Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

До суду звернулася позивач із позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є донькою [PERSON], який помер [INFO] року. [PERSON] належало на праві власності 2/5 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частину вказаного житлового будинку. Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є позивач та відповідач як діти спадкодавця. Відповідач не прийняв спадщину після смерті батька. Позивач вступила у фактичне володіння спадщиною, проживаючи зі своєю родиною в спірному будинку. Звернувшись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, позивачу було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку із ненаданням документу, що посвідчує право власності спадкодавця на будинок. У зв'язку із зазначеним позивач просила суд визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно. Ухвалою суду від 08.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче засідання на 05.02.2019 року, витребувано у нотаріуса копію спадкової справи після смерті [PERSON]. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно до рішення Нарсуду Оріхівського району Запорізької області від 28.03.1972 року та ухвали Запорізького обласного суду від 23.05.1972 року, [PERSON] належало 2/5 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до інформаційної довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Оріхівської районної ради Запорізької області від 26.11.2018 року, на житловий будинок [ADDRESS] проведено технічну інвентаризацію та встановлено, що право спільної часткової власності на даний об'єкт зареєстровано КП «Імпульс» Пологівської районної ради 01.09.2009 року за № 2225, реєстрова книга 13 наступним чином: 2/5 частки за [PERSON], 3/5 частки за [PERSON]. Згідно до інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 137153180 від 10.09.2018 року, право власності на житловий будинок [ADDRESS] Запорізької області зареєстровано за [PERSON] (2/5 частини) та [PERSON] (3/5 частини). [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 2/5 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач є донькою померлого [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідно до відомостей приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Демидьонок Т.А., після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 98/2018. Згідно до даних спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зверталася [PERSON] (позивач у справі). Постановою від 29.11.2018 року № 537/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів. Як видно із даних паспорта позивача та довідки Виконавчого комітету Оріхівської міської ради від 06.09.2018 року, з 04.01.1981 року позивач має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу РСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 Цивільного кодексу РСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно до ст. 549 Цивільного кодексу РСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном шляхом проживання у спадковому будинку, тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved