Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

До суду звернулися позивачі [PERSON], та [PERSON], з позовом про визнання батьківства до відповідача [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на наступне: позивач [PERSON], з 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з яким проживала до 2007 року. Через те, що стосунки між ними розладились та їх сімейне життя не склалось, фактично з 2007 року вони проживають окремо один від одного та спільного господарства не ведуть. Наприкінці 2007 року вона познайомилась з гр. [PERSON], з яким згодом почали проживати як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. В серпні 2008 року в них народився син [PERSON]. Так як на час народження дитини вона продовжувала перебувати в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], батьком дитини був зареєстрований саме він. В 2010 році вона вирішила розірвати шлюб з [PERSON], та подала позовну заяву до суду. 02.12.2010 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було винесено рішення про розірвання шлюбу між ними. Після цього з [PERSON]В,. у них народилось ще двоє дітей: донька Іванна, [INFO] та син Артем, [INFO]. На даний час з [PERSON], вона проживає разом та спільно виховують їхніх дітей. Вони вирішили офіційно узаконити їхні відносини, а оскільки [PERSON]В,. є офіційним батьком дитини [PERSON] та визнає своє батьківство, вони бажають вирішити і питання щодо визнання батьківства відносно їхнього сина та приведення в подок документів щодо його народження, що й стало підставою звернення до суду В судовому засіданні позивачі [PERSON]. та [PERSON], свої позовні вимоги підтримали в повному об?ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також [PERSON], пояснила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], та має спільного з ним сина. Потім вони припинили спільне проживання і вона з кінця 2007 року і по цей день проживає однією сім?єю з [PERSON], який і є батьком її сина [PERSON]. Позивач [PERSON]В,. пояснив, що він бажає, щоб його дитина [PERSON]В,. офіційно була записана на його ім?я та мала його по батькові. Своє батьківство він визнає і просить задоволити позовні вимоги. Крім того з [PERSON], вони мають ще двох спільних дітей. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснивши, що з кінця 2006 року він не проживає спільно з [PERSON], спільного господарства вони з цього часу не ведуть і заходів щодо примирення не вживали. Йому відомо, що у [PERSON]. є син [PERSON], але батьком цієї дитини він не може бути так як протягом двох років до його народження не проживав з [PERSON]. Не заперечує проти встановлення батьківства [PERSON], відносно даної дитини та зміни її прізвища та по батькові, так як ніяких зв?язків з цією дитиною він не має. Третя особа, представник Верхньодніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не з?явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що в період з 05.11.1998 року по 02.12.2010 року позивач [PERSON]О,. та відповідач [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Верхньодніпровського районного суду від 02.12.2010 року. Сторонами в судовому засіданні визнано та підтверджено, що з кінця 2006 року - початку 2007 року [PERSON], та [PERSON], припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, але шлюб не розривали до 2010 року. Відповідно до п.1.ч.1 ст. 61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у розгляді справи, не підлягають доказуванню. Також судом встановлено, що з кінця 2007 року [PERSON],та [PERSON], почали проживати разом, вести спільне господарство, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах. 01.08.2008 року у [PERSON]. та [PERSON]В,. народився син [PERSON]. Але так як [PERSON], продовжувала перебувати в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], дитина була зареєстрована як [PERSON], що підтверджується і повідомлення Верхньодніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Так як відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров»я про народження дружиною дитини Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред»явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач [PERSON],. визнає позовні вимоги та підтвердив факт, що він не є батьком дитини [PERSON], а позивач [PERSON], визнає той факт, що саме він є батьком цієї дитини. Відповідно дані обставини суд вважає встановленими та такими, що доказуванню не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про своє батьківство Відповідно до ч. 2 ст. 20 СК України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим кодексом. Відповідно до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони, зробленою до винесення ним рішення. Так як в судовому засіданні жодна із сторін не заявила клопотання про застосування строку позовної давності щодо правовідносин, що виникли, суд не може її застосувати за власної ініціативи та за даних обставин відмовити у задоволенні позовних вимог, так як факт батьківства позивача знайшов своє підтвердження при розгляді справи. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати [PERSON], [INFO] батьком дитини [PERSON], [INFO] Виключити відомості про батька дитини [PERSON], [INFO] із актового запису № 8 від 01 жовтня 2008 року, внесених виконкомом Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про народження дитини [PERSON], [INFO]. Внести зміни до актового запису № 8 від 01 жовтня 2008 року, внесених виконкомом Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про народження дитини [PERSON], [INFO], вказавши батьком дитини: громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO]. Відомості про матір залишити без змін. Змінити [PERSON], [INFO] прізвище: «Гулій» на «Пукман», по батькові «Сергійович» на «Олександрович»

Outcome: approved