Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до [PERSON] про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом. Ухвалою суду від 10.03.2021 р. залучено в якості третьої особи [PERSON] . В обгрунтвання позовних вимог прокурор вказує, що посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області 03.05.2019 р. о 13 год. 16 хв. на автодорозі А/Д Н-03 197 км на підставі направлення №003878 від 26.04.2019 р. проведено перевірку транспортного засобу марки DAF 95 XF 430 державний номерний знак [NUMBER] та напівпричіпа марки ROFA HKS-A-18-25 державний номерний знак [NUMBER] , які згідно довідки ТСЦ МВС № 6843 в Хмельницькій області регіонального сервісного центру Хмельницькій області МВС України №31/22/3-1378 від 26.09.2019 належать на праві власності [PERSON] . За результатами перевірки 03.05.2018 складено акт № 032027 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксоване порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг із перевезення вантажу (курячий послід) без дозволу на перевезення вантажу автомобільними дорогами України із перевищенням вагових обмежень маршрутом - Хмельницька область, с. Нігин - с. Кочанівка. Так, при нормативно допустимому навантаженні транспортного засобу у 40 тон, транспортний засіб фактично здійснив навантаження у 51,700 тон, що дідтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового донтролю №037644 від 03.05.2019 р. До вказаного акту проведений розрахунок №032027 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 03.05.2019 р., згідно якого [PERSON] нараховано до сплати 2246,45 Євро, з врахуванням офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку 66 890, 25 грн. Визначена сума платежу відповідно до зазначеного розрахунку відповідачем добровільно не сплачена. Як встановлено, [PERSON] вчинене порушення та розрахунок пати за проїзд від 03.05.2019 р. не оскаржувала. Позовна заява прокурором спрямовується в інтересах тержави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах - Державної служби України з безпеки на транспорті оскільки зазначеним органом, заходи щодо стягнення плати за проїзд з [PERSON] упродовж тривалого часу не вживалися, що підтверджується листом ві д 08.10.2019 № 6631/05/15-19. Внаслідок несплати відповідачем плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, яка по суті є матеріальними збитками, завданими державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування, державний бюджет України, а саме державний дорожній фонд у його складі, недоотримує значну суму коштів, які є необхідними для фінансування ремонту автомобільних доріг загального користування та реалізації Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування державного значення на 2018- 2022 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №382 від 21.03.2018 р. Прокурор просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 66 890,25 гривень, що еквівалентно сумі 2246,45 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 03.05.2019 р. та на користь прокуратури Хмельницької області сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В суді прокурор позов підтримав, просить його задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками, суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду представник відповідача пояснив, що її довіритель не керувала особисто транспортним засобом та не здійснювала будь-яких перевезень, перевезення грузу на транспортному засобі 03.05.10'9 р. здійснив саме водій [PERSON] , [PERSON] не уповноважувала водія [PERSON] здійснити перевезення курячого посліду, при складанні акта та наданні розрхунку вона не була пристутня, їй особисто вказані документи не вручались; 02.05.2019 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір позички транспортного засобу №02/05-1, який був чинний з моменту підписання і діяв до 31 грудня 2019 р., автомобіль був переданий у безоплатне ористування [PERSON] для використання у його повсякденній господарській діяльності, [PERSON] не вчиняла будь яких порушень, а тому не може нести відповідальність за зазначене в позові правопорушення та сплачувати плату за проїзд автомобільними срогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові-габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 66 890,25 грн. Третя особа по справі - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю проживання, причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень по справі суду не надав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі на підставі наявних в справі доказів. Ухвалою суду від 10.03.2021 р. залучено в якості третьої особи по справі [PERSON] . Заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області 03.05.2019 р. о 13 год. 16 хв. на автодорозі А/Д Н-03 197 км на підставі направлення №003878 від 26.04.2019 р. проведено перевірку транспортного засобу марки DAF 95 XF 430 державний номерний знак [NUMBER] та напівпричіпа марки ROFA HKS-A-18-25 державний номерний знак [NUMBER] . Під час перевірки встановлено, що вказані транспортний засіб та напівпричіп належать на праві власності [PERSON] - відповідачу по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів(а.с.22-23). За результатами перевірки 03.05.2018 складено акт № 032027(а.с.18) про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксоване порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг із перевезення вантажу (курячий послід) без дозволу на перевезення вантажу автомобільними дорогами України із перевищенням вагових обмежень маршрутом - Хмельницька область, с. Нігин - с. Кочанівка. Так, при нормативно допустимому навантаженні транспортного засобу у 40 тон, транспортний засіб фактично здійснив навантаження у 51,700 тон, що дідтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю №037644 від 03.05.2019 р.(а.с.19). До вказаного акту проведений розрахунок №032027(а.с.27) плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 03.05.2019 р., згідно якого [PERSON] нараховано до сплати 2246,45 Євро, з врахуванням офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку 66 890, 25 грн. Згідно акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 122549(а.с.17) під час перевірки встановлено, що водій [PERSON] здійснював перевезення вантажів за власними потребами, накладана № 339 від 03.05.2019 р. з с.Нігин в с.Коганівка. [PERSON] було повідомлено про необхідність сплатити кошти як плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом із зазначенням реквізитів для перерахунку коштів листом від 10.05.2019 р.(а.с.25, 28). Згідно облікових даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів відповідач є власником транспортного засобу марки DAF 95 XF 430 державний номерний знак [NUMBER] та напівпричіпа марки ROFA HKS-A-18-25 державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується інформацією наданою регіональним сервісним центром МВС в Хмельницькій області ( а.с.30). Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Правовідносини, пов`язані із автомобільними перевезеннями та руйнуванням автомобільних доріг внаслідок цього, урегульовані спеціальними нормами законодавства, а саме Цивільним Кодексом України, Законами України «Про автомобільний транспорт», Законом України «Про автомобільні дороги», «Про дорожній рух», Постановами Кабінету Міністрів України «Про здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» від 08 листопада 2006 року №1567, «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27 червня 2007 року №879 та іншими. Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищує нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 (зі змінами) «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування». Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно пункту 2.2 Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Таким чином, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником, то саме ця особа є володільцем транспортного засобу і буде нести відповідальність за завдання шкоди. Судом встановлено, що 03 травня 2019 р. за кермом автомобіля DAF 95 XF 430 державний номерний знак [NUMBER] , фактична маса якого була більшою, ніж нормативно допустима, був [PERSON] . Згідно акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний траснпорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 122549(а.с.17) під час перевірки встановлено, що водій [PERSON] здійснював перевезення вантажів за власними потребами. Прокурором не надано суду будь-яких доказів, що відповідач та [PERSON] перебували в будь-яких трудових або інших відносинах. В той же час суд критично оцінює надану представником відповідача суду копію договору позички транспортного засобу № 02/05-1 укладеного між відповідачем та [PERSON] (а.с.106) оскільки він всупереч вимог ч.4 ст. 828 ЦК України нотаріально не посвідчений. Крім цього на запит суду філією «Птахофабрики «Авіс» ПАТ «Агрохолдинг» надано відповідь від 01.04.2021 р.(а.с.127), що дійсно 03.05.2019 р. було здійснено відвантаження курячого посліду на транспортний засіб DAF 95 [NUMBER] згідно накладної № 339, водієм вищевказаного автомобіля був [PERSON] , дана операція була внутрішнім переміщенням, тому накладна не є документом суворої звітності, з терміном зберігання 1 рік. Тому, враховуючи надані документи та норми права, які регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку, що [PERSON] не є особою, яка повинна відшкодувати майнову шкоду, завдану Укртрансбезпеки. [PERSON] не перевищувала встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень, не є завдавачем шкоди Укртрансбезпеки у Хмельницькій області, а покладення на неї цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану діянням [PERSON] буде помилковим. Прокурором не надано суду маршрутного листа виданого [PERSON] , не надано прокурором суду і не встановлено судом будь-яких накладних, договорів та інших документів, які б свідчили, що [PERSON] була перевізником курячого посліду. Згідно копії накладної № 339(а.с.21), копія якої також була зафіксована посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області 03.05.2019 р. під час перевірки, курячий послід було відвантажено через [PERSON] . Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Відсутні підстави вважати, що [PERSON] була перевізником, адже таких доказів матеріали справи не містять, а тому вона не є належним відповідачем по справі. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed