Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В позові [PERSON] вказав, що він є власником житлового будинку № 96 по вул. Шкільній в селі Орлянське Василівського району Запорізької області. На теперішній час у вказаному будинку зареєстровані шість осіб: позивач [PERSON]; його дружина - [PERSON], [INFO]; дочка позивача - [PERSON], [INFO]; батько позивача - [PERSON], [INFO]; брат позивача - [PERSON], [INFO]; дядько позивача - [PERSON], [INFO] Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в будинку позивача не проживають і фактично ніколи не проживали. Відповідачі були зареєстровані в будинку позивача з метою працевлаштування на роботу у Василівському районі Запорізької області, проте фактично в будинок не заселялися, будь-яких вимог щодо прав користування будинком не заявляли, належні їм речі не заносили. Будинок, не є об'єктом права спільної власності з відповідачами; жодних інших договорів між позивачем і відповідачами щодо користування чи володіння належним мені будинком, чи будь-якою його частиною не існує; відповідачі фактично не використовують будинок; будь-якого належного їм майна в будинку немає, що обмежує права позивача, як власника будинку. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з питання добровільного зняття з реєстрації, однак його вимоги залишені без задоволення. На підставі викладеного, позивач просив суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування в будинку за адресою Запорізька обл., Василівський район, с. Орлянське, вул. Шкільна, буд. 96. У судове засідання позивач не зявився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином шляхом виклику через оголошення в пресі, заперечень проти позову не надали. Суд, згідно ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку № 96 по вул. Шкільній в селі Орлянське Василівського району Запорізької області. На теперішній час у вказаному будинку зареєстровані шість осіб: позивач [PERSON]; його дружина - [PERSON], [INFO]; дочка позивача - [PERSON], [INFO]; батько позивача - [PERSON], [INFO]; брат позивача - [PERSON], [INFO]; дядько позивача - [PERSON], [INFO] Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в будинку позивача не проживають і фактично ніколи не проживали. Вказані обставини не оспорювалися сторонами та підтверджені договором дарування житлового будинку від 07.05.2009 (а.с.4,5,6), технічним паспортом на будинок (а.с. 7-10), актом від 22 квітня 2015 року, складеним комісією у складі депутата Орлянської сільської ради [PERSON] (а.с. 11), довідкою про склад сімї (а.с. 12). Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі 6-57цс11 зазначено, що виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.\~ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що права позивача порушуються, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування в будинку за адресою Запорізька обл., Василівський район, с. Орлянське, вул. Шкільна, буд. 96.

Outcome: approved