Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Заявник 27.04.2018 звернувся до суду з указаною заявою та просив суд встановити факт належності [PERSON], померлій 25.01.2000, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0293931 від 19.07.2000 року, виданого на підставі розпорядження Криворізької районної державної адміністрації на імя [PERSON] «Галини» Іванівни. Заявник вказує, що встановлення вказаного факту, необхідно йому для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON], оскільки при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва через виявлення розбіжностей у написанні імені спадкодавця у правовстановлюючому документі та свідоцтві про смерть. Заявник та його представник за довіреністю, до суду не зявилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити (а.с. 17). Заінтересована особа Софіївська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, участь свого представника у розгляд справи не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 16). Відзиву на заяву не надали. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та надавши оцінку доказам на їх підтвердження, визначившись з нормами права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 25.01.2000 року померла [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 761478, виданим Криворізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 8). [PERSON] є рідним сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 7). На підставі рішенням Криворізької районної державної адміністрації від 04.07.2000 року № 385-р, на імя [PERSON], як члена ВАТ ППЗ «Христофорівський», с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ ППЗ «Христофорівський», розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 9). Однак, при оформленні вказаного сертифікату допущено помилку в написанні імені [PERSON], а саме замість «Ганна» помилково вказано як «Галина», про що вказував заявник та що підтверджується текстом сертифікату (а.с. 9). Як слідує з довідки Софіївської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 942 від 22.12.2017, на момент смерті [PERSON] проживала одна за адресою: вул. Петровського, в с. Іванівка Криворізького району Дніпропетровської області, заповіт від її імені не посвідчувався (а.с. 21). Згідно заяви [PERSON], наявної в матеріалах спадкової справи, після смерті [PERSON], померлої 25.01.2000, він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на підставі ст. 529, 549 ЦК України (а.с. 19), однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з розбіжностями в написанні імя спадкодавця у правовстановлюючому документі на спадкове майно та свідоцтві про смерть спадкодавця (а.с. 26). Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (чинної на час смерті спадкодавця) спадкоємець визнавався таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, діти спадкоємця спадкують у першу чергу спадкування за законом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оскільки від встановлення судом факту належності спадкодавцю сертифікату на право на земельну частку (пай), залежить виникнення у заявника право на отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідно реалізація права на спадкове майно, вказаний юридичний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, заявник позбавлений можливості встановити такий факт у позасудовому порядку, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ ППЗ «Христофорівський», розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який видано на підставі рішення Криворізької РДА № 385-р від 04.07.2000 року на імя [PERSON] «Галини» Іванівни. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved