Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

До суду надійшла заява КЗОЗ ХОКПЛ № 3 про примусову госпіталізацію недієздатного [PERSON], [INFO], який страждає на тяжкий психічний розлад в формі параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу, в звязку з чим становить небезпеку для себе та не може самостійно задовольнити свої основні життєві потреби. В судовому засіданні представник КЗОЗ «ХОКПЛ №3» лікар-психіатр психіатричного відділення КЗОЗ ХОКПЛ № 3 [PERSON], яка діє на підставі довіреності, заяву лікарні підтримала, вважала доцільним застосувати примусову госпіталізацію відносно недієздатного [PERSON]. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав. [PERSON] у судовому засіданні проти його примусової госпіталізації не заперечував. Адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти примусової госпіталізації недієздатного [PERSON] не заперечувала. Суд, заслухавши учасників справи та думку прокурора, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 17.10.2016 року о 12 год. 40 хв. був госпіталізований в КЗОЗ ХОКПЛ № 3. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2018 р. у справі № 643/3971/17 [PERSON] визнаний недієздатним та над ним встановлено опіку. Відповідно до акту психіатричного огляду недієздатної особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні від 06.03.2018 р., недієздатний [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії безперервного типу перебігу, внаслідок чого становить безпосередню небезпеку для себе та не здатний самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечують його життєдіяльність (відмовляється від прийому їжі, не може приготовити собі їжу, постирати), потребує у примусовій госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару. Встановлені факти свідчать про наявність у недієздатного [PERSON] тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії безперервного типу перебігу, внаслідок чого хворий становить безпосередню небезпеку для себе, не здатний самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечують його життєдіяльність, та має потребу у примусовій госпіталізації в психіатричний стаціонар, згідно ст. 14 Закону України « Про психіатричну допомогу», та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу».. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В звязку з наведеним, суд застосовує у відношенні недієздатного [PERSON] примусову стаціонарну психіатричну допомогу. Відповідно до п. 11 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved