Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

До суду звернулася [PERSON]. із позовом до [PERSON] «про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей». Із матеріалів позовної заяви вбачається, що з червня 2009 року [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON] у цивільному шлюбі. Від даного шлюбу народилися діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], щодо яких [PERSON] визнав батьківство шляхом надання заяви до органів РАЦС. Діти проживають разом з позивачем. Матеріальних проблем у відповідача [PERSON] немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться, він є платоспроможною людиною, має високу заробітну платню на роботі за наймом. Стан здоров'я у відповідача є задовільним. Добровільні перерахування коштів на утримання дітей зі сторони відповідача вже не перекривають усіх реальних та необхідних витрат на харчування, одяг, розвиток, та оздоровлення дітей, а є недостатніми і замалими. Тому позивач в інтересах дітей вимушена звернутися з позовом до суду, щоб стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1\\2 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно до повноліття дітей, починаючи з дня подання позову до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги визнає частково, просить суд стягнути з нього на користь позивача на утримання дітей 1\\3 частину усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно до повноліття дітей, починаючи з дня подання позову до суду. Суд, вислухавши позивача, свідка [PERSON], аналізуючи матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 180 С 'К України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов'язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов'язок матері і батька. Відповідно ч. 4 сі. 150 СК України батьки зобов'язані поважати дитину. І Повага до дитини - це повага до її прав, визначених Конвенцією про права дитини та іншими законодавчими актами. У судовому засіданні встановлено, що діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], проживають з позивачем. Відносно дітей [PERSON] визнав батьківство шляхом надання заяви до органів РАЦС, в судовому засіданні підтвердив своє батьківство. Крім того, відповідач сплачує аліменти на користь позивача на утримання дітей в добровільному порядку. Ці обставини визнані позивачем і відповідно до ст. 61 ЦПК України доказування не вимагають. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги позивача визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дітей, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання його дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], на користь позивача в розмірі 1\\3 частини усі всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, на відповідний вік дітей, починаючи з дня подачі позову до суду 01.12.2016 року до досягнення ними повноліття. Також, на відповідача слід покласти і обов'язок сплатити по справі судовий збір на користь держави.

Outcome: approved