Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до Доросинівської сільської Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а [PERSON] є спадкоємцем. Маючи намір оформити спадщину, позивач звернулася з цього приводу до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу, однак у прийнятті заяви їй відмовлено через пропуск встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Вказує, що не вчиняла жодних дій, які свідчили б про прийняття спадщини у встановлений строк, оскільки вважала, що прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та догляду за нею. Окрім цього, при огляді нотаріусом документів було встановлено, що у свідоцтві про смерть [PERSON] було невірно вказано дату її смерті, а отримати повторне свідоцтво вдалося лише 23 вересня 2021 року. Вважає такі обставини пропущення строку поважними та просить визначити їй місячний додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що не була обізнаною про необхідність подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Крім цього зазначила, що коли почали збирати документи для оформлення спадщини у 2021 році, то виявили помилку у свідоцтві про смерть спадкодавця. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Від імені голови Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. У цій же заяві йдеться про відсутність заперечень проти позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК). Нормою частин 1, 3 ст. 1268 ЦК визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частини 1, 2 ст. 1269 ЦК). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Судом із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , тому останнім днем визначеного законом строку для прийняття спадщини є 8 вересня 2008 року. 25 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а отже пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини складає 13 років. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . За змістом довідки виконавчого комітету Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області від 30 серпня 2021 року № 1003 заповіт від імені [PERSON] вказаним органом не посвідчувався. Спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала на [ADDRESS] одиноко. З копії паспорта громадянина України [NUMBER] слідує, що зареєстроване місце проживання [PERSON] з 18 вересня 1985 року на [ADDRESS] . З витягу зі Спадкового реєстру № 67090467 від 1 листопада 2021 року вбачається, що інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої [INFO] [PERSON] відсутня. Позивач [PERSON] пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що додатково стверджується довідкою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Матвійчук С.П. від 14 вересня 2021 року № 219/01-16. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі, закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Такий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховним Судом у постановах від 18 січня 2018 року у справі № 198/476/16-ц (провадження № 61-1750св18); від 12 лютого 2018 року у справі № 712/656/15-ц (провадження № 61-2397св18), від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц (провадження № 61-200св18), від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). Отже, правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач вказала на власні судження про прийняття нею спадщини шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини і можливості в подальшому в будь-який час оформити свої спадкові права, а також помилку в свідоцтві про смерть [PERSON] та отримання повторного свідоцтва лише 23 вересня 2021 року. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК). Згідно з вимогами ст.\~81\~ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже,\~зазначені позивачем\~причини пропуску\~строку,\~встановленого ст.\~1270\~ЦК,\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини,\~а саме:\~необізнаність позивача\~щодо строку\~і порядку\~прийняття спадщини,\~помилковість переконання\~про прийняття\~нею спадщини\~шляхом спільного\~проживання із\~спадкодавцем,\~у розумінні\~ч.\~1\~ст.\~1272\~ЦК,\~не є\~тими поважними\~причинами,\~що свідчили\~б про непереборні та істотні труднощі для подання нею такої заяви в шестимісячний строк. Більше того, такі доводи [PERSON] спростовуються довідкою виконавчого комітету Доросинівської сільської ради від 30 серпня 2021 року № 1003 у якій значиться, що спадкодавець [PERSON] до смерті проживала в с. Доросині Рожищенського району Волинської області одиноко, а також копією паспорта на ім`я [PERSON] , де зареєстроване місце проживання позивача вказано у с. Стоянів Радехівського району Львівської області. Крім цього, така причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як помилка у даті смерті спадкодавця в свідоцтві про смерть та отримання повторного свідоцтва лише 23 вересня 2021 року не свідчить про неможливість позивача звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку. Як зазначила [PERSON] така обставина була встановлена під час звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадщини у 2021 році, а тому ці посилання позивача суд визнає безпідставними, а причину пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини такою, що непов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, суд не віднайшов підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: dismissed