Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Заявник [PERSON] в особі представника - адвоката Камисова А.Я. звернулася до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона, за місцем свої роботи на Енергодарському МППЗТ, познайомилась з [PERSON] , та з 1994 року стали спільно проживати однією сім`єю у квартирі заявниці за адресою: [ADDRESS] . Проживали вони без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, виховували дітей заявника до самої смерті [PERSON] .. Заявник здійснила поховання [PERSON] , та як дружина розпорядилась речами померлого. За життя [PERSON] ніколи не був одружений та власних дітей не мав. Заявник, після смерті [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про бажання прийняти спадщину після смерті [PERSON] , з яким вона проживала з 1994 року по 2020 рік, однією сім`єю без шлюбу, але їй було відмовлено з тих підстав, що вона не являється офіційною дружиною померлого спадкодавця. У зв`язку з цим заявник звернулась до суду. Встановлення юридичного факту заявнику потрібно для оформлення спадщини. У судове засідання з`явилась заявник [PERSON] та її представник - адвокат Камисов А.Я.. Заінтересована особа: Енергодарська міська державна нотаріальна контора Запорізької області в судове засідання не з`явилась, від завідувача В.А. Жебелюк надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заяви не заперечує (а.с.28). Заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала, посилаючись на доводи зазначені у заяві. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. [PERSON] пояснив, що є сином заявника. Померлий [PERSON] проживав з його матір`ю з 1994 року у квартирі матері за адресою: [ADDRESS] . Вони мали спільний бюджет та разом з 2005 року будували будинок у с. Примірне. Свідок кожні вихідні був в них у гостях. Померлий [PERSON] власних дітей не мав. [PERSON] пояснила, що є співмешканкою сина заявника - [PERSON] .. Почала зустрічатись з ним у 2000 році, тоді і познайомилась з його матір`ю та її співмешканцем [PERSON] .. Заявник та [PERSON] жили разом, свідок вважала, що вони офіційно є чоловіком та дружиною. Вони мали спільний бюджет та разом будували будинок у с. Примірне. [PERSON] пояснила, що є сусідкою заявника у с. Примірне та знайома зі своїми сусідами більше п`ятнадцяти років. Вона не знала, що між заявником [PERSON] та [PERSON] офіційно шлюб не зареєстрований та вважала, що троє дітей заявника є дітьми [PERSON] .. Заявник та [PERSON] жили дружно та будували будинок. [PERSON] пояснила, що разом із заявником працювала багато років у Енергодарському МППЗТ, [PERSON] також працював там на посаді сигналіста. Знайома з ними з 1993 року. Не один раз була в них в гостях. В них була дружна сім`я, вони жили дуже добре. Проживали у [ADDRESS] . Також в них був будинок у с. Примірне, який вони разом будували. Судом встановлено наступне. [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що доводиться копією його паспорта (а.с.6-7), але відповідно до пояснень свідків фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , у квартирі яка на праві спільної часткової власності належить заявнику та їх сину (а.с.39). [INFO] [PERSON] помер (а.с.9). Заявник здійснювала поховання померлого [PERSON] , що підтверджується відповідними актом та свідоцтвом (а.с.12,13). За життя [PERSON] набув право власності на земельну ділянку в садово-огородньому товаристві «Дружба» у с. Примірне на території Нововодянської сільської ради, що доводиться рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 22.12.2005 року (а.с.8). Вказана земельна ділянка є спадщиною після померлого [PERSON] .. 29.07.2020 року державним нотаріусом Енергодарської міської державної нотаріальної контори Жебелюк В.А. заведена спадкова справа після померлого [PERSON] , що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (а.с.14). Заявнику було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинний зв`язок. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 п.5 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно п.5 ч.1, 2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя (ч. 2 ст. 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому у ЗУ «Про Всеукраїнський перепис населення». У ст. 1 ЗУ «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч. 4 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Пунктом 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання із спадкодавцем, доказом постійного проживання з ним можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правлінні житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядуванні про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Як зазначили свідки у судовому засіданні, померлий [PERSON] фактично проживав із заявником за адресою: [ADDRESS] з 1994 року та по день смерті - [INFO] , вони були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет та взаємні права та обов`язки. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В ході судового розгляду заявником надано достатньо доказів спільного побуту з померлим [PERSON] .. Досліджені судом докази узгоджуються між собою, з іншими матеріалами цивільної справи та з поясненнями свідків. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт спільного проживання з померлим [PERSON] без реєстрації шлюбу і зазначені обставини не можуть бути встановлені у інший спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою, обставини викладені в ній знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим вона підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved