Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ПАТ «Укрсоцбанк» з вказаними позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 04.04.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» (назва якого була змінена на ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] був укладений договір про надання невідовлювальної кредитної лінії № 08/125-632-55 згідно якого, останній отримав кредит в межах максимального ліміту заборгованості у сумі 12 000 доларів США з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 03.04.2023 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних. В забезпечення належного виконання вказаного кредитного договору між банком та [PERSON] 04.04.2008 року був укладений договір поруки № 880/244-ПФО 96. Взяті на себе зобов'язання [PERSON] належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 30.09.2015 рік його заборгованість за договором кредиту становить 7 687,92 доларів США з яких: 6639,32 доларів США - заборгованість за кредитом; 759,03 доларів США - заборгованість за процентами; 133,39 доларів США - нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 156,18 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату відсотків, що за офіційним курсом валют, встановленим НБУ станом на 30.09.2015 рік становить 165 502,01 гривень.. За таких обставин просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь банку вищевказану заборгованість за кредитом у загальній сумі 165 502,01 та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилась. Надала суду письмове клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності. Проти постановлення у справі заочного рішення не заперечувала. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності сторін та постановити у справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що 04 квітня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №08/125-632-55 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 12 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 13,50% річних з кінцевим терміном повернення кредиту 03 квітня 2023 року. Сторонами було обумовлено, що погашення кредитної заборгованості здійснюється згідно графіку зниження максимального ліміту заборгованості визначному у п.1.1.1 договору. В якості забезпечення належного виконання умов укладеного кредитного договору між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON], як позичальником, та [PERSON], як поручителем, 04.04.2008 року був укладений договір поруки №880/244-ПФО 96. За умовами вказаного договору остання зобов'язалася відповідати перед банком за належне виконання умов укладеного [PERSON] умов договору у повному обсязі. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. В силу ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до приписів ч.1 ст.553 та ч.1 і 2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №08/125-632-55 від 04.04.2008 року станом на 30.09.2015 рік становить 7687,92 доларів США і складається з: заборгованість за кредитом: 6 639,32 доларів США; 759,03 - заборгованість за відсотками; 133,39 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та 156,18 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату відсотків, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.09.2015 рік становить 165 502,01 гривень. За таких обстави, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення вищевказаної заборгованості з відповідачів є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved