Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 20 грудня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 516. Від шлюбу з відповідачем спільних неповнолітніх дітей не має. Ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Вважає, що примирення між ними неможливе, а шлюб повинен бути розірваний. Фактично шлюбні відносини припинилися. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала суду Заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав суду Заяву про те, що позовні вимоги визнає, та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 грудня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 516. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд відновити дошлюбне прізвище і бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved