Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

До суду із позовом звернулося приватне підприємство «Агрофірма «Панчеве»» до [PERSON], Фермерського господарства «Аграрник-2007» про визнання договору недійсним вказавши, що 11.09.2003 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір оренди землі. Відповідно до Договору [PERSON] передав, а позивач прийняв в оренду земельну ділянку № 512 площею 5,005 га, розташовану на території Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, договір було укладено на 10 років. З часом позивачу стало відомо, що [PERSON] та ФГ «[PERSON]Б.» уклали договір оренди землі від 15.10.2013 року. У звязку з чим ПП «Агрофірма «Панчеве» звернулось до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] та ФГ „[PERSON]Б., про визнання договору оренди землі недійсним, визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди укладеною. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2016 року у справі № 395/977/16-ц у позові відмовлено повністю. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 15.11.2016 року у справі № 395/977/16-ц позов задоволено частково, визнано недійсним договір оренди землі, укладений між відповідачами, та визнано поновленим договір землі, укладений з ПП « Агрофірма Панчеве», в іншій частині рішення залишити без змін. Тобто, рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2016 року у справі № 395/977/16-ц набрало законної сили. В той же час, не зважаючи на все вищезазначене, відповідачі здійснили державну реєстрацію речового права на спірну земельну ділянку, кадастровий номер 3523885800:02:000:0512 за новим правонабувачем - ФГ „Аграрник - 2007, тим самим унеможлививши виконання судових рішень, що набрали законної сили у № 395/977/16-ц та, відповідно, унеможлививши реєстрацію права оренди ПП „Агрофірма Панчеве в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду. Посилаючись на норми чинного законодавства просили суд визнати недійсним договір оренди землі від 21.03.2017 р., укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Аграрник - 2007» та стягнути з відповідачів понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] оповіщений в установленому заоном порядку про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився. Будь яких заяв та клопотань до суду не направив. Представник [PERSON] [PERSON] та представник ФГ « Аграрник 2007» [PERSON] в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та просили відмовити у задоволенні позову. За таких обставин суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін за наявними письмовими матеріалами справи. Дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задоволити позов в повному обсязі за такими обставинами. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 11.09.2003 р. між Приватним підприємством «Агрофірма «Панчеве» та [PERSON] був укладений договір оренди землі, посвідчений [PERSON], державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори, Кіровоградської області, та зареєстрований в реєстрі за № 1598. У відповідності із п.п. 1, 2 Договору оренди [PERSON] передав, а ПП «Агрофірма «Панчеве»» прийняло в оренду земельну ділянку № 512, площею 5,005 га, розташовану на території Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3523885800:02:000:0512. Відповідно до п. 5 Договору оренди договір було укладено терміном на 10 років. Після закінчення строку договору оренди відповідачем не було вчинено жодних дій щодо укладення із позивачем [PERSON] угоди. З часом ПП «Агрофірма «Панчеве» стало відомо, що [PERSON] уклав договір оренди землі від 15.10.2013 р. з Фермерським господарством «[PERSON]Б.». У звязку з чим ПП «Агрофірма «Панчеве» звернулось до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] та ФГ „[PERSON]Б., про визнання договору оренди землі недійсним, визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди укладеною. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2016 року у справі № 395/977/16-ц у позові відмовлено повністю. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 15.11.2016 року у справі № 395/977/16-ц позов задоволено частково, визнано недійсним договір оренди землі, укладений між відповідачами та визнано поновленим договір землі, укладений з ПП « Агрофірма Панчеве», в іншій частині рішення залишити без змін. Тобто, рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2016 року у справі № 395/977/16-ц набрало законної сили. В той же час, не зважаючи на все вищезазначене, відповідачі достовірно знаючи про наявність вищевказаних рішень судів, оскільки їх представники безпосередньо приймали участь у судових засіданнях за вищезазначеною цивільною справою, здійснили державну реєстрацію речового права на спірну земельну ділянку, кадастровий номер 3523885800:02:000:0512 за новим правонабувачем - ФГ „Аграрник - 2007, тим самим унеможлививши виконання судових рішень, що набрали законної сили та відповідно реєстрацію права оренди ПП „Агрофірма Панчеве в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду. 20.03.2017 року, між відповідачами [PERSON] та ФГ „[PERSON]Б. укладено угоду про розірвання, укладеного між ними договору оренди землі щодо спірної земельної ділянки, який на той час вже був визнаний судом недійсним, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав. 21.03.2017 року, між ними було укладено новий договір оренди землі щодо тієї ж земельної ділянки і 13.04.2017 року, зареєстровано за ним право оренди ФГ „Аграрник - 2007 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копією вказаного договору та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 20258936 від 13.04.2017 року. У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За правилами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам і правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Укладення договору оренди землі між відповідачами щодо земельної ділянки, яка вже знаходиться в орендному користуванні ПП „Агрофірма Панчеве, є порушенням права підприємства самостійно господарювати на землі, передбаченого ст. 25 Закону України „Про оренду землі та ст. 410 Цивільного кодексу України. Таким чином, відповідачі уклавши оспорюваний договір, допустили порушення та невиконання вже існуючого Договору оренди з ПП „Агрофірма Панчеве, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 526 ЦК України у відповідності до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто, враховуючи, що станом на дату укладення оспорюваного договору земельна ділянка вже перебувала в оренді ПП „Агрофірма Панчеве, відповідач не мав права повторно передавати її в оренду, тому оспорюваний договір підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 та ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки є укладеним з порушенням вимог ст.ст. 30, 319, 525, 526, 651 Цивільного кодексу України та ст. 15 Закону України „Про оренду землі. Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, суд може визнати певний правочин недійсним на підставі заяви сторони або іншої заінтересованої особи. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Враховуючи зазначене, суд прийшов до беззаперечного висновку про необхідність задоволення позову. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved