Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] який був зареєстрований 14 лютого 2014 року виконавчим комітетом Великоцької сільської ради Міловського району Луганської області, актова запис №01та стягнути на її користь аліменти з відповідача [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для утримання їх сумісної малолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Постійні неогрунтовані претензії робить їх спільне життя нестерпним. Можливість зберегти сімю немає. Подружні відносини між ними припинилися з літа 2016 року з цього часу спільного господарство не ведуть, спору про спільне майно в них немає, між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки . Крім того відповідач приховує інформацію стосовно місця роботи, добровільно матеріальної допомоги своєї дитини не надає вона вимушена звернутися до суду і стягнути аліменти на утримання дитини. Позивач [PERSON]В у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала послалась на вище означені обставини. Просила після розірвання шлюбу змінити прізвище з шлюбного на дошлюбне «Вілкова». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлений позов визнав та довів, що також не бажає жити разом з позивачкою, згоден утримувати свою дитину матеріальну. Заперечень проти позовної заяви не надав. Оскільки сторони у попереднім судовому засіданні досягли згоди одна сторона підтримала заявлені позовні вимоги, друга сторона їх визнала маються підстави згідно ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалити рішення. Дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до ч . 2 ст.112 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . За ст. 180 СК України «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття» Як слід з свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюбні відносини 14 лютого 2014 року у виконавчому комітеті Великоцької сільської ради Міловського району ї Луганської області , актова запис № 01 (а.с.7) З свідоцтв про народження дитини сторони мають дочку [PERSON] [INFO].(а.с.8) Відповідно довідки яку надав виконавчий комітет Великоцької сільської ради Міловського району Луганської області про те, що [PERSON] має на утриманні двох дітей. (а.с.9) З копій паспорту позивач є громадянами України. (а.с.5) Таким чином було встановлено , що позивач не бажає жити разом з відповідачем, який також не бажає жити разом з позивачем, сторони мають сумісну дитину яка є малолітня, відповідач на утримання дитини ні якої допомоги позивачки не надає,однак зобовязаний утримувати її до повноліття, з таких підстав позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню як у розірвання шлюбу так і в стягненні аліментів на утримання дитини. Після розірвання шлюбу позивач наполягала на зміну прізвища на дошлюбне «Вілкова» . Між сторонами досягнута згода про проживання дитини з матерю.

Outcome: approved