Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем у виконкомі Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, посилаючись на наступне: 14.09.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у виконкомі Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 8. В період шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу з відповідачем їх сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ними. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Що має наслідком втрату взаємопорозуміння, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, що привело до втрати любові та взаємоповаги один до одного, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Проти встановлення строку для примирення заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу «Фіщенко». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 14.09.2013 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований у виконкомі Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили любов та взаємопорозуміння та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні стосунки та ведення господарства сторони припинили починаючи з квітня 2016 року. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін. Шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання позивачки, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - «Фіщенко». Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що понесені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України потрібно стягнути з відповідача на користь позивачки, витрати, пов'язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд також вважає за можливе покласти на відповідача, так як з позивачкою залишається проживати неповнолітня дитина. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved