Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Заявник [PERSON] в березні 2014 року звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 29 червня 2014 року по справі № 1203/5458/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним та про визнання права власності з підстав, передбачених ст. 361 ЦПК України, посилаючись на те, що 29 червня 2012 року Артемівським районним судом м. Луганська була розглянута вищевказана цивільна справа, за результатами якої позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та про визнання права власності задоволено в повному обсязі. Було визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 01.04.2007 року за адресою: [ADDRESS], який був укладений між [PERSON] та [PERSON], та визнано за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. На момент придбання будинку [PERSON], останній перебував у шлюбі з [PERSON], шлюб було зареєстровано 03 вересня 1988 року. Про існування зазначених обставин заявник дізнався 14.03.2014 року, коли йому стало відомо про рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 26 листопада 2013 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Вказані обставини не були та не могли йому бути відомі на час розгляду справи у Артемівському районному суді м. Луганська. Просить суд переглянути рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 29.06.2014 року у зв'язку із нововиявленими обставинами та скасувати вказане рішення, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. На задоволення заявлених вимог наполягав. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив постановити рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON] до суду не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила суд заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задовольнити та у позові відмовити повністю за необґрунтованістю. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набули законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Пунктом 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. При вирішенні заяви сторони про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, відповідно до ч.2 ст.361 ЦПК України підставами його перегляду є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 29 червня 2012 року було визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 01.04.2007 року за адресою: [ADDRESS], який був укладений між [PERSON] та [PERSON], та визнано за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2006 року, який було нотаріально посвідчено 24.03.2006 року № 1439. Право власності Відповідача на вказаний житловий будинок зареєстроване МКП БТІ м. Луганська, про що 03.06.2006 року виданий витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер запису 11897 в книзі 38, реєстраційний номер 13401919. 01.04.2007 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] у простій письмовій формі. Згідно з умовами вказаного договору купівлі-продажу, Позивач зобов'язався протягом п'яти років з моменту укладення договору купівлі-продажу сплатити Відповідачеві обумовлену сторонами вартість житлового будинку, а Відповідач зобов'язався протягом одного місяця з моменту здійснення остаточного розрахунку між сторонами за житловий будинок здійснити нотаріальне посвідчення вказаного договору та зареєструвати право власності Позивача в МКП БТІ м. Луганська. На виконання обов'язків, між Сторонами по даній справі 01.04.2007 року укладено Акт приймання-передачі житлового будинку у власність. Вказаним Актом Відповідач зобов'язався протягом одного місяця з моменту здійснення остаточного розрахунку між сторонами за житловий будинок здійснити нотаріальне посвідчення вказаного договору та зареєструвати право власності Позивача в МКП БТІ м. Луганська. Однак, вказані дії не були виконані, Відповідач всіляко ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. На вимогу Позивача 01.06.2012 року, Відповідач категорично відмовився від взятих на себе зобов'язань згідно договору купівлі-продажу від 01.04.2007 року. З 03.09.1988 року, відповідач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб було розірвано відповідно до рішення Артемівського районного суду міста Луганська від 26 листопада 2013 року. Суд вважає, що вказана обставина є нововиявленою обставиною, так як [PERSON] не знав та не міг знати про вказане, та в розумінні наведених вище положень Постанови Пленуму Верховного Суду України, у суду є підстави для перегляду рішення Артемівського районного суду міста Луганська по справі 1203/5458/2012 від 29 червня 2012 року. Суд бере до уваги, що на момент укладання вказаного договору купівлі-продажу - 01.04.2007 року, Відповідач по справі був одружений з [PERSON], яка в свою чергу про укладання вказаного договору не знала та будь-яких погоджень не надавала. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Так, в матеріалах справи відсутня письмова згода дружини [PERSON] на відчуження домоволодіння, та вона взагалі не була стороною по справі 1203/5458/2012 , яка розглядалась Артемівським районним судом міста Луганська. Що стосується застосування вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України, щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу домоволодіння, то слід зазначити, що відповідно до п. 13 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», зазначено, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Вказані норми Пленуму Верховного Суду України застосовані не були, та зазначені обставини з'ясовані також не були. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про перегляд рішення обґрунтована та підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 365 ЦПК України, розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Враховуючи наведені обставини, суд вважає можливим скасувати судове рішення по цивільній справі № 1203/5458/2012 від 29 червня 2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та про визнання права власності, за нововиявленими обставинами, та постановити нове рішення, яким відмовити [PERSON] у задоволенні позову повністю за необґрунтованістю. На підставі викладеного ст. ст. 361, 365, 366 ЦПК України,

Outcome: approved