Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшла вищезазначена заява, в обґрунтування якої зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , останнім місцем проживання якого було с. Новоолександрівка Троїцького району Луганської області. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 12,44 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0039106. У заяві вказано, що більше семи років після відкриття спадщини будь-які спадкоємці із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , до державної нотаріальної контори не зверталися. Заявник просить суд визнати спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , у вигляді права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0039106, відумерлою та передати її за місцем відкриття спадщини до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області. Троїцький відділ Старобільської місцевої прокуратури Луганської області заявлені вимоги підтримав. Троїцька селищна рада Троїцького району Луганської області надала клопотання про розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи. Головне Управління Держгеокадастру у Луганській області просило розглянути справу без участі їх представника, підтвердило, що на території Троїцького району Луганської області по колишньому КСП «Батьківщина» Бугіль Адам Миколайович на підставі розпорядження Троїцької райдержадміністрації № 426 від 11 листопада 1996 року отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0039106 в розмірі 12,44 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 27 листопада 1996 року № 86. Суд, вивчивши докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії актового запису про смерть № 01 від 06 березня 2013 року [PERSON] помер у грудні 2012 року (число не зазначено) на території Троїцького району Луганської області (а.с. 7). Згідно відповіді на запит Першої Сватівської державної нотаріальної контори № 203/01-16 від 20 березня 2020 року в Першу Сватівську ДНК із заявою про прийняття спадщини та із заявою про відмову від спадщини, спадкоємці після смерті [PERSON] не зверталися, спадкова справа не відкривалася (а.с. 8-9). Згідно відповіді на запит Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області № 523 від 20 березня 2020 року [PERSON] отримав сертифікат на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0039106 на площу 12,44 умовних кадастрових гектарів (а.с. 10). Також вказане підтверджується довідкою виконавчого комітету Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області № 36 від 18 березня 2020 року (а.с. 12). Згідно довідки виконавчого комітету Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області № 40/02-28 від 18 березня 2020 року [PERSON] помер [INFO] в с. Новоолександрівка Троїцького району Луганської області. На момент смерті проживав самотньо. Спадкоємці до цього часу до Новоолександрівського старостинського округу не зверталися (а.с. 11). Дата смерті [PERSON] , зазначена у вказаній довідці, суперечить відомостям, зазначеним у актовому записі про смерть останнього. При цьому, рішенням Троїцького районного суду Луганської області № 433/810/20 від 21 серпня 2020 року за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку площею 8,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 085883, виданим 29 жовтня 2001 року на ім`я [PERSON] . Вказане рішення суду вступило в законну силу 22 вересня 2020 року (а.с. 63-64). Відповідно статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частин 1-3 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Норми п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України вказують, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Згідно статтею 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Відповідно статті 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Норми статті 337 ЦПК України вказують, що справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Згідно статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Роз`яснення викладені у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вказують, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Згідно статями 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). У заяві заявник зазначив, що після смерті [PERSON] спадщину у встановлений законодавством термін за наявними даними ніхто не оформив. Вказане повністю спростовується набувшим чинності рішенням Троїцького районного суду Луганської області № 433/810/20 від 21 серпня 2020 року. Із даного рішення встановлено, що спадкоємці майна після смерті [PERSON] все ж є, проте вони не звернулися до нотаріальної контори для її прийняття. Спадкоємці майна померлого мали право у будь-який момент звернутися до суду для поновлення своїх спадкових прав, що й було зроблено у даному випадку. Таким чином, враховуючи наявність спадкоємців після смерті [PERSON] станом на час ухвалення рішення суду, є належні та допустимі докази того, що спадщина не є відумерлою, а тому суд вважає, що заявлені вимоги про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді відповідно до закону не підлягають до задоволення. Відповідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 15-1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою. Таким чином судовий збір у вказаній справі необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed