Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, в позові зазначивши, що 27.12.2014року о 13.20год. на перехресті пр.. Леніна та вул. Лепіка в м. Запоріжжі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля [NUMBER] [PERSON], та водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2015р [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок протиправних дій відповідача, було затримано рух тролейбусів на маршрутах № 14, №13 з 13 години 24 хвилин до 17 години 53 хвилин. За цей час підприємство «Запоріжелектротранс» не перевезло пасажирів, тобто не отримало запланований прибуток. Відповідно до розрахунку збитків під час затримки руху на маршруті № 14 від 27.12.2014, зробленого згідно методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 31 грудня 2010 року № 490, розмір шкоди спричиненої внаслідок затримки в русі транспорту становить 2028,90 грн., з яких 986,64 грн. заробітна плата водіям та кондукторам тролейбусів, 1008,67 грн. неодержаний прибуток, 33,59 грн. витрати, що повязані з виїздом служби безпеки дорожнього руху на місце дорожньо-транспортної пригоди та оформлення відповідних матеріалів. 02 квітня 2015 року [PERSON] було направлено претензію з проханням добровільно відшкодувати суму матеріальної шкоди в розмірі 2028,90 грн., завданої підприємству «Запоріжелектротранс», проте станом на сьогоднішній день жодної відповіді від нього підприємство «Запоріжелектротранс» не отримало. Позивач просить стягнути з [PERSON] суму матеріальної шкоди в розмірі 2028,90грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягає на задоволенні позовних вимог за мотивами, вказаними в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень суду щодо позову не надав. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є транспортні засоби. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 27.12.2014року о 13.20год. на перехресті пр. Леніна та вул. Лепіка в м. Запоріжжі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля [NUMBER] [PERSON], та водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], що встановлено постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2015р., відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з п. 1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків. Відповідно до вимог п. 11.8 Правил дорожнього руху, в усіх випадках не повинно створюватися перешкод для руху трамвая. Внаслідок протиправних дій відповідача, було затримано рух тролейбусів на маршрутах № 14, №13 з 13 години 24 хвилин до 17 години 53 хвилин. За цей час підприємство «Запоріжелектротранс» не перевезло пасажирів, тобто не отримало запланований прибуток. Відповідно до розрахунку збитків під час затримки руху на маршруті № 14 від 27.12.2014, зробленого згідно методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 31 грудня 2010 року № 490, розмір шкоди спричиненої внаслідок затримки в русі транспорту становить 2028,90 грн., з яких 986,64 грн. заробітна плата водіям та кондукторам тролейбусів, 1008,67 грн. неодержаний прибуток, 33,59 грн. витрати, що повязані з виїздом служби безпеки дорожнього руху на місце дорожньо-транспортної пригоди та оформлення відповідних матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові. Відповідно до ст. 113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується за розрахунок не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоровя працівників або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. Тобто підприємство понесло додаткові витрати , повязані з простоєм у звязку з ДТП, яких не повинно було понести. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На основі повно і всебічно зясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми матеріальної шкоди в розмірі 2028,90грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved