Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до Одеської міської ради в якій просив визнати за ним право власності на 6/100 часток домоволодіння під № 11 по вулиці Аграрній в місті Одесі та складається з житлового будинку літ. «А»: 1-2 житлова, площею 12,2 кв.м, 1-3 коридор, площею 3,5 кв.м, 1-4 кладова, площею 3,8 кв.м, 1-5 кухня, площею 9,1 кв.м; загальною площею 28,6 та житловою площею 12,2 кв.м; вбиральня літ. «В», навіс літ. «Г», ? огорож №1, 32, 34, ? мостіння ІІ, цистерна І, в порядку спадкування за законом. Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є належні докази. Жодних заяв, клопотань чи заперечень не надавав, причини неявки не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про взаємовідносини сторін, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився 13.04.1952 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом РАГС Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис № 314. Батьками записані: мати [PERSON], батько- Кожухар [PERSON] (а.с.8). [PERSON] (матері позивача) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою одеської державною нотаріальною конторою 29 липня 1959 року за реєстром № 8770, зареєстрованого в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації та РОН, 28 січня 1987 року, реєстраційний номер: 10823728, належало домоволодіння з надвірними господарчими спорудженнями, що знаходиться в місті Одесі по вулиці Аграрній під № 11, зазначене домоволодіння складалось в цілому з однієї черепашникової житлової будівлі 29,4 кв.м житлової площі, зазначеної в схематичному плані літерою «А», з надвірними господарчими спорудженнями, зазначеними літерами: «Б»- гараж з льохом, «В» - вбиральня, 1-3-огородження, І-цистерна, ІІ-мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 356 кв.метрів (по фактичному користуванню). 26.12.2003р. [PERSON] померла, після її смерті спадкоємцями майна стали позивач та його брат - [PERSON], по 1/2 частки домоволодіння № 11 по вулиці Аграрній в місті Одесі, кожний, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.5,7). [PERSON] зареєстрував своє право на 1/2 частки домоволодіння № 11 по вулиці Аграрній в місті Одесі, що підтверджується Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, № 9445987 від 27.12.2005р. (а.с.6). У 2012 році між позивачем та [PERSON] у добровільному порядку було змінено порядок користування земельною ділянкою та з 29 березня 2013 року затверджено розрахунок ідеальних часток у домоволодінні, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Аграрна, 11, а саме: - у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться: з житлового будинку літ. «А»: 2-1 житлова, площею 17,8 кв.м, 2-2 коридор, площею 5,0 кв.м, 2-3 коридор, площею 1,4 кв.м, 2-4 туалет, площею 1,1 кв.м, 2-5 ванна, площею 5,8 кв.м, 2-6 котельна, площею 3,2 кв.м, 2-7 кухня, площею 29,9 кв.м., 2-8 коридор, площею 5,4 кв.м, 2-9 санвузол, площею 2,0 кв.м, 2-10 гардеробна, площею 2,3 кв.м, 2-11 житлова, площею 37,9 кв.м, 2-12 житлова, площею 18,3 кв.м; загальною площею 130,1 кв.м, житловою площею 74,0 кв.м; гараж з льохом- літ. «Б», господарська споруда літ «Е», ? огорож № 1,2,4, ? мостіння ІІ, що складає 94/100 частини зазначеного домоволодіння, - у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться: з житлового будинку літ. «А»: 1-2 житлова, площею 12,2 кв.м, 1-3 коридор, площею 3,5 кв.м, 1-4 кладова, площею 3,8 кв.м, 1-5 кухня, площею 9,1 кв.м; загальною площею 28,6 та житловою площею 12,2 кв.м; вбиральня літ. «В», навіс літ. «Г», ? огорож №1, 32, 34, ? мостіння ІІ, цистерна І, що складає 6/100 частин зазначеного домоволодіння, що підтверджується розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 155р від 29.03.2013р. (а.с.11) та заявою в якій зазначено порядок користування земельною ділянкою та домоволодінням, посвідчена 20.12.2012р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №№ 4238, 4239 (а.с.10). 30 жовтня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Відділом ДРАЦС у м. Одесі РС Одеського МУЮ, актовий запис № 11052 (а.с.9). 21 квітня 2015 року позивач звернувся до Четвертої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с.10). Однак, згідно постанови державного нотаріуса від 01.08.2017 р. позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на частину домоволодіння під № 11 по вулиці Аграрній в місті Одесі, яка належала [PERSON], оскільки «частка померлого у зазначеному володінні на момент оформлення спадщини змінилась, але документи про прийняття в експлуатацію новозведенної будівлі, правовстановлювальні документи на змінену частку домоволодіння з відповідною реєстрацією права власності спадкодавцем не переоформлювались та спадкоємцем нотаріусу не надані» (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частина 1 ст.1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Аналіз даних норм вказує на те, що правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом. У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як було зазначено вище [PERSON] у встановленому законом порядку набув право власності на 1/2 частину спадкового домоволодіння, проте під час свого життя не здійснив державну реєстрацію права власності та не отримав у встановленому законом порядку правовстановлюючих документів, що є перешкодою спадкоємцю в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом. Дані обставин вказують на наявність у позивача права на звернення до суду на захист свого невизнаного спадкового права, що передбачено ч.1 ст.3 ЦПК України. Суд вважає, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого виникло право власності у спадкодавця, але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Інших спадкоємців, які б мали право на прийняття спадщини після смерті [PERSON] за законом або за заповітом, судом не встановлено, що підтверджується копією спадкової справи № 354/2015 щодо майна померлого 30.10.2014р. [PERSON] Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що предявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на спадкову частку домоволодіння в порядку спадкування за законом. Суд вважає, що таке набуття права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів спадкоємця, у якого на даний час існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Outcome: approved