Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

До суду надійшов вищевказаний позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є власницею квартири у житловому будинку, що розташована в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вул. Північна, б.№ 8[ADDRESS], а також квартири у житловому будинку, що розташована в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вул. Північна, б.№ 8[ADDRESS]. Між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу належного відповідачці вказаного вище нерухомого майна. Позивачем було передано відповідачу домовлену суму за відчуження належного їй нерухомого майна на загальну суму 45000 грн., про що було вчинено відповідну розписку та договір купівлі-продажу від 24.07.2016 року. При цьому, на даний час, позивач не має можливості оформити правочин в нотаріальному порядку, оскільки відповідач відмовляється від цього, посилаючись на брак коштів та часу. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру у житловому будинку, що розташована в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вул. Північна, б.№ 8[ADDRESS], а також квартиру у житловому будинку, що розташована в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вул. Північна, б.№ 8[ADDRESS]. Позивач до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить дану справу розглянути без її участі. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 липня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого позивач придбав, а відповідач продав квартиру в житловому будинку, що розташована в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вул. Північна, б.№ 8[ADDRESS], а також квартиру у житловому будинку, що розташована в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вул. Північна, б.№ 8[ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.07.2016 року ( а.с.12-13). [PERSON] було передано [PERSON] домовлену суму за відчуження належного їй нерухомого майна на загальну суму 45000 грн., про що було вчинено відповідні розписки (а.с. 11). Однак, на даний час, позивач не має можливості оформити правочин в нотаріальному порядку, оскільки відповідач відмовляється від цього, посилаючись на брак коштів та часу. Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Пунктом 31 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. N 20/5 (z0283-04 ),передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості ( інформація) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. З огляду на вищезазначене, позивач з відповідачем домовилися щодо усіх істотних умов укладеного між ними правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, що підтверджується відповідними доказами, і фактично відбулося повне виконання правочину. Даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як він набув у власність зазначені квартири №1 та №2 у житловому будинку № 8 по вулиці Північній, в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, однак у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину. На підставі ст.ст. 328, 203, 204, 331, 334, 638, 655, ЦК України, п. 31 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. N 20/5 ,

Outcome: approved