Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідача Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1.750 га. розташованої на території Олександропільської сільської ради, переданої для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] залишив заповіт відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів позивачеві. Відповідно до діючого законодавства позивач звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті свого чоловіка, однак нотаріусом постановою від 30.05.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тобто через те, що вказаній земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер. Згідно повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості та кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоєно. Земельна ділянка була передана [PERSON] на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації № 523-р від 20.12.2002 року і відповідно на підтвердження права власності йому було видано 09.04.2003 року Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 105656. Закон України «Про Державний земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011 року, тобто вже після отримання [PERSON] Державного акту на право власності на землю. Внести до Державного земельного кадастру передбачені Законом України «Про Державний земельний кадастр» відомості про формування земельної ділянки та присвоїти їй кадастровий номер можливо лише за заявою власника. Проте [PERSON] який є власником вказаної земельної ділянки вже помер, а тому відповідно і здійснити таку державну реєстрацію земельної ділянки та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можливо. Однак не зважаючи на те, що земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, [PERSON] був належним власником цієї земельної ділянки, і його право власності належним чином зареєстровано та підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю. Від спадщини у вигляді земельної ділянки позивач не відмовлялася, фактично її прийняла, проте через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не може оформити спадкове майно на своє ім'я та розпоряджатися ним на правах власника, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач надав заяву з проханням розглянути справу у відсутність представника Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Третя особа по справі Управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області, повідомлене належним чином, в судове засідання не з'явилося. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який був чоловіком позивача [PERSON] та після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1.750 га. розташованої на території Олександропільської сільської ради, переданої для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.10.2013 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13.02.1996 року, копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 105656 від 09.04.2003 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] залишив заповіт відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів у власність позивачеві, що підтверджується копією заповіту від 10.09.2002 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Таким чином [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Спадкоємців які б мали відповідно до ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], крім його дружини, яка й так є спадкоємцем за заповітом після його смерті, не має. Відповідно до діючого законодавства позивач звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки за заповітом після смерті чоловіка, однак нотаріусом постановою від 30.05.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тобто через те, що земельній ділянці не присвоєний кадастровий номер, що підтверджується копією постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2014 року. Згідно повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру № 60 від 11.02.2014 року у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості та кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоєно. Земельна ділянка була передана [PERSON] на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації № 523-р від 20.12.2002 року і відповідно на підтвердження права власності йому було видано 09.04.2003 року Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 105656. Закон України «Про Державний земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011 року, тобто вже після отримання [PERSON] Державного акту на право власності на землю. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Таким чином внести до Державного земельного кадастру передбачені Законом України «Про Державний земельний кадастр» відомості про формування земельної ділянки та присвоїти їй кадастровий номер можливо лише за заявою власника. Проте [PERSON], який є власником вказаної земельної ділянки вже помер, а тому відповідно і здійснити таку державну реєстрацію земельної ділянки та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можливо. Однак не зважаючи на те, що земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, [PERSON] був належним власником вищевказаної земельної ділянки, і його право власності належним чином зареєстровано та підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Від спадщини у вигляді земельної ділянки позивач не відмовлялася, фактично її прийняла, проте через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не може оформити спадкове майно на своє ім'я та розпоряджатися ним на правах власника. Дані факти не спростовано відповідачем по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved