Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

За позовом позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] , котрий належить [PERSON] на праві приватної власності. В обґрунтування своїх вимог у позові стороною позивача зазначено про те, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Житловий будинок належить позивачеві на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25.07.2016 Семенівською районною державною нотаріальною конторою згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Крім позивача в належному їй будинку зареєстрований син [PERSON] (відповідач), що підтверджується записом в домовій книзі і витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого Семенівською міською радою Чернігівської області 29 червня 2021 року за № 11-07/2177. Відповідач [PERSON] з квітня 2020 року не проживає в будинку, хоча і залишається зареєстрованим в ньому. Згідно копії трудової книжки [PERSON] і довідки ТОВ «Будмеханізація-77» (російською мовою ООО «Строймеханизация-77») від 21 травня 2021 року [PERSON] з 28.04.2020 працює офіційно кранівником в Москві Російської Федерації. Для вирішення питання зняття з реєстрації відповідача позивач зверталася до нього особисто - просила знятись з реєстрації в належному їй будинку і зареєструватись по своєму фактичному місцю проживання, але відповідач на прохання не реагує і залишається зареєстрованим у будинку позивача. В результаті порушуються права позивача як власника, бо відповідач у будинку не проживає, але залишається в ньому зареєстрованим і позивач не має можливості оформити житлову субсидію, продати будинок. Враховуючі вказані вище обставини, відповідач [PERSON] втратив право користування житловим будинком внаслідок вибуття з нього на постійне місце проживання в інше жиле приміщення. Так як відповідач добровільно не бажає знятися з реєстрації в будинку, позивач вимушений звернутись до суду з цією позовною заявою для визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, відзиву на позов не подав, яким-небудь чином про наявні свої заперечення суд не повідомив, про причини своєї неявки суд не сповістив, письмової заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити на основі правил, закладених у норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, за приведених вище обставин, викладених у позові, які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, адже вони доводяться даними копій доданих до позову документів, зокрема, відомостями копії договору купівлі-продажу, копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, за яким позивач є власником згаданого вище житла (а. с. 7-8), даними довідки про реєстрацію місця проживання особи щодо зареєстрованого у цей час місця проживання відповідача в житлі позивача (а. с. 11). З огляду на викладене, суд убачає за потрібне позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] , котрий належить на праві власності позивачеві. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею при подачі позову судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved