Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

До суду надійшла позовна заява за позовом [PERSON] до Макіївської міської ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує наступне. Згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], належить співвласникам [PERSON] 12 частина, [PERSON] 14 частина, [PERSON] 14 частина. [INFO] померла [PERSON], яка до смерті постійно мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 12 домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Це спадкове майно належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Макіївською державною нотаріальною конторою 01 лютого 1940 року. Це спадкове майно вона заповідала рідному сину померлої [PERSON]. [PERSON] фактично прийняв спадщину, так як був прописаний та постійно проживав у спадковому будинку, але своїх спадкових прав фактично не оформив. [INFO] помер [PERSON], який до смерті постійно мешкав за адресою [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 12 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], яку він спадкував у порядку спадкової трансмісії після смерті своєї матері [PERSON], та 14 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка належала померлому на підставі договору дарування. Але за цими документами вбачається вже один житловий будинок «Б-1». Спадкоємцем на вказане спадкове майно був рідний син померлого [PERSON], який фактично прийняв спадщину, так як був прописаний та постійно проживав у спадковому будинку, юридично не оформив свої спадкові права, але звернувся з заявою до виконавчого комітету Центрально-Міської районної Ради народних депутатів про введення у план земельної ділянки службових будівель та про виділ будинку з сумісного домоволодіння у відокремлене. Рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної Ради народних депутатів № 4571 від 13 грудня 1989 року було дозволено бюро технічної інвентаризації міста Макіївки ввести у план земельної ділянки [ADDRESS] будівлю Б-1 житлову прибудову, б-тамбур, б-2 сіни, б-3 веранду. Земельна ділянка була залишена у спільному використанні. [INFO] помер [PERSON], який до смерті постійно мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 3/4 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою : [ADDRESS]. Спадкоємицею після його смерті була його дружина [PERSON], яка спадщину фактично прийняла, так як була прописана та постійно проживала у спадковому будинку, але своїх спадкових прав фактично не оформила. [INFO] померла [PERSON], яка до смерті постійно мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 34 часток домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем на вказане спадкове майно є позивач - рідний син померлої. Інших спадкоємців не має. Спадок він прийняв шляхом подання відповідної заяви у Першу Макіївську державну нотаріальну контору. Але постановою державного нотаріуса Першої Макіївської державної нотаріальної контори Макарової Н.І. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з наступних підстав. У позивача відсутній юридичний документ - свідоцтво про право на спадщину, посвідчене Макіївською державною конторою 01.02.1940 року за № 10169 , який би підтверджував право власності померлої [PERSON]. На теперішній час спадкове майно - це будинок «Б-1», на який юридичні документи на підставі рішення виконавчого комітету Центрально-Міської районної Ради народних депутатів № 457/1 фактично не оформлені. Крім того, згідно акту TOB «Макіївське БТІ» від 24 січня 2014 року в житловому будинку лит. «Б-1» проведено реконструкцію із зміною функціонального призначення кімнат, побудована прибудова лит. « 6-4», в наслідок чого загальна площа змінилася з 77,0 кв.м. на 77,30 кв.м., у тому числі житлова з 36,30 кв.м. на 45,70 кв.м., побудовано сарай лит. «Т». Посилаючись на вимоги ст.ст. 331, 392, 1261, 1296 ЦК України, ст.ст. 529, 549 УК України в редакції 1963 року просив суд визнати за ним право власності на 3/4 частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], яке складається з житлового будинку «Б-1», загальною площею 77,30 кв.м., у тому числі житловою 45,70 кв.м., сарая лит. «Т», погреба лит. «Ж». Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та суду надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. В подальшому позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та суду пояснив, що [PERSON] проживав у спірному будинку зі своєю родиною у той час коли він купував будинок в 1990 році. Будинок на одному плані розділений забором, він користується та володіє будинком. На момент смерті батьків позивач проживав у спірному будинку, отже вважає, що є підстави для визнання за ним права власності. Також йому відомо, що у спірному будинку проживали батько позивача та його дружина. Будинок будував батько позивача та здійснював всі прибудови. В подальшому подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Макіївської міської ради до судового засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи за відсутності представника управління та при винесенні рішення повністю покладаються на розсуд суду /а.с. 63/. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно власниками домоволодіння за адресою [ADDRESS] є [PERSON] (1/2 частина), [PERSON] (1/4 частина), [PERSON] (1/4 частина) /а.с. 9,10,20,21,24-25/. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] /а.с. 36/. З копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Макіївської державної нотаріальної контори Чадаєвою І.К. 30.06.1947 року, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала належне їй на праві власності спірне нерухоме майно своєму сину [PERSON] /а.с. 23/. Таким чином, правовідносини виникли до набуття законної сили ЦК України (2003 р.), під час дії норм ЦК УРСР (1963 р.). Відповідно до вимог п. 5 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України (2003 р.), який набрав чинності з 1 січня 2004 р., правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набранням чинності цим кодексом. Згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до п.1ч.1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до копії домової книги [PERSON] був прописаний та проживав у спірному домоволодінні як на час смерті матері так і в подальшому до своєї смерті і вступив у володіння та управління спадковим майном. /а.с.28-34/. Даний факт підтверджується також листом заступника начальника юстиції виконкому Донецької обласної ради. ( а.с. 26) Відповідно до положень ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути здійснені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. На підставі п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 4 червня 1983 року « Про практику розгляду судами України справ про спадщину» передбачений ст. 549 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою зацікавленої особи або доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у встановлений строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Таким чином, [PERSON] після смерті матері [PERSON] є власником 3/4 частини спірного домоволодіння у встановленому законом порядку /а.с.26/. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 38/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 3/4 частини спірного домоволодіння, яку відповідно до ст. 529, п.1ч.1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) фактично прийняв син померлого [PERSON], оскільки був прописаний та проживав у спадковому будинку, вступив у управління та володіння спадковим майном після смерті батька. /а.с. 37,28-34/. Рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради народних депутатів № 457/1 від 13.12.1989 року на підставі заяви [PERSON] було дозволено бюро технічної інвентаризації міста Макіївки ввести у план земельної ділянки [ADDRESS] будівлю «Б-1» житлову прибудову, б-тамбур, б-2 сіни, б-3 веранду /а.с. 27/. Відповідно до ч. 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене майно , житлові будинки, будівлі) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомо майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття до експлуатації. Якщо права власності на нерухоме майно, відповідно до закону підлягає державній реєстрації право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно Листа №95-06-15-13 від 12.03.2013 року Державної реєстраційної служби України роз'яснено, що при проведенні державної реєстрації прав із видачею свідоцтва про право власності н нерухоме майно збудоване до 5 серпня 1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об'єкта є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Відповідно до п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року №91, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 11.07.2011 року за № 830/19568, документом яких засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт складений за результатами інвентаризації. Відповідно до п.3.2 Наказу Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України №17 від 24.05.2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» н належить до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові дачні будинки, господарські (присадибні будівлі і спори, прибудови д них, побудовані до 5 серпня 1992 року. Відповідно до копії технічного паспорту на спірний будинок та акту ТОВ «Макіївське БТІ» від 24.01.2014 року у спірному житловому будинку літ. «Б-1» проведено реконструкцію із зміною функціонального призначення кімнат, побудована прибудова літ. «б-4» внаслідок чого загальна площа змінилася з 77,0 кв.м. на 77,30 в.м., у тому числі житлова з 36,3 кв.м. на 45,7 кв.м., побудовано сарай літ. «т». Згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна № 127 від 24.05.2001 року дана зміна площі та побудови не є самовільними (а.с. 11, 12-18). Про реєстрацію спірного будинку за [PERSON] на той час, свідчить технічний паспорт на спірне домоволодіння, складений КП «Бюро технічної інвентаризації м. Макіївки» ( а.с.12-18), копія домової книги з якої вбачається, що [PERSON] разом із сім'єю був зареєстрований у збудованому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29-34), а також договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності реєстровий номер 4678 (а.с. 16-17). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] /а.с. 39/, та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 3/4 частини спірного домоволодіння, яку відповідно до ст. 529, п.1ч.1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) фактично прийняла дружина померлого [PERSON], оскільки була прописана та проживала у спадковому будинку (а.с. 40,28-34). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 42). Тож, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 3/4 частини спірного домоволодіння. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є син померлої [PERSON] (а.с. 41). Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до інформаційних довідок зі спадкового реєстру наданих Першою Макіївською державною нотаріальною конторою спадкові справи після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] не заводилися. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] окрім її сина [PERSON] не має (а.с. 55-61). У судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено поясненнями сторін та наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що позивач [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з батьками у спірному домоволодінні та з часу смерті останніх, належне їм майно у вигляді домоволодіння знаходиться під його доглядом та на його утримані, жоден зі спадкоємців з часу відкриття спадщини не цікавився спадковим майном окрім нього. Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, вступив у володіння та управління спадковим майном, але був позбавлений можливості оформлення своїх спадкових прав у зв'язку з відсутністю належної реєстрації правовстановлюючого документа на нерухоме майно (а.с. 6-8). На підставі викладеного, суд не знайшов підстав, що перешкоджали б визнанню за позивачем права власності в порядку спадкування на 3/4 частина житлового будинку з відповідними до нього надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS]. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved