Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON],\~заінтересована особа:\~приватний нотаріус\~Одеського міського\~нотаріального округу\~[PERSON]\~ в\~якій просив\~встановити факт родинного зв'язку, а саме, що він є онуком [PERSON] (рос. [PERSON]) [PERSON] та встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю, серія ОД-13-5 від 20.01.1995р., яке видане на ім'я [PERSON]. Заявник надав заяву в якій заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх, розгляд справи провести у його відсутність. Від заінтересованої особи надійшла заява в якій просила розгляд справи провести за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник народився 18.05.1954р., що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьками записані: батько «Матвеенко Владимир Ильич», мати «Матвеенко Валентина Федоровна» (на мові оригіналу). 28.02.1928р. народився батько заявника - «Матвеенко Владимир Ильич», що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьком записаний - «Матвеенко Илья Авромович» (на мові оригіналу). Згідно свідоцтва про народження на мові оригіналу «Матвиенко Илья Авромович» народився 20.07.1901р. Однак в виписці про шлюб № 33 його прізвище вказано «Матвеенко» (на мові оригіналу). 09.11.1977р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, а саме: для отримання свідоцтва про право на спадщину, яке залишилось після дідуся. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004р. ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника тощо. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є онуком [PERSON] (рос. [PERSON]) [PERSON]. 06 липня 2017 року померла - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, актовий запис № 7097. [PERSON] була дружиною заявника, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Ленінським відділом РАГС м. Одеси, актовий запис № 930. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Калинівської сільської ради. У встановлений законом строк після її смерті заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва, оскільки виявила, що у Державному акті на право приватної власності на землю, серія ОД-13-5 від 20.01.1995р, допущена помилка. Замість прізвища за паспортом - „Матвєєнко у Державному акті на право приватної власності на землю зазначено - „Матвієнко. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ч. 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тому як від встановлення цього факту залежить виникнення права на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] Згідно ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.5 ст. 81 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Оцінивши представлені докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved