Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності: 39/100 часток на підставі свідоцтва №564 від 13.12.1994р. про право власності на житловий будинок, виданого Запорізьким міськжилуправлінням - [PERSON], померлому [INFO] та 61/100 частка на підставі договору міни від 28.09.1999р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], під реєстровим №1345 -[PERSON] та [PERSON], 3-м особам по справі. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на частку спадкового майна, яка складається з 39/100 часток вищевказаного житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті брата - [PERSON], померлого [INFO], посилаючись на те, що після смерті брата, він є єдиним спадкоємцем, який у встановлений законом строк звернувся до 2-ї Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадку. Однак, нотаріус, постановою від 19.02.2014р., відмовила позивачу у вчиненні нотаріальних дій, т.я. брат позивача - [PERSON] за життя фактично прийняв спадок після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], продовжуючи проживати в частці житлового будинку за місцем реєстрації, однак, не оформив на себе право власності на спадкове майно. Крім того, при заміні паспортів, призвище та ім'я по батькові батька та брата позивача були переведені на українстку мову по різному. А саме, призвище позивача по справі - [PERSON], а ім'я по батькові - [PERSON], а призвище брата, відповідно паспортних даних - [PERSON], його ім'я по батькові - [PERSON], призвище батька позивача по справі - [PERSON], а ім'я по батькові - [PERSON], тоді як в свідоцтвах про народження позивача та його брата ім'я по батькові батька - [PERSON]. Через розбіжності в паспортних даних позивача та його батька та брата, виникли труднощі в оформленні спадку після їх смерті, тому, позивач просить суд встановити факт родинних відносин з батьком [PERSON] та братом [PERSON] Представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, підтримала в судовому засіданні доводи позивача та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача та 3-ї особи по справі - 2-ї Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені вчасно рекомендованою кореспонденцією. 3-ті особи по справі: [PERSON] та [PERSON] - співвласники житлового будинку [ADDRESS], проти позову не заперечували, в судовому засіданні пояснили, що з доводами позивача та його представника згодні. Заслухавши позивача, його представника, 3-х осіб по справі: [PERSON] та [PERSON], свідків: [PERSON] та [PERSON] і оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав: житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності: 39/100 часток на підставі свідоцтва №564 від 13.12.1994р. про право власності на житловий будинок /а.с.14,59/, виданого Запорізьким міськжилуправлінням - [PERSON], померлому [INFO] /а.с.12/ та 61/100 частка на підставі договору міни від 28.09.1999р. /а.с.42-43,60/, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], під реєстровим №1345 -[PERSON] та [PERSON], 3-м особам по справі. Дані обстанини також, підтверджуються довідкою ТОВ ЗМБТІ /а.с.58/ та технічними паспортами на будинок /а.с.71-81, 113-117/. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на частку спадкового майна, яка складається з 39/100 часток вищевказаного житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті брата - [PERSON], померлого [INFO] /а.с.10/, посилаючись на те, що після смерті брата, він є єдиним спадкоємцем, який у встановлений законом строк звернувся до 2-ї Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадку. Дані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи, надісланої 2-ю Запорізькою державною нотаріальною конторою на адресу суду /а.с.52-56/. Нотаріус, постановою від 19.02.2014р., відмовила позивачу у вчиненні нотаріальних дій, т.я. брат позивача - [PERSON] за життя фактично прийняв спадок після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], але не оформив на себе право власності на спадкове майно /а.с.57/. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] фактично прийняв спадок після смерті батька, продовжуючи проживати в частці житлового будинку за місцем реєстрації, доглядав свою частку будинку та сплачував комунальні послуги. Тобто, відповідно до вимог ст.549 ЦК України /1963р./, спадкоємець, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку - 6 місяців, не заявив про відмову від неї. Тому, суд вважає, що [PERSON], рідний брат позивача, фактично прийняв спадок після смерті свого батька [PERSON] Відповідно даних будинкової книги: в 39/100 частки житловому будинку [ADDRESS] був зареєстрований та мешкав [PERSON], який був знятий з реєстрації [INFO] у зв'язку зі смертю /а.с.10,69-70/, а в 61/100 частки цього ж будинку зареєстровані та мешкають по теперішній час [PERSON] та його син [PERSON], що підтверджується довідкою «квартальної» /а.с.112/. Допитані в судовому засіданні 3-і особи по справі [PERSON] та [PERSON] - співвласники житлового будинку [ADDRESS], проти позову не заперечували, з доводами позивача та його представника погодилися. Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємицем після смерті свого брата, рідство з яким підтверджується свідоцтвами про їх народження /а.с.11,13/. Відповідно цих документів [PERSON] - є їх рідним батьком, який помер [INFO] /а.с.12/. Відповідно до вимог ст.1258, 1262 ЦК України, після смерті [PERSON], який фактично прийняв спадок після смерті батька - [PERSON], але не оформив право власності на своє ім'я, позивач є єдиним спадкоємцем за законом другої черги, тому, він має право на спадкування майна за законом, а саме, на частку майна, що належить до теперішнього часу батьку [PERSON], яку [PERSON], брат позивача, фактично прийняв після смерті батька, але не оформив на своє ім'я. Ці обставини були підтверджені в судовому засіданні і свідками [PERSON] та [PERSON], родичами позивача, які пояснили суду, що у [PERSON] за життя не було сім'ї, єдиною рідною людиною у нього був брат - позивач по справі, який і є єдиним спадкоємцем за законом. Саме позивач поховав брата /а.с.82-85/ та доглядає за спадковим майном. Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в України повинно спиратися на певний титул /правовстановлюючий документ/, для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Згідно вимог ст.16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту його прав передбачений законом і відповідає йому. Крім того, судом встановлено, що є розбіжності в написанні прізвища та по батькові в документах позивача, його брата та батька, але, ці розбіжності пов'язані лише з переводом на українську мову з російської. Тому, рідство між позивачем - [PERSON], його батьком [PERSON] та братом - [PERSON] судом визнається в повному обсязі. З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що вимоги позивача ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Тому,

Outcome: approved