Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

До суду звернулася позивач з позовом про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати. Позовну заяву мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7120655100:02:001:0070, площею 3,4386 га, яка розташована в адміністративних межах Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області. 15 березня 2016 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди землі, який було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.12.2016 року. Позивач зазначає, що з моменту укладення договору і по день подання позову до суду, протягом 2016-2020 років, вона жодного разу не отримувала орендну плату. Позивач вважає, що орендар не належним чином виконує взяті на себе зобов`язання та систематично не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, що є підставою для розірвання договору оренди землі та стягнення невиплаченої орендної плати. Оскільки позивач не отримувала орендну плату за договором оренди землі від 15.03.2016 року, заборгованість за період з 2016 року становить 23440,45 грн., а також просить стягнути пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення, що складає 12274,95 грн. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 22.01.2021 року. Відповідач\~надав\~відзив на позов,\~\~в якому зазначив, що [PERSON] дійсно являється власником земельної ділянки з кадастровим номером 7120655100:02:001:0070, площею 3,4386 га, яка розташована в адміністративних межах Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області. Між ними укладено договір оренди землі 15.03.2016 року. Відповідач заявив про сплив позовної давності в частині стягнення орендної плати за 2016 рік та 2017 рік, та просив суду його застосувати та відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення орендної плати за 2016 рік та 2017 рік. Відповідач у відзиві зазначив, що заборгованості зі сплати орендної плати за 2018 рік не існує, оскільки вона була сплачена в лютому 2019 року в повному обсязі. Щодо заборгованості за 2019 рік то відповідач зазначив, що не сплатив її через вину позивача та визнає суму оренди в розмірі 3022,00 грн., яку він готовий оплатити. Щодо пені за 2019 рік відповідач заявив про сплив позовної давності. Оренда плата за 2020 рік була відправлена позивачу поштовим переказом в повному розмірі в сумі 3022,60 грн. Також позивач вважає, що позивачем не надано доказів системності несплати орендної плати, а тому немає жодних підстав для задоволення позовної вимоги про розірвання договору оренди. Позивачка надала відповідь на відзив, в якому вказала, що розмір орендної плати є істотною умовою договору, який може бути змінено виключно за згодою сторін, тому вважає, що розрахунок боргу по орендній платі, який був наведений нею в позовній заяві є вірним. Підпис на відомості про отримання орендної плати їй не належить, також відомість від 08.02.2019 року не містить обов`язкових даних, оскільки в ній не зазначено на виконання якого саме договору отримано кошти. Про існування поштового переказу на ім?я позивачки її не було повідомлено належним чином, а тому вона про нього не знала. Всі листи адресовані відповідачем про необхідність отримання переказу датовані 30.01.2021 та 11.02.2021 року, а отже були створені пізніше у часі. Таким чином відповідач не спростовує існування несплати ним орендної плати за 2016, 2017, 2018, 2019 та 2020 року, а отже позов вважає обґрунтованим та просить його задоволити. 01.03.2021 року від відповідача надійшли додаткові пояснення. Відповідач зазначив, що сума орендної плати не зафіксована в грошовій сумі, орендар має вираховувати суму орендної плати в залежності від нормативної грошової оцінки. Таким чином наданий позивачем розрахунок є невірним. Щодо не отримання позивачем орендної плати за 2020 рік, оскільки вона не отримала поштовий переказ, то відповідач зазначив, що обов`язок повідомити про поштовий переказ покладається на ПАТ «Укрпошта». Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, позивач є власником земельної ділянки площею 3,4386 га, кадастровий номер 7120655100:02:001:0070, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в смт Драбів Драбівського району Черкаської області, що підтверджується Державним актом на земельну ділянку. Між позивачем, як орендодавцем та відповідачем, як орендарем було укладено договір оренди землі від 15.03.2016 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах населеного пункту Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області, загальною площею 3,4386 га. Згідно п. 8 договір укладено на 7 років. Пунктом 9 вказаного договору оренди визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік. Пунктом 11 договору оренди встановлено, що орендна плата вноситься до 31 грудня календарного року, за який вноситься орендна плата. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення. Згідно п. 37 дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження, орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно п.43 даний договір набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, дата державної реєстрації права оренди земельної ділянки було зареєстровано 08.12.2016. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.3 Цивільного кодексу України\~загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Це підтверджує\~ст. 627 ЦК України, згідно з якою відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно\~ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Статтею 628 ЦК України\~встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2\~ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Законом України «Про оренду землі»\~визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Згідно\~ст. 21 Закону України «Про оренду землі»\~орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Згідно\~ст. 24 Закону України «Про оренду землі»\~орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За змістом ч. 1\~ст. 32 Закону України «Про оренду землі»\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~Земельним кодексом України\~та іншими законами України. Відповідно до ч. 2\~ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. П.п в) ч.1\~ст. 96 ЗК України\~передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно пункту д ч.1\~ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно\~ст. 15 Закону України «Про оренду землі»\~орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, є істотною умовою договору оренди землі. Підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок зроблено Верховним Судом у справі № 183/262/17від 06.03.2019 року. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 475/793/17 від 25.05.2020. Для розірвання договору оренди земельної ділянки необхідна наявність саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 371/628/18 від 19.03.2020 року. Відповідач визнав заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди землі від 15 березня 2016 року та заявив про сплив позовної давності в частині стягнення орендної плати за 2016 та 2017 роки. На підтвердження виплати позивачеві орендної плати за договором оренди землі за 2018 рік, відповідач надав суду відомість про виплату орендної плати за пай за 2018 рік №1, де в графі з прізвищем [PERSON] , графа з сумою 3773,91 грн., в графі «підпис про одержання» міститься підпис. Як зазначає відповідач [PERSON] особисто отримала орендну плату за 2018 рік, про що поставила підпис у відомості. Проте, в даній відомості не зазначено на виконання умов якого саме договору отримано кошти, сама відомість не містить підписів керівника чи головного бухгалтера, тому суд визнає її недостовірним доказом і не приймає до уваги. Орендну плату за 2019 рік відповідач визнав в сумі 3022,60 грн. Орендна плата за 2020 рік в сумі 3022,60 грн. була відправлена позивачу [PERSON] поштовим переказом, що підтверджується копією Договору №28-1042 про надання послуг з пересилання поштових переказів від 30 грудня 2020 року, копією списку №844 згрупованих поштових переказів від 31.12.2020 року з квитанцією від 31.12.2020 року, копією Акту про надані послуги від АТ «Укрпошта», копією платіжного доручення №1690 від 30 грудня 2020 року. Судом встановлено факт несвоєчасної сплати орендної плати позивачу у повному обсязі за користування земельною ділянкою за 2016, 2017, 2018, 2019 роки та частково за 2020 рік, що свідчить про систематичне невиконання відповідачем договірних зобов`язань та на думку суду є істотним його порушенням. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлена позивачкою вимога щодо розірвання договору оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволенню. Відповідачем була подана заява про застосування наслідків спливу позовної давності. Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З цих підстав, враховуючи наявність заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення орендної плати та пені підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з пропуском строку позовної давності.. З наданого відповідачем листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 05.02.2021 №27-23-0.240-16/102-21 вбачається, що згідно земельно-облікових документів Відділу у Драбівському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області середній розмір та вартість земельної ділянки (паю) по Драбівській селищній раді становить 3,5 кадастрових гектарів, вартістю 18555,43, станом на 01.01.2016 середня вартість становила 156269,88 грн., 01.01.2017 156269,68 грн., 01.01.2017 156269,68 грн. Проте з листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 05.02.2021 №27-23-0.240-16/102-21 та витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не вбачається, чи змінювалася нормативно грошова оцінки земельної ділянки у 2018 році. Даний витяг датований 02.02.2021 року, а тому суд не може встановити реальну нормативно-грошову оцінку спірної земельної ділянки за 2018, 2019 та 2020 рік. В такому випадку, суд застосовує нормативно грошову оцінку земельної ділянки на момент укладення договору, що передбачена п. 5 договору оренди землі від 15.03.2016 року та становить 156269,68 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача з урахуванням спливу строків позовної давності підлягає стягненню невиплачена орендна плата, в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за 2018, 2019 та 2020 роки з яких за 2018 рік розмір орендної плати склав 4688,09 грн., за 2019 рік 4688,09 грн., та недоплачена орендна плата за 2020 рік в розмірі 1665,49 грн., а всього орендна плата в сумі 11041,67 грн. Направлення частини орендної плати 31.12.2020 року позивачці орендарем поштою суд вважає належними діями спрямованими на виконання договору, а факт неотримання на пошті даних коштів не свідчить про протилежне. Згідно з п.14 договору оренди землі, укладеного між сторонами, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за період з 01.01.2016 року по 11.01.2021, року включно в розмірі 12274,95 грн. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~визначено, що позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином пеня, яку позивач просить стягнути з відповідача, підлягає до стягнення за період з 01.01.2017 по 11.01.2021 року (заборгованість виникла з 01.01.2017 року за невиплачену орендну плату за 2016 рік у розмірі 4688,09 грн.), за період з 01.01.2018 по 11.01.2021 року (заборгованість виникла з 01.01.2018 року за невиплачену орендну плату за 2017 рік, розмір заборгованості 4688,09 грн.), за період з 01.01.2019 по 11.01.2021 року (заборгованість виникла з 01.01.2019 року за невиплачену орендну плату за 2018 рік, розмір заборгованості 4688,09 грн.). За період з 01.01.2021 по 11.01.2021 року (заборгованість виникла з 01.01.2021 року за невиплачену орендну плату за 2020 рік у розмірі 1665,49 грн.). Відповідачем у відзиві заявлено про сплив позовної давності в частині стягнення пені за орендну плату лише за 2019 рік, тому суд застосовує наслідки спливу позовної давності і з цих підстав відмовляє в задоволенні позову в цій частині. Суд обраховує пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення та розраховує за формулою: Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення. Таким чином пеня, що підлягає стягненню, враховуючи облікову ставку НБУ в день прострочення становить: За період з 01.01.2017 - 11.01.2021 року на суму боргу 4688,09 грн. становить 5195,45 грн.; За період з 01.01.2018 - 11.01.2021 року на суму боргу 4688,09 грн. становить 3957,44 грн.; За період з 01.01.2019 - 11.01.2021\~року на суму боргу 4688,09 грн. становить 2351,13 грн.; За період з 01.01.2021 11.01.2021 року на суму боргу 1665,49 грн. становить 6,02 грн. А всього розмір пені за вищезазначені періоди становить 11510,04 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати за розгляд справи пропорційно до задоволених вимог. Комі того, з метою належного виконання рішення суду, суд вважає необхідним зазначити в рішенні суду про скасування також і державної реєстрації розірваного договору оренди землі.

Outcome: partial