Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулась [PERSON], треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Корюківської районної державної адміністрації, служба у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та утриманням дитини не займається, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, фактично самоусунувся від виховання малолітньої дитини, не цікавиться здоров'ям дитини. За таких обставин позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO]. Представник позивача та позивач у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, просили суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, підтвердивши факт усунення від виконання батьківських обов'язків щодо свого малолітнього сина [PERSON] Представники третіх осіб: служби у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області, органу опіки та піклування Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, встановив наступне. 28.09.2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу в них народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області 14.04.2004. Сімейні відносини не склалися та 03 жовтня 2006 року шлюб між позивачем та відповідачем було офіційно розірвано, що підтверджується повторним свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим 01 червня 2016 року серія [NUMBER]. З часу розірвання шлюбних відносин позивач та відповідач проживають окремо, дитина проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON]. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати разом з матір'ю. Крім стягнених аліментів, які відповідач платив невчасно і не в повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі. За весь час навчання в Корюківській ЗОШ І-ІІІ ст. № 4 відповідач не цікавився навчанням сина, його поведінкою, здобутками, не купував речі необхідні для навчання. [PERSON] з моменту розлучення не знає чим і коли хворів його син, не надав жодної допомоги на оздоровлення дитини, за останні роки не вітав сина з днем народження та не дарував взагалі ніяких подарунків. Відповідач про справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавиться життям, не відвідував і не відвідує її вдома, в Корюківській ЗОШ І-ІІІ ст. № 4. У зв'язку з тим, що батько на протязі тривалого часу не цікавиться життям сина, дитина на даний час не бажає спілкуватися з біологічним батьком та мати будь-які відносини, про що у судовому засіданні повідомив малолітній [PERSON] Актом обстеження від 27 липня 2017 року матеріально-побутові умови проживання дитини визнані гарними. Дитина забезпечена всім необхідним, створено всі умови для розвитку та навчання дитини. Згідно характеристики з Корюківської ЗОШ І-ІІІ ст. № 4 [PERSON] має хист до точних дисциплін, приймає участь в олімпіадах з математики. На даний час постає питання щодо поїздок за кордон з метою відпочинку та участі для обдарованих дітей в різних видах олімпіад. На даний момент дитина перебуває на повному утриманні матері та теперішнього чоловіка позивача, який повністю замінив йому батька. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст.141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, на думку позивача, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Згідно роз'яснень п. п. 15, 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Наведене свідчить, що відповідач в порушення ст.ст.150, 155, 180 СК України ухиляється від виконання обов'язків батька по вихованню та утриманню свого малолітнього сина, зокрема: утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний і моральний розвиток. Факт ухилення відповідача від виховання та утримання дитини підтверджується належними та допустимими доказами, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні і викладені судом вище. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, являючись батьком малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по її вихованню та утриманню, що відповідно до вимог ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 640 гривень судових витрат, згідно квитанції № 40 від 30.08.2017.

Outcome: approved