Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до відповідача [PERSON], згідно якого росить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 22.06.2013 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 2. В період шлюбу в них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалось, так як у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово привели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю у них немає, спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно також немає. Донька перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що й стало причиною звернення до суду що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що через сварки з відповідачем у неї виник нервовий струс. І вона вимушена була лікуватись. Тому просить розірвати шлюб не надаючи строк для примирення. З відповідачем спільно не проживають з квітня 2017 року. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач регулярно не надає. За цей період лише раз дав їй 200 грн., на лікування дитини. Відповідач раніше не працював тому вона ставила вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, але не заперечує проти стягнення аліментів у частці від заробітку відповідача. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. При цьому пояснив, що він не заперечує проти розірвання шлюбу, так як позивач не бажає спільно проживати, тому просить строк для примирення не надавати. Проти стягнення з нього аліментів також не заперечує та просить їх стягнути в розмірі ? частини його заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 23.06.2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Водянської сільської Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін народилася - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, в якому сторони записані її батьками. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що призвело до виникнення сварок та конфліктів між ними і як наслідок до втрати любові, поваги одне до одного. В результаті чого спільне проживання та сімейне життя сторін стало не можливим. Сторони проживають окремо одне від одного. Сторони припинили ведення спільного господарства та спільне проживання з квітня місяця 2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, збереження шлюбу на думку суду буде суперечити інтересам сторін та їх дітей. В зв'язку з чим суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Після розірвання шлюбу відповідно до прохання позивачки суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати пов'язані з реєстрацію розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану повинні бути стягнені з відповідача, так як з позивачкою залишається проживати малолітня дитина. Також. відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на корить позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 320 грн., тобто відшкодовується частково, так як в розірванні шлюбу суд вбачає вину обох сторін. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що донька сторін проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку З пояснень сторін встановлено, що відповідач на даний час працює, має постійний заробіток, тому суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню в частці від заробітку (доходу) відповідача , а не в твердій грошовій сумі відповідно до вимог ст. 184 СК України. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне положення сторін: відповідач працює, позивач не працює, інших утриманців сторони не мають. Хронічних захворювань сторони та дитина не мають. З урахуванням всіх встановлених обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, на користь позивачки аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку( прибутку) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 13.06.2017 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. На основі ст. 110, 112, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved