Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

До суду звернулося ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 70418,44 грн та 2270 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.08.2018 між ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг №180831-200337 на суму 3000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60 грн. за кожен день такого користування строком на 18 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Договір укладено в електронній формі. Товариство виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів. На момент 17.09.2018 термін платежу за договором настав, однак відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме: не повернув отримані на підставі укладеного договору кошти та не сплатив проценти. Станом на 26.07.2021 заборгованість відповідача за кредитним договором склала: 3000 грн. сума кредиту, проценти за користування кредитом - 62740,15 грн., пеня - 892,85 грн., індекс інфляцій за весь період прострочення - 832,88 грн. та три проценти річних від прострочення суми - 2952,56 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 70418,44 грн. Позивач також вказує і те, що 21.09.2018 р. відповідач частково здійснив внесення коштів на рахунок позивача, що свідчить про визнання ним боргу. Оскільки добровільно відповідач борг не сплачує, просить його стягнути в судовому порядку. Ухвалою суду від 21.09.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за привилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 22.10.2021 року постановлено проводити розгляд справи за привилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про час і місце судового засідання відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки судова повістка направлялася за адресою, де вона зареєстрована згідно довідки Катеринопільської селищної ради № 02-11/3560 від 09.09.2021 року, суд вважає за можливе вирішити справу без її участі. Крім того відповідач повідомлений про день і час розгляду справи через оголошення на веб-порталі судової влади України. 24 листопада 2021 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є юридичною особою та зареєстроване як фінансова установа. Основним видом діяльності ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статуту. 31 серпня 2018 року між ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг № 180831-200337, у режимі онлайн шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на сайті відповідача, згідно умов якого останній отримав кредит на особисті потреби у розмірі 3000, 00 грн. строком на 18 днів - до 17 вересня 2018 року та зобов`язався його повернути і сплатити відсотки у розмірі 1080 грн. Розмір процентів - 2 % за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних). При виникненні заборгованості позичальник також зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу в розмірі 3 % за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню в розмірі 3,64 % від суми заборгованості починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %. В інформаційній довідці щодо порядку (процедури) отримання кредиту та підписання електронних договорів містяться дані [PERSON] , її прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, відомості про місце роботи, щомісячний дохід та сімейний стан. Також у ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти, перші дві цифри якого - 51, останні чотири цифри 3880. Відповідно до п.п.4-6 заяви-анкети [PERSON] підтвердила, що доступ до заповнення від її імені заяв-анкет на офіційному сайті відповідача (pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua) належить лише їй, інші особи не мають можливості скористатись від її імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від її імені на сайт pzaim.zp.ua є дійсними та надані нею особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на її картковий рахунок надані з її особистого мобільного телефону є дійсними та надані нею особисто. ПРОСТІ ЗАЙМИ» прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 31.08.2018 року через платіжну систему за допомогою ТОВ «ВЕР ФОР ПЕЙ» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 3000, 00 грн. на платіжну картку, вказану позичальником у заяві. Згідно довідки ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на банківську кредитну картку [PERSON] перераховані кошти за кредитним договором у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується даними про отримання на картку перші дві цифри якого - 51, останні чотири цифри 3880, час запиту 31.08.2018 року о 20:05:32 год. Згідно довідки ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» [PERSON] було здійснено переказ грошових коштів ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ, час оплати 21.09.2018 р. о 19:57:16, сума 1527 грн. Відповідач порушила взяті на себе зобов`язання та не повернула позику у встановлений термін, в зв`язку з чим виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості станом на 26.07.2021 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 70418,44 грн., з якої: сума кредиту - 3000 грн., проценти за користування кредитом - 62740,15 грн., пеня - 892,85 грн., індекс інфляцій за весь період прострочення - 832,88 грн. та три проценти річних від прострочення суми - 2952,56 грн. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання за договором позики, які врегульовані нормами Глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ в Україні може здійснюватися за допомогою внутрішньодержавних та міжнародних платіжних систем. Відповідно до п. 7.1.5 ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Відповідно до ст. 626ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України «Про електроннукомерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ч. 7 ст.11 Закону України«Про електроннукомерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України«Про електроннукомерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України«Про електроннукомерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст.625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову. Судом встановлено, що 31.08.2018 року [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг №180831-200337 на суму 3000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60 грн. за кожен день такого користування строком на 18 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 31.08.2018 року через платіжну систему за допомогою ТОВ «ВЕР ФОР ПЕЙ» здійснило переказ кредитних коштів в сумі 3000,00 грн. на платіжну картку, вказану відповідачем у заяві. Таким чином, згідно з Договором про надання фінансових послуг, [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 3000,00 грн., сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1080 грн. (60 грн. за кожен день такого користування на 18 календарних днів до 17.09.2018 року) а також, у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені. Згідно наданих позивачем розрахунків, непогашена заборгованість за кредитним договором № 180831-200337 від 31.08.2018 р. станом на 26.07.2021 р. складає 70418,44 грн., з якої: сума кредиту - 3000 грн., проценти за користування кредитом - 62740,15 грн., пеня - 892,85 грн., індекс інфляцій за весь період прострочення - 832,88 грн. та три проценти річних від прострочення суми - 2952,56 грн. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернула в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 3000,00 грн. Таким чином, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3000 грн. є доведеною та підлягає задоволенню. Окрім цього, відповідно до розрахунку заборгованості на відповідача накладену пеню у розмірі 892,85 грн., яка підлягає стягненню в повному обсязі. Разом з тим, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 31.08.2018 в сумі 62740,15 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу вищезазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору №180831-200337 від 31.08.2018 року ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі 17.09.2018 року. Таким чином, позикодавець ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 17.09.2018 року включно. Після закінчення строку його дії Договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за користування позикою в сумі 62740,15 грн. включає період з 18.09.2018 року по 26.07.2021 року, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки відповідач мала сплатити відсотки в сумі 1080,00 грн., а з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач сплатила ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» 919,85 грн., таким чином, із відповідача підлягають стягненню відсотки за користування позикою в розмірі 160,15 грн. (1080,00 грн. - 919,85 грн.). Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] , в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, 832,88 грн. індексу інфляції за весь період прострочення та 2952,56 грн. - 3% річних від простроченої суми, суд враховує наступне. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунків заборгованості збитків від інфляції та 3% річних, індекс інфляції за весь період прострочення становить 832,88 грн. та 3% річних від простроченої суми становить 2952,56 грн. Проте, суд не повністю погоджується з правильністю нарахування зазначених сум, оскільки в ці суми ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» було враховано відсотки за користування кредитом, нарахованих поза строком дії договору. Враховуючи заборгованість за тілом кредиту в сумі 3000,00 грн. та процентів за користування кредитом, в межах строку кредитування за період з 31.08.2018 року по 26.07.2021 року, в сумі 160,15 грн., які є доведеними та підлягають задоволенню, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути індекс інфляції за весь період прострочення в сумі 695,91 грн. (3000 грн. (сума боргу)х123,197 (сукупний індекс інфляції)/100%-3000 грн. (сума боргу) та 3% річних від простроченої суми в сумі 257,18 грн. (3000 грн. (сума боргу)х3%х 1043 днів прострочення/365 днів у році/100). За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а тому з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованість за кредитним договором №180831-200337 від 31.08.2018 року, яка виникла станом на 26.07.2021 в загальному розмірі 5006,09 грн., що складається з: 3000,00 грн. - сума кредиту, 160,15 грн. - проценти за користуванням кредитом за період з 31.08.2018 року по 26.07.2021 року, 892,85 грн. пеня, 695,91 грн.- індекс інфляції за період прострочення з 31.08.2018 року по 26.07.2021 року, 257,18 грн.- 3% річних від простроченої суми за період з 18.09.2018 року по 26.07.2021 року. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 09.08.2021 року, позивач за подання данного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2270 гривень, а тому у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 161,37 грн. (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір заявленого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 5006,09 грн.х 2270 грн./70418,44 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial