Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

заступник прокурора Харківської області, який діє в інтересах держави в особі [PERSON] державного майна України звернувся до суду з позовом, який уточнив та остаточно просить визнати недійсним та скасувати рішення ХV сесії VІ скликання [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 02 серпня 2012 року «Про переоформлення права приватної власності на комплекс нежитлових будівель, що складається з 18-ти будівель з допоміжними будівлями та спорудами в с. Рай-Оленівка, вулиця Рай-Оленівська, 1 «А»; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 444663, що видано 31 травня 2011 року виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області; витребувати у Приватного акціонерного товариства «Санаторій «Рай-Оленівка» на користь держави в особі [PERSON] державного майна України нерухоме майно: лікувально-діагностичний корпус літ. «А-3», площею 3506,70 кв.м.; спальний корпус літ. «Б-5», площею 4958,90 кв.м.; їдальню літ. «В-1», площею 2596,90 кв.м.; будинок рятівника літ. «Д-1», площею 32,40 кв.м.; спальний корпус № 1 літ. «И-2», площею 70,70 кв.м.; спальний корпус № 2 літ. «З-2», площею 70,50 кв.м.; спальний корпус № 3 літ. «Ж-2», площею 60,40 кв.м.; бювет літ. «К-1», площею 247,50 кв.м.; сауна-басейн літ. «М-1», площею 247,50 кв.м.; будівля павільйон № 1 літ. «Н-1», площею 50,30 кв.м., павільйон № 2 літ. «О-1», площею 49,90 кв.м.; спальний корпус № 2 літ. «С-2», площею 976,90 кв.м.; насосна станція літ. «Т-1», площею 41,30 кв.м.; котельня літ. «Ц-1», площею 902,90 кв.м.; овочесховище літ. «Щ», площею 104,90 кв.м.; столярна майстерня літ. «Ш-1», площею 62,90 кв.м.; гараж літ. «Ч-1», площею 183,40 кв.м.; артезіанська свердловина № 34, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Рай-Оленівка, вулиця Рай-Оленівська, 1-А; витребувати у [PERSON] на користь держави в особі Фронду державного майна України нерухоме майно: спальний корпус № 3 літ. «У-3», площею 1891,20 кв.м. за адресою: Харківська область, Харківський район, село Рай-Оленівка, вулиця Рай-Оленівська, 1-А; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30390919 від 09 липня 2016 року, яким зареєстровано право власності за [PERSON] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням ХV сесії VІ скликання [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 02 серпня 2012 року «Про переоформлення права приватної власності на комплекс нежитлових будівель, що складається з 18-ти будівель з допоміжними будівлями та спорудами в с. Рай-Оленівка, вулиця Рай-Оленівська, 1-«А» за Приватним акціонерним товариством «Санаторій «Рай-Оленівка» оформлено право приватної власності на нерухоме майно: лікувально-діагностичний корпус літ. «А-3», площею 3506,70 кв.м.; спальний корпус літ. «Б-5», площею 4958,90 кв.м.; їдальню літ. «В-1», площею 2596,90 кв.м.; будинок рятівника літ. «Д-1», площею 32,40 кв.м.; спальний корпус № 1 літ. «И-2», площею 70,70 кв.м.; спальний корпус № 2 літ. «З-2», площею 70,50 кв.м.; спальний корпус № 3 літ. «Ж-2», площею 60,40 кв.м.; бювет літ. «К-1», площею 247,50 кв.м.; сауна-басейн літ. «М-1», площею 247,50 кв.м.; будівля павільйон № 1 літ. «Н-1», площею 50,30 кв.м., павільйон № 2 літ. «О-1», площею 49,90 кв.м.; спальний корпус № 2 літ. «С-2», площею 976,90 кв.м.; насосна станція літ. «Т-1», площею 41,30 кв.м.; котельня літ. «Ц-1», площею 902,90 кв.м.; овочесховище літ. «Щ», площею 104,90 кв.м.; столярна майстерня літ. «Ш-1», площею 62,90 кв.м.; гараж літ. «Ч-1», площею 183,40 кв.м.; артезіанська свердловина № 34, водонапірна башта, допоміжні будівлі та споруди за адресою: Харківська область, Харківський район, село Рай-Оленівка, вулиця Рай-Оленівська, 1-А. Рішенням ХХІХ сесії VІ скликання [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 29 квітня 2014 року на підставі листа [PERSON] «Санаторій «Рай-Оленівка» до комунальної власності повернуто очисні споруди Х-1, водонапірну башту «А», артезіанську свердловину № 35, водопровід, каналізацію та самопливний колектор та передано на баланс КП «Теплові мережі Харківського району». Спальний корпус «У-3» на підставі договору купівлі-продажу № 2507 від 09 липня 2016 року передано у власність [PERSON], запис про право власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно № 15323094 внесено на підставі рішення державного реєстратора № 30390818 від 09 липня 2016 року. Оформлення права власності на комплекс нежитлових будівель за відповідачами здійснено з порушенням вимог діючого законодавства виходячи з наступного. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області № 651 від 14 серпня 2001 року на підставі заяви Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на висновку Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» надано дозвіл на оформлення права колективної власності на санаторій «Рай-Оленівка» за адресою: Харківська область, Харківський район, село Рай-Оленівка, вулиця Рай-Оленівська, 1-А на імя ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та видано свідоцтво про право колективної власності на санаторій в цілому. 12 лютого 2008 року рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області № 169 на підставі заяви ЗАТ «Санаторій «Рай-Оленівка» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», яке є правонаступником дочірнього підприємства «Санаторій «Рай-Оленівка» ЗАТ ЛОЗ ПУ «Укрпрофоздоровниця» на підставі пункту 1.1. Статуту, затвердженого 29 березня 2007 року головою правління ЗАТ ЛОЗ ПУ «Укрпрофоздоровниця» та висновку КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» переоформлено право приватної власності та видано свідоцтво про право власності на вищевказані 21 будівлю санаторію «Санаторій «Рай-Оленівка». Рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області № 278 від 12 квітня 2011 року на підставі заяви ЗАТ «Санаторій «Рай-Оленівка» та висновку КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» право власності на спірні 20 обєктів нерухомості з допоміжними будівлями та спорудами в тому числі артезіанські свердловини № 34 та № 35, водонапірна башта «А» переоформлено на імя ЗАТ «Санаторій «Рай-Оленівка» та видано свідоцтво про право власності. 13 грудня 2011 року Харківською міською природоохоронною прокуратурою внесено протест на рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області № 651 від 14.08.2001 року, № 169 від 12.02.2008 року, № 278 від 12.04.2011 року. Рішенням [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області ХV сесії VІ скликання від 02 серпня 2012 року частково задоволено протест прокурора і змінено пункти 1,2,3 рішення [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 26 грудня 2011 року і по тексту рішення слова «20-ти будівель» змінені на «18-будівель» в іншому рішення залишено без змін при цьому переоформлено право власності на комплекс нежитлових будівель що складається з 18-ти будівель з допоміжними будівлями та спорудами та артезіанськими свердловинами № 24, № 35, водонапірною баштою за адресою: Харківська область, Харківський район, село Рай-Оленівка, вулиця Рай-Оленівська, 1-А на імя [PERSON] «Санаторій «Рай-Оленівка», яке є правонаступником ЗАТ «Санаторій «Рай-Оленівка» на підставі рішення установчих зборів ЗАТ «Санаторій «Рай-Оленівка» ЗАТ ЛОЗ ПУ «Укрпрофоздоровниця» протокол № 1 від 06.10.2006 року. Вказане рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради є незаконним та підлягає скасуванню виходячи з наступного. Відповідно до [PERSON] Міністрів УPCP від 23.04.1960 № 606 «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР» усі діючі госпрозрахункові санаторії, будинки відпочинку та пансіонати Міністерство охорони здоров'я зобовязало у строк до 01 травня 1960 року передати Українській республіканській раді профспілок з метою подальшого поліпшення організації відпочинку і санаторно-курортного обслуговування трудящих і підвищення ролі профспілок. Вказані обєкти, у тому числі, санаторій «Рай-Оленівка», безкоштовно передано Українській Республіканській раді профспілок (Укрпрофради), при цьому при передачі майна у відання переходить лише право користування цим майном без права розпорядження ним. [PERSON] № 606 не визнана недійсною та не скасована і є чинною і тому, власником зазначених у цій постанові госпрозрахункових санаторіїв, будинків відпочинку та пансіонатів, у тому числі, санаторію «Рай-Оленівка» є саме Держава, а Укрпрофрада має право лише на володіння і користування вказаним державним майном. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Києва № 9971 від 23.12.1991 року ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» зареєстровано як підприємство, яке є правонаступником Української республіканської ради по управлінню курортами профспілок, оздоровниць і господарств, об'єднань санаторно-курортних закладів профспілок України і створене за рахунок майна засновників - Федерації професійних спілок України (власник 92,92 % статутного фонду) та [PERSON] соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності. На виконання вимог [PERSON] [PERSON] Федерації незалежних профспілок України від 22.11.1991 року «Про створення акціонерного товариства І лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», відповідно до акту приймання-передачі від 24.01.1992 року, у власність останнього від Федерації незалежних профспілок України передано майно територіальних санаторно-курортних установ, профспілок, санаторіїв, будинків відпочинку згідно з додатком до акту від 24 січня 1992 року, в тому числі цілісний майновий комплекс санаторію «Рай-Оленівка» (вул. Рай-Оленівська, 1-А, с. Рай-Оленівка, Харківський район, Харківська область), який увійшов до статутного фонду ЗAT «Укрпрофоздоровниця». З набранням 01 січня 1964 року чинності Цивільного кодексу УРСР профспілкові та інші громадські організації набули статусу субєкта права власності, але відповідно до ч. 2 ст. 10 Конституції УРСР майно вказаних субєктів необхідне для здійснення їх статутних завдань, відносилось до соціалістичної власності і жодного законодавчого акту, яким би таке майно перейшло у власність профспілок державною не приймалось. Питання щодо безоплатного користування профспілками державним майном врегульовувались Положенням про права профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затверджене Указом [PERSON] Верховної [PERSON] СРСР від 27 вересня 1971 № 2151-УІІІ. На момент заснування ЗAT ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» діяла [PERSON] Верховної [PERSON] Української PCP «Про захист суверенних прав власності Української PCP» від 29.11.1990 № 506, якою введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності і власника державного до введення в дію Закону Української PCP про роздержавлення майна ([PERSON] втратила чинність з дня затвердження Верховною [PERSON] України Державної програми реприватизації, постанова № 2164-ІІ від 04.03.1992 року). 24 серпня 1991 року Україна проголошена незалежною демократичною державною. З моменту проголошення незалежності чинними на території України є Конституція, закони, постанови Уряду та інші законодавчі акти. У зв'язку з цим весь економічний, науковий, технічний потенціал, розміщений на території України, став власністю народу України. Згідно з Указом [PERSON] Верховної [PERSON] України «Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих території України у власність держави» № 1452-ХІІ, від 30.08.1991 року, статті 1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» № 1540-11 від 30 серпня 1991 року, майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України. Відповідно до статті 4 Закону № 1540-11 від 30.08.1991 року, рішення державних органів, органів громадських, політичних, кооперативних, інших організацій і підприємств, посадових осіб, а також договори та інші угоди, прийняті чи здійснені на основі законодавства СРСР щодо зміни власника і форм власності, а також створення акціонерних та спільних підприємств за участю органів влади та управління СРСР після прийняття [PERSON] Верховної [PERSON] України від 24.08.1991 року «Про проголошення незалежності України» без узгодження з відповідними органами управління, визначеними Кабінетом Міністрів України, вважаються недійсними. З метою збереження в інтересах громадян України майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу PCP, відповідно до [PERSON] Верховної [PERSON] України № 2268-ХІІ від 10.04.1992 року «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України» майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу PCP вирішено тимчасово передати [PERSON] державного майна України. [PERSON] Верховної [PERSON] України № 3943-ХІІ від 04.02.1994 року «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишньою Союзу PCP» встановлено, що тимчасово, до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, майно розташоване на території України є загальнодержавною власністю. Пунктом три зазначеної [PERSON] передбачено, що до законодавчого визначення правонаступників майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу PCP [PERSON] державного майна здійснює право розпорядження цим майном у процесі приватизації та повноваження орендодавця майнових комплексів підприємств та організацій, їх структурних підрозділів. Розпорядженням Президента України «Про заходи щодо майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу PCP» № 123/96-рп від 24.05.1996 року Уряду доручено у двомісячний термін проінформувати главу держави про стан виконання парламентських постанов та подати на розгляд Верховної [PERSON] України пропозиції щодо вирішення питань права власності на майно зазначених організацій. На виконання вимог [PERSON] Верховної [PERSON] України № 461/96ВР від 01.11.1996 року «Про проект [PERSON] Верховної [PERSON] України про тлумачення [PERSON] Верховної [PERSON] України «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу PCP» [PERSON] державного майна України складено перелік установ, організацій і підприємств, які станом на 24.08.1991 року знаходились у віданні Української республіканської ради по туризму і екскурсіях Федерації профспілок України Загальносоюзної конфедерації профспілок (колишнього ВЦРПС). До цього Переліку включено цілісний майновий комплекс санаторію «Рай-Оленівка». Статтею 1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташованих на території України» № 1540-ХІІ від 10.09.1991 року встановлено, що майно підприємств, установ і організацій та інших обєктів союзного підпорядкування є державною власністю. Згідно статтям 1, 4 Тимчасового Положення «Про [PERSON] державного майна України», затвердженого [PERSON] Верховної [PERSON] України від 07.07.1992 року, [PERSON] державного майна України здійснює державну політику у сфері приватизації державного майна та виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю; одним з основних завдань [PERSON] державного майна України є захист майнових прав України на її території та за кордоном. За статтею 7 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», за [PERSON] державного майна закріплено повноваження щодо розпорядження майном, що перебуває на балансі громадських організацій колишнього СРСР. яке має статус державного. Статтею 225 ЦК УРСР встановлено, що право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власнику. Таким чином, майно, передане до статутного фонду ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», є державною власністю, а право розпорядження цим майном належить виключно [PERSON] державного майна України. Згідно інформації РВ ФДМУ Харківської області, [PERSON] державного майна України дозвіл на відчуження чи в інший спосіб зміни форми власності майна, яке є предметом спору не надавався. 16 червня 1992 року прийнято Закон України «Про об'єднання громадян» № 2460-ХІІ, який набув чинності з 18.07.1992 року. Цим Законом встановлено, що особливості правового регулювання діяльності профспілок визначаються Законом України про профспілки. Такий закон прийнятий значно пізніше, зокрема, особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок в Україні визначено Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від №1045-ХІV від 15.09.1999 року. Отже, до набуття чинності Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки в Україні повинні були діяти відповідно до Закону України «Про об'єднання громадян». Відповідно до ст.21 Закону України «Про об'єднання громадян» обєднання громадян може мати у власності кошти та інше майно, необхідне для здійснення його статутної діяльності. Об'єднання громадян набуває право власності на кошти та інше майно, передане йому засновниками, членами (учасниками) або державою, набуте від вступних та членських внесків, пожертвуване громадянами, підприємствами, установами та організаціями, а також на майно, придбане за рахунок власних коштів чи на інших підставах, не заборонених законом. Статтею 20 Закону України «Про власність» № 697 ХІІ від 07.02.1991 року визначено, що професійні спілки та їх громадські об'єднання є суб'єктами колективної власності. Викладені обставини та нормативно правові акти підтверджують право саме державної власності на спірне майно. На теперішній час [PERSON] № 606 діє, її не визнано недійсною, не скасовано, а тому власником зазначених у ній госпрозрахункових санаторіїв, будинків відпочинку та пансіонатів, у тому числі, санаторію «Рай-Оленівка», є саме Держава, а вказане вище рішення [PERSON] селищної ради підлягає визнанню недійсним та скасуванню, а спірне майно підлягає поверненню Державі. Незаконним також є право приватної власності [PERSON] на спальний корпус «У-3», що набуто на підставі договору-купівлі продажу № 2507, оскільки майно вибуло із володіння власника не з його волі, що вбачається із самого правочину. Спірне майно у власника не вилучалось, а продавець [PERSON] «Рай-Оленівка» не був власником цього майна, тому позивач має право на витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування реєстрації права власності на таке майно. Органи прокуратури області не знали та не могли знати про прийняття рішення XV сесії VI скликання [PERSON] селищної ради від 02.08.2012 року «Про переоформлення права приватної власності на комплекс нежитлових будівель, що складається з 18-ти будівель з допоміжними будівлями та спорудами в с. Рай-Оленівка, вул. Рай-Оленівській, 1-А», оскільки участі під час прийняття вказаного рішення не приймали, вказане рішення селищної ради до прокуратури не надходило. Згідно інформації [PERSON] державного майна України від 19.05.2017 за вихідним №10-24-9917 останній не погоджував будь-які правочини стосовно державного нерухомого майна санаторію «Рай-Оленівка», який розташований за адресою:Харківська область, Харківський район, с. Рай-Оленівка, вулиця Рай-Оленівська, 1-А. Приватизація вищевказаного обєкта [PERSON] державного майна України та його регіональним відділенням у Харківській області не здійснювалась, і тому про порушення права власності [PERSON] державного майна України дізнався із запиту Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області від 11.05.2017 року за № 04-28-2465вих17, тобто позов подається у межах позовної давності. До цього часу [PERSON] державного майна України жодних заходів для повернення цілісного майнового комплексу санаторію «Рай-Оленівка» у державну власність не вжито, тому прокуратурою за згодою позивача подано до суду позов та відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» сплачено суму судового збору. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року відкрито провадження по справі. 02 листопада 2017 року заступник прокурора Харківської області, який діє в інтересах держави в особі [PERSON] державного майна України подав до суду уточнений позов. 14 листопада 2017 року заступник прокурора Харківської області, який діє в інтересах держави в особі [PERSON] державного майна України подав до суду клопотання про долучення письмових доказів. 21 листопада 2017 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якій просив в задоволенні заявлених вимог відмовити за їх недоведеністю та вказав, що прокурором не надано доказів на підтвердження того, що санаторій «Санаторій «Рай-Оленівка» було безкоштовно передано у відання Української Республіканської ради профспілок «Укрпрофради», оскільки у списку переданих обєктів, що вказані у додатках до [PERSON] Міністрів УPCP від 23.04.1960 № 606 «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР» «Санаторій «[PERSON] -Оленівка» не вказаний. 21 листопада 2017 року відповідач [PERSON] подав заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що позивач [PERSON] державного майна України повязує порушення свого права з 24 січня 1992 року у звязку з передачею майна Федерацією незалежних профспілок України у власність АТ ЛОЗ профспілок України «Укпрофоздоровиця» за актом прийому - передачі тому був обізнаний про належність спірного майна Приватному акціонерному товариству лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та мав право та можливість звернутись до суду. 21 листопада 2017 року відповідач [PERSON] подав заяву про залишення позову прокурора без розгляду за несплатою судового збору у повному обсязі. 21 листопада 2017 року відповідач [PERSON] «Санаторій «Рай-Оленівка» подав відзив на позов та заяву про застосування строків позовної давності, в яких просив відмовити в задоволенні заявлених вимог посилаючись на те, що з 23 липня 2012 року прокурору був відомий власник спірного нерухомого майна, оскільки Харківською міжрайонною природоохоронною прокуратурою направлявся лист до [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області щодо поданого прокурором протесту і рішення органу місцевого самоврядування від 02 серпня 2012 року повністю відтворює сутність листа природоохоронного прокурора, а у разі обізнаності прокурора слід вважати, обізнаними усі інші органи прокуратури як складові єдиної централізованої системи. Позивачу [PERSON] державного майна України, на який покладено обовязок з управління державним майном, також була відома інформація щодо спірного майна оскільки ним складено перелік установ, організацій і підприємств, які станом на 24.08.1991 року знаходились у віданні Української республіканської ради по туризму і екскурсіях Федерації профспілок України Загальносоюзної конфедерації профспілок (колишнього ВЦРПС). 13 грудня 2017 року відповідач [PERSON] «Санаторій «Рай-Оленівка» подав заяву про залишення позову прокурора без розгляду посилаючись на те, що судовий збір сплачений не в повному обсязі. 13 грудня 2017 року відповідач [PERSON] «Санаторій «Рай-Оленівка» подав додаток до заяви про застосування строків позовної давності та просив відмовити прокурору в поновленні строків позовної давності посилаючись на те, що прокурору з 2012 року було відомо, що спірне нерухоме майно знаходиться у власності [PERSON] «Санаторій «Рай-Оленівка». 26 грудня 2017 року відповідач [PERSON] «Санаторій «Рай-Оленівка» подав суду заяву про залишення позову прокурора без руху із наданням строку для доплати суми судового збору. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2018 року в задоволенні клопотань [PERSON] «Санаторій «Рай-Оленівка» про залишення позову без руху, [PERSON] про залишення позову без розгляду відмовлено. Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача [PERSON] «Санаторій «Рай-Оленівка» [PERSON], яка діє на підставі доручення у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні заявлених вимог з підстав викладених у запереченнях та заяві про застосування строків позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області, представник третьої особи Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», представник третьої особи Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, тому суд за згодою прокурора та представника відповідача [PERSON] «Санаторій «Рай-Оленівка» ухвали про розгляд справи за відсутності осіб, що не зявились. Суд, заслухавши прокурора, представника відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступне. Судом встановлено та не заперечується відповідачами наступні обставини. Нерухоме майно: лікувально-діагностичний корпус літ. «А-3», площею 3506,70 кв.м.; спальний корпус літ. «Б-5», площею 4958,90 кв.м.; їдальню літ. «В-1», площею 2596,90 кв.м.; будинок рятівника літ. «Д-1», площею 32,40 кв.м.; спальний корпус № 1 літ. «И-2», площею 70,70 кв.м.; спальний корпус № 2 літ. «З-2», площею 70,50 кв.м.; спальний корпус № 3 літ. «Ж-2», площею 60,40 кв.м.; бювет літ. «К-1», площею 247,50 кв.м.; сауна-басейн літ. «М-1», площею 247,50 кв.м.; будівля павільйон № 1 літ. «Н-1», площею 50,30 кв.м., павільйон № 2 літ. «О-1», площею 49,90 кв.м.; спальний корпус № 2 літ. «С-2», площею 976,90 кв.м.; насосна станція літ. «Т-1», площею 41,30 кв.м.; котельня літ. «Ц-1», площею 902,90 кв.м.; овочесховище літ. «Щ», площею 104,90 кв.м.; столярна майстерня літ. «Ш-1», площею 62,90 кв.м.; гараж літ. «Ч-1», площею 183,40 кв.м.; артезіанська свердловина № 34, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Рай-Оленівка, вулиця Рай-Оленівська, 1-А; спальний корпус № 3 літ. «У-3», площею 1891,20 кв.м. за адресою: Харківська область, Харківський район, село Рай-Оленівка, вулиця Рай-Оленівська, 1-А, були майном громадської організації колишнього Союзу РСР та перебували у віданні Української республіканської [PERSON] професійних спілок, правонаступником якої після розпаду Союзу РСР стала [PERSON] Федерації незалежних професійних спілок України, а у подальшому - Федерація професійних спілок України.\~\~ На виконання вимог [PERSON] [PERSON] Федерації незалежних профспілок України від 22.11.1991 року «Про створення акціонерного товариства І лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», відповідно до акту приймання-передачі від 24.01.1992 року, у власність останнього від Федерації незалежних профспілок України передано майно територіальних санаторно-курортних установ, профспілок, санаторіїв, будинків відпочинку згідно з додатком до акту від 24 січня 1992 року, в тому числі цілісний майновий комплекс санаторію «Рай-Оленівка» (вул. Рай-Оленівська, 1-А, с. Рай-Оленівка, Харківський район, Харківська область), який увійшов до статутного фонду ЗAT «Укрпрофоздоровниця». Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Києва № 9971 від 23.12.1991 року ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» зареєстровано як підприємство, яке є правонаступником Української республіканської ради по управлінню курортами профспілок, оздоровниць і господарств, об'єднань санаторно-курортних закладів профспілок України і створене за рахунок майна засновників - Федерації професійних спілок України (власник 92,92 % статутного фонду) та [PERSON] соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності. Отже, майно, передане до статутного фонду ЗAT «Укрпрофоздоровниця» перебувало у віданні профспілок. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області № 651 від 14 серпня 2001 року на підставі заяви Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на висновку Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» надано дозвіл на оформлення права колективної власності на санаторій «Рай-Оленівка» за адресою: Харківська область, Харківський район, село Рай-Оленівка, вулиця Рай-Оленівська, 1-А на імя ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та видано свідоцтво про право колективної власності на санаторій в цілому, про що свідчать рішення та свідоцтво про право власності. 12 лютого 2008 року Виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області на підставі заяви ЗАТ «Санаторій «Рай-Оленівка» та висновку Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» прийнято рішення № 169 про переоформлення права приватної власності та видачу свідоцтва про право власності на 21 будівлю санаторію «Санаторій «Рай-Оленівка», про свідчать заява від 16.03.2011 року № 31, та рішення № 169 від 12.02.2008 року. 12 квітня 2011 року Виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області на підставі заяви ЗАТ «Санаторій «Рай-Оленівка» та висновку КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» прийнято рішення № 278 про переоформлення права власності на комплекс нежитлових будівель з 20-ти обєктів з допоміжними будівлями та спорудами в тому числі артезіанські свердловини № 34 та № 35, водонапірна башта «А» на імя ЗАТ «Санаторій «Рай-Оленівка» та про видачу свідоцтва про право власності. 13 грудня 2011 року Харківською міською природоохоронною прокуратурою внесено протест на рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області № 651 від 14.08.2001 року, № 169 від 12.02.2008 року, № 278 від 12.04.2011 року. Рішенням [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області ХV сесії VІ скликання від 02 серпня 2012 року частково задоволено протест прокурора і змінено пункти 1,2,3 рішення [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 26 грудня 2011 року і по тексту рішення слова «20-ти будівель» змінені на «18-будівель» в іншому рішення залишено без змін при цьому переоформлено право власності на комплекс нежитлових будівель що складається з 18-ти будівель з допоміжними будівлями та спорудами та артезіанськими свердловинами № 24, № 35, водонапірною баштою за адресою: Харківська область, Харківський район, село Рай-Оленівка, вулиця Рай-Оленівська, 1-А на імя [PERSON] «Санаторій «Рай-Оленівка», яке є правонаступником ЗАТ «Санаторій «Рай-Оленівка» на підставі рішення установчих зборів ЗАТ «Санаторій «Рай-Оленівка» ЗАТ ЛОЗ ПУ «Укрпрофоздоровниця» протокол № 1 від 06.10.2006 року. [PERSON] Верховної [PERSON] України від 10 квітня 1992 року\~\~№ 2268-ХІІ «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України» передбачено, що майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, тимчасово передані ФДМУ. За змістом постанови Верховної [PERSON] України від 4 лютого 1994 року\~\~№ 3943-ХІІ «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» тимчасово, до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю. Відповідно до постанови Верховної [PERSON] Української РСР від 29 листопада 1990 року № 506-ХІІ «Про захист суверенних прав власності Української РСР» на території республіки введено мораторій на будь-які зміни форми власності та власника державного майна до введення у дію Закону Української РСР про роздержавлення майна. Згідно з пунктом 1 Тимчасового положення про ФДМУ, затвердженого постановою Верховної [PERSON] України від 07 липня 1992 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин), ФДМУ здійснює державну політику у сфері приватизації державного майна та виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю. За правилами статті 4, частини першої статті 7 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» ФДМУ є суб'єктом управління об'єктами державної власності та здійснює відповідно до законодавства право розпорядження майном, що перебуває на балансі громадських організацій колишнього Союзу РСР, яке має статус державного. Положеннями статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною другою статті 2 ЦК України передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статтями 167, 170 ЦК України набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Одним із таких органів є прокуратура, на яку покладено функції представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. За змістом положень частин 5 статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Відповідно до частини 6 ст. 56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача і відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України прокурор має процесуальні права та обовязки особи, в інтересах якої він діє, за винятком права укладати мирову угоду. Строк, у межах якого пред'являється позов як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу) ЦК визначено як позовна давність (стаття 256 ЦК). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК), перебіг якої, відповідно до частини першої статті 261 ЦК, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Аналогічні за змістом норми матеріального права містилися і в Цивільному кодексі Української РСР (статті 71, 76), за винятком положення, закріпленого у статті 267 ЦК, про застосування позовної давності лише за заявою сторони. Отже, як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах зазначеної особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється однаково - з\~\~ моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що прокурор здійснює представництво органу, в інтересах якого він звертається до суду, на підставі закону (процесуальне представництво), а тому положення закону про початок перебігу строку позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із позовом про захист інтересів держави, у\~\~справі, що розглядається, в особі ФДМУ, але не наділяє прокурора повноваженнями ставити питання про поновлення строку позовної давності за відсутності такого клопотання з боку самої особи, в інтересах якої він звертається до суду. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України, зокрема: від\~\~27 травня 2014 року у справі № 3-23гс14, від 25 березня 2015 року у справі № 3-21гс15. Як встановлено при розгляді справи, [PERSON] державного майна України, на який покладено обов'язок з управління державним майном, дізнався про порушення права власності держави щодо спірного майна ще у 1996 році, складаючи\~\~перелік установ, організацій і підприємств, які станом на 24 серпня 1991 року знаходилися у віданні Української республіканської ради по управлінню курортами профспілок Федерації профспілок України Загальносоюзної конфедерації профспілок (колишнього ВЦРПС), до якого було включено «Санаторій «Рай-Оленівка», розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, село Рай-Оленівка, вулиця Рай-Оленівська, 1-А. Незважаючи на це та всупереч своєму обов'язку з управління державним майном, станом на час подання прокурором позову ФДМУ не вжив заходів, спрямованих на повернення спірного майна державі. При зверненні до суду з позовом в інтересах держави в особі ФДМУ прокурор заявляв клопотання про поновлення строку позовної давності, проте ФДМУ, набувши статусу позивача, питання про поновлення строку позовної давності не порушував, а також не надав доказів поважності причин пропуску звернення до суду, і посилання прокурора на те, що про оскаржувані рішення органу місцевого самоврядування він дізнався лише 11 травня 2017 року за запитом до [PERSON] державного майна України, не мають значення для вирішення справи, тим більше вони є надуманими, оскільки ще 13 грудня 2011 року Харківською міською природоохоронною прокуратурою яка входила до єдиної системи Прокуратури України, внесено протест на рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області № 651 від 14.08.2001 року, № 169 від 12.02.2008 року, № 278 від 12.04.2011 року, тому відсутні підстави вважати, що прокурор не знав вказаних обставин. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене суд повністю відмовляє в задоволенні заявлених вимог та питання про розподіл судових витрат вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed