності на [ADDRESS] (колишня назва бульвар Гайдара) у м.\~Чорноморську (колишня назва Іллічівськ) Одеської області, як спадкоємицею за заповітом після смерті 29 грудня 2015 року [PERSON]. Позивач на судове засідання не прибула, була належним чином, через представника, повідомлена про час та місце судового розгляду справи. Представник позивача на судове за сідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини не явки. Ч.1 ст.224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що слід ухвалити заочне рішення. Суд дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.9) їй батьком приходився [PERSON]. Із змісту Свідоцтва про шлюб (а.с.10) вбачається, що [PERSON], у звязку з одруженням, змінила прізвище на [PERSON] та згідно Свідоцтва про народження в неї народилась дочка [PERSON] (а.с.8). Згідно Свідоцтва про смерть [PERSON] І-ЖД №430867 від 29 грудня 2015 року, - 28 грудня 2015 року [PERSON] батько [PERSON] та дід [PERSON] помер. Таким чином, померлий 28 грудня 2015 року [PERSON] приходився дідом [PERSON]. Згідно договору міни від 11.04.1995р [PERSON] набув право власності на [ADDRESS] (колишня назва бульвар Гайдара) у м.\~Чорноморську (колишня назва Іллічівськ) Одеської області. Згідно заповіту (а.с.11), [PERSON] заповідав, належну йому на праві власності [ADDRESS] (колишня назва бульвар Гайдара) у м.\~Чорноморську (колишня назва Іллічівськ) Одеської області онуці [PERSON]. Згідно звіту оцінки майна (а.с.15-36) вартість [ADDRESS] (колишня назва бульвар Гайдара) у м.\~Чорноморську (колишня назва Іллічівськ) Одеської області складає 425244,0\~грн. 16.01.2017р приватним нотаріусом [PERSON] [PERSON] відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини (а.с.12). Згідно листа (а.с.53), - спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Ст.223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст.1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що він прийняв спадщину. Враховуючи , що [PERSON] особисто розпорядився на випадок своєї смерті та заповів, належну йому на праві власності [ADDRESS] (колишня назва бульвар Гайдара) у м.\~Чорноморську (колишня назва Іллічівськ) Одеської області онуці [PERSON], суд вважає, що її позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved