Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

До суду звернулося Публічне акціонерне товариства «Альфа-Банк» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем [PERSON] 25 листопада 2005 року було укладено договір про іпотечний кредит №03-663, за яким відповідачу було надано кредитні кошти на строк до 24.11.2025 року на суму 20800,00 євро зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12,00% річних у валюті кредиту для придбання нерухомості. З метою забезпечення виконання зобовязань по даному договорі про іпотечний кредит 25 листопада 2005 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №04-305. 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги, згідно якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі, за договором про іпотечний кредит №03-663 від 25.11.2005 року. Відповідача було повідомлено про зміну кредитора, проте відповідач не виконала зобов'язань згідно умов договору, внаслідок чого її заборгованість по сплаті кредиту станом на 01.04.2016 року становить 12221,41 євро, яку позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів, а також судові витрати, понесені ним. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутності. Будучи присутнім на попередніх судових засідання позов підтримав і просив суд його задовольнити, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив суд в їх задоволенні відмовити. При цьому представник відповідача пояснив, що хоча [PERSON] і підписала договір про іпотечний кредит, однак в подальшому відмовилася від нього і будь-яких грошових коштів від банку не отримувала. Крім того, [PERSON] не підписувала з ПАТ «Альфа-Банк» жодні додаткові договори, її підписи на даних договорах є підробленими. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не відповідає дійсності, є фіктивним і не може бути первинним доказом наявності заборгованості. Рахунки, які були відкриті позивачем для погашення заборгованості, не відповідають постановам НБУ і не можуть бути використані для погашення заборгованості по кредитному договору. Всі докази подані позивачем є підробленими і спотвореними. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча згідно ст.74 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Судом встановлено, що 25 листопада 2005 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір про іпотечний кредит №03-663 (т.1, а.с. 3-5). Згідно умов договору про іпотечний кредит №03-663 від 25.11.2005 року [PERSON] отримала у Публічному акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» кредитні кошти в сумі 20800 євро для придбання нерухомості у власність з кінцевим терміном повернення 24 листопада 2025 року, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% річних, що стверджується копією договору про іпотечний кредит №03-663 від 25.11.2005 року (т.1, а.с. 3-5), розрахунком погашення кредиту (додаток №1) (т.1, а.с. 6-12), заявою-анкетою позичальника на отримання кредиту від 08.11.2005 року (т.1, а.с. 21-22), розпорядженням бухгалтерії від 25.11.2005 року (т.1, а.с. 132) та видатковим касовим ордером №2 від 05 грудня 2005 року (т.1, а.с. 131). Також, між сторонами 02 грудня 2005 року було укладено Іпотечний договір, згідно з умовами якого він забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з [PERSON] про іпотечний кредит №03-663 від 25 листопада 2005 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Предметом іпотеки є квартира №26, що знаходиться в будинку під №1 по вулиці Грушевського в місті Ланівці Тернопільської області (т.2, а.с.47-50). Крім того, факт укладення між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» договору про іпотечний кредит №03-663 та отримання кредитних коштів підтверджується договорами добровільного страхування майна позичальника банку, договорами добровільного страхування від нещасних випадків позичальника банку та договором про страхування життя позичальника (т.2, а.с.35-46, 52-54). Також, факт отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 20800 євро по договору про іпотечний кредит №03-663 підтверджується [PERSON] купівлі-продажу від 02 грудня 2005 року та заявою [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 06.12.2005 року, в яких зазначено, що [PERSON] під час придбання квартири 02 грудня 2005 року сплатила 23120 гривень, а решту суми в розмірі 123369 гривень, що еквівалентна 20800 євро сплатила 06 грудня 2005 року (т.2, а.с.55-57). Відповідно до п.3.10 договору про іпотечний кредит №03-663 від 25.11.2005 року за надання та обслуговування кредиту банк встановлю щомісячну комісійну винагороду в розмірі 0,12% від кредитної заборгованості, яка підлягає сплаті Позичальником в день сплати процентів за кредитом в національній валюті за курсом НБУ, але не пізніше останнього робочого числа місяця (т.1, а.с.4). Згідно п.2.4 договору про іпотечний кредит №03-663 від 25.11.2005 року погашення кредиту та процентів за ним здійснюється Позичальником щомісячно у відповідності до графіку (Додаток №1), який є невідємною частиною цього [PERSON]. Погашення здійснюється валютою, якою отримано кредит (т.1, а.с.3). Як вбачається з пунктів 3.2, 3.3 договору про іпотечний кредит №03-663 від 25.11.2005 року нарахування Банком процентів за користування кредитом починається з дати його видачі Позичальнику по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів використовується метод «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Проценти за користування кредитом нараховуються Банком щомісячно в останній робочий день місяця, а також в день кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного п.2.3 цього [PERSON] (т.1, а.с.3). Згідно п.3.4 договору про іпотечний кредит №03-663 від 25.11.2005 року у випадку порушення Позичальником строку погашення одержаного ним кредиту він сплачує проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із процентної ставки у розмірі 24 % річних у валюті кредиту (т.1 а.с.3). Між сторонами договору про іпотечний кредит 30 вересня 2011 року було укладено Договір №1 про внесення змін та доповнень до договору про іпотечний кредит №03-663 від 25 листопада 2005 року, яким доповнено договір про іпотечний кредит пунктом 3.12., а саме «Відступити право вимоги за цим [PERSON] та залучати третіх осіб для врегулювання кредитної заборгованості, з наступним повідомленням позичальника про особу нового кредитора або залученої третьої особи протягом 5 днів з моменту укладення Банком з цього приводу договору» (т.1, а.с.138, 139). Також, між сторонами 12 квітня 2012 року було укладено Договір №2 про внесення змін та доповнень до договору про іпотечний кредит №03-663 від 25 листопада 2005 року (т.1, а.с.140). Договір про іпотечний кредит №03-663 від 25.11.2005 року та додаткові договори до нього підписані сторонами кредитних правовідносин, оригінали даних договорів було оглянуто судом в судовому засіданні. З метою забезпечення виконання зобовязань за вищезгаданим договором про іпотечний кредит був укладений договір поруки №04-305 від 25.11.2005 року, згідно п. 2.1, 2.2 якого поручитель [PERSON] у відповідності до умов цього [PERSON], у випадку невиконання та/або прострочення виконання Позичальником ([PERSON] В.) зобовязань за Кредитним договором (договором про іпотечний кредит №03-663 від 25.11.2005 року) зобовязується виконати зобовязання по погашенню заборгованості за Кредитним договором, а саме: 1) заборгованість в розмірі наданого кредиту 20800 євро; 2) нараховані за користування кредитом проценти на момент погашення вказаної у підпункті 1 п.2.1 цього [PERSON] суми кредиту; 3) неустойки (штрафу, пені); 4) збитків, завданих Кредиторові. У випадку невиконання або прострочення виконання Позичальником зобовязань, що випливають із Кредитного договору, Поручитель відповідає перед Кредитором, як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й Позичальник (т.1, а.с. 91, 92). Згідно ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що Банк виконав свої зобов'язання та надав відповідачу [PERSON] вищевказаний кредит, що підтверджено матеріалами справи. Між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» 17.12.2012 року було укладено договір відступлення прав вимоги, згідно якого первісний Кредитор (ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») передає (відступає), а Новий Кредитор (ПАТ «Альфа-Банк») приймає Кредитний Портфель та зобовязується сплатити за нього Первісному Кредиторові грошову винагороду (Ціну Продажу) на умовах, визначених цим [PERSON]. Внаслідок передачі (відступлення) Кредитного Портфеля за цим [PERSON], новий Кредитор набуває усіх прав Вимоги Первісного Кредитора за Кредитними Договорами та Договорами забезпечення, включно з правом вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань, правом на звернення стягнення за зобовязаннями Позичальників на заставне майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення (т1., а.с.27-37). Відповідно до повідомлення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» від 23.10.2013 року №04/457 17 грудня 2012 року ПАТ «Альфа-Банк» здійснило розрахунок з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» по [PERSON] відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року в повному обсязі та в порядку встановленому умовами договору (т.1, а.с.153). Згідно витягу з Додатку №1 до [PERSON] відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, підтверджується перехід до ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги до позичальника [PERSON] згідно кредитного договору № 03-663 від 25.11.2005 року., укладеного з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (т.1, а.с.26). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України \~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з [PERSON] про внесення змін і доповнень до кредитного договору №03-663 від 25 листопада 2005 року, укладених між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] 07.04.2015 року, 06.05.2015 року, 19.06.2015 року, 23.07.2015 року, 22.09.2015 року та 27.10.2015 року остання знала про заміну кредитора в своєму кредитному зобовязанні (т.1, а.с. 141 152). [PERSON] про внесення змін і доповнень до кредитного договору №03-663 від 25 листопада 2005 року підписані сторонами кредитних правовідносин, оригінали даних договорів було оглянуто судом в судовому засіданні. Також, як вбачається із копій квитанцій №№48294, 60325, 85082, 57857, 65851 відповідач [PERSON] після укладення договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року здійснювала погашення кредитної заборгованості, що також підтверджує те, що вона знала про заміну кредитора в своєму кредитному зобовязанні (т.1, а.с.133-137). Згідно ст.610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач [PERSON] порушувала виконання умов кредитного договору та додаткових угод до нього, внаслідок чого її заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» по договору про іпотечний кредит №03-663 від 25.11.2005 року станом на 01.04.2016 року становить: -11872, 99 Євро сума заборгованості по кредиту; -134,67 Євро сума заборгованості по відсотках; -213,75 Євро, що на день винесення рішення згідно офіційного курсу НБУ становить 6102,56 грн. - заборгованість по комісії, що стверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №03-663 від 25.11.2005 року (т.1, а.с 23). Відповідно до пп. 5.3.2 п.5.3 договору про іпотечний кредит №03-663 від 25.11.2005 року Банк має право вимагати від Позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати в повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, суму неустойки і збитків, передбачених цим [PERSON] у випадках, якщо позичальник не виконав у строк свої обовязки по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом; позичальником порушений графік погашення заборгованості за кредитом (додаток №1 до цього [PERSON]); позичальником непогашені проценти за користування кредитом у строк, встановлений цим [PERSON]. Про необхідність дострокової сплати суми заборгованості за цим [PERSON] з вищевказаних підстав Банк зобовязаний письмово повідомити Позичальника (поштою з повідомленням; при явці останнього в Банк, вручення Банком особисто Позичальнику під розписку) протягом 15 днів до вчинення необхідних дій по примусовому стягненню коштів. 25 травня 2016 року позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту, що підтверджується Вимогою про дострокове повернення кредиту від 25.05.2016 року №44971-102 б/б (т.1, а.с.24), реєстром рекомендованих поштових відправлень, що пересилаються в межах України від 25.05.2016 року (т.1, а.с.25) та Списком №2391 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих (т.1, а.с.25). Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За вказаних обставин суд приходить до переконання про порушення відповідачами майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення солідарно з відповідачів в користь банку заборгованості за кредитним договором, а саме: 11872 євро 99 євроцентів заборгованості за кредитом; 134 євро 67 євроцентів заборгованості по відсотках за користування кредитом; 231 євро 75 євроцентів, що на день винесення рішення суду згідно офіційного курсу НБУ становить 6102 гривні 56 копійок заборгованості по комісії. При цьому суд, вважає, що суму заборгованості по кредиту та відсотках слід стягнути у євро, що не суперечить вимогам ст. ст.192, 533 ЦК України, ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»\~\~та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 24 вересня 2014 року у справі за № 6-145цс14. Умовами кредитного договору передбачено обов'язок позичальника повертати отриманий кредит та відсотки за користування ним саме в тій валюті, у якій кредит надавався, тобто в євро. За вказаних обставин суд вважає вимогу банку про стягнення з відповідачів коштів у іноземній валюті правомірною. Стягуючи комісію за надання та обслуговування кредиту в гривнях суд виходив з того, що п.3.9 договору про іпотечний кредит №03-663 від 25.11.2005 року передбачено сплату комісії в національній валюті за курсом НБУ. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути порівну з [PERSON] та [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» по 2570 гривень 44 копійки сплаченого судового збору з кожного. При цьому суд бере до уваги меморіальний ордер за №201793 від 17.06.2016 року про сплату судового збору (т.1, а.с. 60). Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що відповідач [PERSON] не одержувала жодних грошових коштів і не підписувала додаткових договорів, оскільки дані твердження повністю спростовуються матеріалами справи, на яких наявні підписи [PERSON], а відповідач чи її представник в судовому засіданні жодних клопотань про проведення відповідних почеркознавчих експертиз не заявляли. Також, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не відповідає дійсності, є фіктивним і не може бути первинним доказом наявності заборгованості, оскільки представник відповідача, ставлячи під сумнів вказаний розрахунок заборгованості, суду власного розрахунку не надав і жодних клопотань про проведення експертиз щодо достовірності вказаного розрахунку заборгованості не заявляв. Крім того, кредит [PERSON] ПАТ «Альфа-Банк» придбало за договором купівлі-продажу права вимоги, а тому дані рахунки, на які [PERSON] повинна була сплачувати кошти на погашення кредиту відносяться до класу 8 «управлінський облік», згідно яких Банк здійснює обрахунок заборгованості. На підставі наведеного та

Outcome: approved