Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

До суду звернулись з позовною заявою позивач [PERSON] у якій просить визнати до відповідача [PERSON] особою такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що вона є одноосібним повноправним власником житлового домоволодіння з прилеглими господарсько-побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності за законом [NUMBER] від 23 липня 2019 року, що залишилося її після смерті чоловіка [PERSON] який помер [INFO] . У цьому домоволодінні залишається формально зареєстрованим ще з 2005 року іі син від першого шлюбу [PERSON] , але фактично у зазначеному домоволодінні не проживає з жовтня 2016 року, оскільки виїхав на постійне проживання до м. Луганськ, однак з реєстраційного обліку не знявся. Відповідач [PERSON] за комунальні послуги у її будинку не сплачує, участі в проведенні ремонтних робіт не приймає. Оскільки, відповідач [PERSON] залишається фактично зареєстрованим у її будинку, але не проживає в ньому, в неї виникають проблеми у вигляді сплати надмірних платежів за комунальні послуги, які нараховуються також і на відповідача, це становить її у суттєві перепони у розпорядженні своїм нерухомим майном, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась однак надала до суду заяву, у якій повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився 06.11.2019 року на 10 годин 30 хвилин та 02.12.2019 року на 10годин 15 хвилин., хоча був належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Відзиву з запереченнями не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши письмові матеріали справи у повному обсязі, слід прийти до висновку про задоволення заявлених позовних вимог виходячи з наступного: Згідно копії паспорту позивача [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 22.05.1998 року Міловським РВУМВС України в Луганській області вона є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] .(а.с. 9-10) Згідно копії паспорту відповідача, [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого у червні 2013 року Міловським РСУДМС України в Луганській області він є громадянином України та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] .(а.с. 12) Як слід з довідки виданої виконавчим комітетом Великоцької сільської ради Міловського району Луганської області 25.07.2019 року № 5381 за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , фактично за місцем реєстрації не проживає з жовтня 2016 року (а.с. 16) Відповідно до акту про фактичне проживання (не проживання) особи за адресою реєстрації у [ADDRESS] виданого 02.08.2019 року Великоцькою сільською радою Міловського району Луганської області виявлено що [PERSON] з жовтня 2016 року у житловому будинку [ADDRESS] не проживає. (а.с. 17) Згідно з копії Свідоцтва про право власності за законом [NUMBER] від 23 липня 2019 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 174876940 від 23.07.2019 року житловий будинок [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] (а.с. 14-15) Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України слід, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, позивачем доведено, що вона є власником будинку [ADDRESS] , де залишається зареєстрованими відповідач, [PERSON] який не проживає в будинку з жовтня 2016 року. Саме реєстрація відповідача у вказаному будинку чинить перешкоди у здійснення позивачем права вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку, які нараховуються і на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі й на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно висновку, який викладено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57 цс 11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України з якої слід, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно ст. 72 ЖК України з якої слід, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як слід з ст. 405 ЦК України, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом було встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою: будинок [ADDRESS] не проживає, тобто є таким що втратив право користування будинком належним на праві власності позивачу.

Outcome: approved