Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що перебувала у шлюбі з відповідачем; від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]; з відповідачем шлюб розірвано, дитина залишилась на її утриманні. Зазначає, що самостійно займається вихованням дитини, відповідач жодним чином не цікавиться життям дитини, аліменти не сплачує. Просила суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини усіх його доходів до повноліття доньки. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, справу слухати без їх участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації, про причини неявки суд не повідомляв, письмової заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області Соколова А.В. просила суд справу слухати без її участі, суду надала рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 29.05.2017 року «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON]» та висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]», вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Прокурор Шайдук В.В. позовні вимоги підтримала 15.06.2017 року, просила суд задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ч. 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану і реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській обл. батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.06.2013 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірвано. Рішенням виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 29.05.2017 року затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.25). Згідно ч. 1 ст. 2 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яке не досягла 18 років з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується із дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» за № 687 від 09.03.2017 року позивачка зареєстрована та проживає разом із донькою [PERSON] за адресою в [ADDRESS] (а.с. 26 - висновок Органу опіки та піклування). Відповідно довідки Автозаводського ВДВС м. Кременчука № 24261 від 28.03.2017 року [PERSON] у період з 01.09.2016 року по 01.03.2017 року не пред'являла до виконання виконавчий документ та не отримувала аліментів на утримання доньки [PERSON]. Згідно зі ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. За ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача відносно його доньки та стягнення з нього аліментів на утримання доньки. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved