Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] із позовною заявою до виконавчого комітету Гадяцької міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. У позовній заяві позивач вказує, що рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 17.10.2002 № 314-14, їй було виділено земельну ділянку площею 24 кв.м по вул. Гагаріна для гаражного будівництва та надано дозвіл на будівництво гаража розміром 6,0 х 4,0 м з погребом. 17 жовтня 2004 року вона отримала дозвіл на проведення робіт та побудувала гараж з погребом. 26 листопада 2015 року рішенням Гадяцької міської ради новозбудованому гаражу присвоєно поштову адресу: вул. Гагаріна, 80-б, гараж № 32, м. Гадяч Полтавської області. 31 серпня 2017 року вона приватизувала земельну ділянку площею 0,0026 га для будівництва індивідуального гаража. Після реєстрації права власності на земельну ділянку позивач вирішила оформити новозбудований гараж, у звязку з чим звернулась до [PERSON] ДАБІ у Полтавській області з питанням прийняття в експлуатацію нерухомого майна, але їй розяснено, що прийняття в експлуатацію самочинно збудованого гаража № 32 по вул. Гагаріна, 80-б у м. Гадяч Полтавської області не можливо, для вирішення даного питання необхідно звернутись до суду для захисту законних прав. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача виконавчого комітету Гадяцької міської ради у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника міської ради. Представник третьої особи [PERSON] ДАБІ у Полтавській області у судове засідання також не зявився, направив заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до виконавчого комітету Гадяцької міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно підлягають до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 17.10.2002 № 314-14 позивачу [PERSON] виділено земельну ділянку площею 24 кв.м по вул. Гагаріна для гаражного будівництва та надано дозвіл на будівництво гаража розміром 6,0х4,0 м з погребом на виділеній земельній ділянці по вул. Гагаріна. Згідно рішення виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 26 листопада 2015 року № 347, гаражу, збудованому згідно рішення виконкому міської ради від 17.10.2002 № 314-14 [PERSON] присвоєно поштову адресу: вул. Гагаріна, 80-б, гараж № 32. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.08.2017, земельна ділянка площею 0,0026 га, цільове призначення якої для будівництва індивідуальних гаражів за адресою: вул. Гагаріна, 80-б, гараж № 32, м. Гадяч Полтавської області належить [PERSON] Згідно даних технічного паспорту на гараж № 32 по вул. Гагаріна, 80 б в м. Гадяч гараж літ. А-1 загальною площею 21,9 кв.м збудований у 2003 році. [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 27.09.2017 за № 1016-1.20/2/443 позивачу відмовлено в прийнятті в експлуатацію самочинно збудованого гаража № 32 за адресою: вул. Гагаріна, 80 б, м. Гадяч Полтавської області. Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно повідомлення виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 07.12.2017 № 04-10/3184, за даними Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунальногог господарства та будівництва виконавчого комітету Гадяцької міської ради, в розміщенні самовільно збудованого обєкта [PERSON] за адресою: м. Гадяч, вул. Гагаріна, 80-б, гараж № 32 порушень вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень» не виявлено. Відповідно до повідомлення Гадяцького РС ГУДСНС України у Полтавській області від 08.12.2017 № 18-654/23, самочинно збудований гараж № 32 за адресою: вул. Гагаріна, 80-б, м. Гадяч Полтавської області не порушує вимог протипожежних норм. Як зазначено у повідомленні ПАТ «Гадячгаз» від 11.12.2017 № 1623/1365/10, гараж № 32 по вул. Гагаріна, 18-б в м. Гадяч Полтавської області не газифікований та не знаходиться в охоронній зоні системи газопостачання. Згідно повідомлення Гадяцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» № 13-0201/4337 від 07.12.2017, гараж № 32, розташований за адресою: вул. Гагаріна, 80-б, м. Гадяч Полтавської області збудований без порушень вимог ПКЕЕ в частині мереж ПАТ «Полтаваобленерго». Судом встановлено, що побудоване позивачем нерухоме майно повністю відповідає будівельним, протипожежним нормам, а також не порушує права суміжних власників. Пункт 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачає, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року зазначено, що у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Враховуючи, що самочинно збудований позивачем гараж, не суперечить вимогам ДБН 360-92** та не порушує права інших осіб, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову [PERSON]

Outcome: approved