Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Вільшанської центральної районної лікарні до [PERSON] про відшкодування вартості витрат на стаціонарне лікування. Позовна заява мотивована тим, що ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.06.2018 року кримінальне провадження №12018120240000057 від 28.03.2018 року по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито у звязку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. Відповідно до змісту вказаної ухвали Голованівського районного суду, [PERSON] обвинувачується в тому, що вчинив умисне легке тілесне ушкодження. В результаті своїх умисних, протиправних дій [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді садна в лобно-скроневій області з права, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №60 від 17.04.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Такі дії [PERSON] органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя. Ухвала суду набрала законної сили 19.06.2018 року. Під час досудового розслідування [PERSON] свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та ухвалу Голованівського районного суду від 13.06.2018 року в апеляційному порядку не оскаржував. У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Вільшанської центральної районної лікарні з 28.03.2018 по 04.04.2018 (7 ліжко-днів). Згідно розрахунків Вільшанської центральної районної лікарні за вказаний період на лікування потерпілого від злочину [PERSON] державою затрачено кошти на лікування в сумі 1593грн. 04 коп. (398,26 грн. (вартість 1 л/дня) х 4 л/днів = 1593,04 грн.) та витрати на харчування в сумі 132 грн. 37 коп. (18,91 грн. х 4 л/днів =132,37 грн.), на загальну суму 1668,68 грн.. Крім того, згідно розрахунків Вільшанської центральної районної лікарні за квітень 2018 року на лікування потерпілого від злочину [PERSON] державою затрачено кошти в сумі 917 грн. 76 коп. (305,92 грн. (вартість 1 л/дня) х 3 л/днів = 917,76 грн.) та витрати на харчування в сумі 47 грн. 46 коп. (15,82 х 3 л/днів = 47,46 грн.), на загальну суму 965 грн. 22 коп.. Загалом на лікування потерпілого від злочину [PERSON] державою затрачено кошти в сумі 2633 грн. 90 коп.. Вина відповідача у заподіянні матеріальної шкоди державі повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження №12018120240000057 від 28.03.2018 року, що знайшло своє відображення в ухвалі Голованівського районного суду від 21.06.2018 року. На даний час витрати, понесені закладом охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 2633грн. 90 коп. добровільно [PERSON] не відшкодовано. У зв'язку з наведеним прокурор просить стягнути з відповідача на користь держави кошти на відшкодування витрат Вільшанської центральної районної лікарні на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 2633 грн. 90 коп., кошти перерахувати у дохід місцевого бюджету (МФО 823016, р/р 31419544700345, УК у Вільшанському районі Кіровоградської області, код 36542400, код ККД 24060300) та витрати, повязані з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник Вільшанської ЦРЛ в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. \~ \~ \~ \~Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач позов визнав, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження, вислухавши пояснення відповідача та доводи прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.06.2018 року, кримінальне провадження №12018120240000057 від 28.03.2018 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито у звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Ухвала набрала законної сили 19.06.2018 року. Відповідно до змісту вказаної ухвали [PERSON] предявлено обвинувачення в тому, що він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, за таких обставин: 27 березня 2018 року, близько 18 год. [PERSON] разом з [PERSON] перебували в приміщенні житлового будинку домоволодіння [PERSON] розташованого за адресою: вул. Колгоспна, 12 в смт.Вільшанка, Вільшанського району, Кіровоградської області. Перебуваючи в житловому будинку домоволодіння [PERSON] розташованого за зазначеною адресою, [PERSON] та [PERSON] вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між [PERSON] та [PERSON] на грунті виниклих неприязних відносин виникла сварка в ході якої, [PERSON] діючи умисно та цілеспрямовано, маючи на меті завдання тілесних ушкоджень [PERSON], та реалізуючи її, достовірно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, у вигляді протиправного посягання на здоровя іншої людини, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді отримання [PERSON] тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, сидячи на стільці поряд з [PERSON] умисно кулаком правої руки наніс йому один удар по голові з правої сторони біля скроні. В результаті своїх умисних, протиправних дій [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді садна в лобно-скроневій області з права, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №60 від 17.04.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Такі дії [PERSON] органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя. В судовому засіданні потерпілий заявив клопотання про відмову від обвинувачення відносно [PERSON], у звязку із тим, що примирився з [PERSON], та претензій до нього не має (а.с. 8-9). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. У відповідності до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно до п. 3 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоровя або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів того, що відповідачем відшкодовано кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON]. Згідно довідки Вільшанської центральної районної лікарні №720 від 25.04.2018 року та розрахунку витрат в березні 2018 року, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 28.03.2018 року по 04.04.2018 у хірургічному відділенні Вільшанської ЦРЛ. Проведено 7 ліжко/днів. Сума витрат по лікуванню на 1 ліжко/день складає 398 грн. 26 коп.. Витрати на лікування [PERSON] складають 1593 грн. 04 коп.. Сума витрат на 1 ліжко/день харчування складає 18 грн. 91 коп.. Витрати на харчування [PERSON] складають 132 грн. 37 коп.. Загальна сума видатків затрачених на лікування [PERSON] за березень складає 1668 грн. 68 коп.. Згідно розрахунку витрат у квітні 2018 року. Сума витрат по лікуванню на 1 ліжко/день складає 305 грн. 92 коп.. Витрати на лікування [PERSON] складають 917 грн. 76 коп.. Сума витрат на 1 ліжко/день харчування складає 15 грн. 82 коп.. Витрати на харчування [PERSON] складають 47 грн. 46 коп.. Загальна сума видатків затрачених на лікування [PERSON] за квітень 2018 року складає 965 грн. 22 коп.. Разом 2633 грн. 90 коп. (а.с. 19-20). \~ \~ \~ \~Таким чином, беручи до уваги всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] необхідно стягнути з відповідача на користь закладу охорони здоровя. \~ \~ \~ \~Частиною першою ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved