Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

До суду звернулась позивачка з зазначеним позовом до відповідачки, згідно якого просила суд позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] та зняти її з реєстрації місця проживання. Свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві приватної власності належить вищезазначена квартира, яка набута нею у власність відповідно до договору дарування від 07.08.2015 року. Подарована квартира належала на праві приватної власності її матері [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]). Позивачка разом із матір'ю та сестрою [PERSON] проживали та були зареєстровані в зазначеній квартирі з 01.04.1994 року. З червня 1995 року відповідачка у зв'язку із зміною сімейного стану, переїхала мешкати в інше приміщення та в даній квартирі не проживає. Однак, після переїзду відповідачка з реєстрації у вказаній квартирі знята не була. Починаючи з 1995 року відповідачка участь у витратах на утримання квартири та оплаті комунальних послуг не приймає, за вказаною адресою не з'являється. Відносини між сторонами погіршились, вже тривалий час вони не підтримують жодних контактів та родинних стосунків, тому на сьогодні позивачці не відоме місце проживання відповідачки. У зв'язку із реєстрацією відповідача у квартирі, позивачка вимушена самостійно нести додаткові витрати по оплаті комунальних та інших платежів на утримання квартири, а тому реєстрація відповідачки у зазначеній квартирі заважає позивачці вільно користуватись своїми правами як власника. В суді позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, при цьому зазначила, що теперішнє місце проживання відповідачки їй не відоме, та вона не проживає в квартирі більше п'ятнадцяти років. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином за останньою відомою адресою її місця проживання, а також через засоби масової інформації, в судове засідання не з'явилась, будь-яких заяв, клопотань суду не надавала, у зв'язку з чим, суд визнає її неявку без поважних причин, та вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України. Представник відповідача Оболонського районного відділу Головного управління ДМС України в м.Києві в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв, клопотань суду не надавав. Представник Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково, заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині зняття з реєстрації місця проживання відповідача по справі, як позовної вимоги, що заявлена передчасно. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] які вказали, що [PERSON] вже більше 15 років як не бачили, місце її перебування їм не відомо, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування квартири, [PERSON] передала безоплатно у власність (подарувала) [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка є власником вказаної квартири і на час розгляду справи. (а.с. 8-9) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування. (а.с. 10-11) Відповідно до актів Житлово-будівельного кооперативу Мінського району м. Києва «Кристал-22», щодо не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] від 06.11.2008 року, 18.06.2009 року, 24.12.2009 року, 08.10.2015 року, 27.01.2016 року, 29.02.2016 року(а.с. 16-21) та письмових пояснень сусідів (а.с. 22-23), підтверджено факт не проживання відповідачки у вказаній квартирі з червня 1995 року. Відповідно до відповіді на запит КНП «ЦПМСД №2» від 01.04.2016 року, [PERSON] за період з 01.01.2015 року по теперішній час за медичною допомогою не зверталась та викликів лікаря не здійснювала. (а.с. 24) Відповідно до відповіді на запит Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 19.04.2016 року, проведено перевіркою встановлено, що за період часу з 01.01.2015 року по теперішній час, звернень з усними або письмовими заявами чи скаргами за адресою [ADDRESS] до управління поліції не надходило. (а.с. 25) Згідно довідки форми № 3 від 26.05.2016 року у спірній квартирі зареєстровані власник [PERSON], мати [PERSON], сестра [PERSON], дочка [PERSON] ( а.с. 26). Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії які не суперечать закону. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду справи судом не встановлено поважності причин не проживання відповідачки у спірній квартирі понад один рік, крім того реєстрація відповідачки в квартирі позивача створює власнику перешкоди у користуванні власністю, отже позовні вимоги підлягають задоволенню, та [PERSON] підлягає визнанню такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про зняття з реєстраційного обліку відповідачки, оскільки заявлена передчасно. Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має підстав. На підставі викладеного та

Outcome: partial