Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

З 23 жовтня 2010 року позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Стрюківської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області 23 жовтня 2010 року, актовий запис № 06. Дошлюбне прізвище позивачки «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], народженого [INFO], який проживає разом з позивачкою. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Відповідач не піклується про матеріальне забезпечення сім'ї привели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. З квітня 2014 року позивачка та відповідач проживають окремо. За час окремого проживання позивачка зрозуміла що збереження їхнього шлюбу неможливе, так як втрачено почуття кохання та поваги. За таких обставин поновлення сімейних стосунків неможливе, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Шлюб позивачка розриває вперше. Після розірвання шлюбу має намір залишити прізвище «[PERSON]». Домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто і син перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2014 року встановлено у розмірі: - дітей віком до 6 років - 1032 гривні на кожну дитину і вона вважає, що частину зазначеної суми на утримання дитини повинен надати відповідач. Від позивачки до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку що позов слід задовольнити частково, шлюб розірвати, так як сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, проживають окремо з квітня 2014 року, фактично сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе. Стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, в розмірі 500 гривень, його доходу ( заробітку ), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, так як те, що син повністю знаходиться лише на утриманні позивачки, що підтверджується матеріалами справи свідоцтвом про шлюб [PERSON] ( а.с. 4 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 5 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а. с. 6 ), довідкою виданою виконавчим комітетом Стрюківської сільської ради від 21.11.2014 року № 1360, про те, що [PERSON], проживає разом зі своїм сином [PERSON], в [ADDRESS] ( а.с. 12 ). Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний дохід, частину доходу отримує в натурі, а також при наявності інших обставин, які мають суттєве значення, суд за заявою платника аліментів або отримувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Задовольнити позовні вимоги позивачки частково, суд виходить з того, що суду невідомо чи працює відповідач чи ні, його матеріальне становище, наявність у нього інших зобов'язань по виконавчих документах, його сімейний стан.

Outcome: partial