Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

До Цюрупинського районного суду Херсонської області з заявою про встановлення факту смерті дружини [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України, померлої 24 листопада 2017 року у м. Макіївка Донецької області, Україна, звернувся [PERSON]. У заяві зазначив, що його дружина [PERSON] була громадянкою України, постійно проживала у [INFO], де 24.11.2017 року померла. 24.11.2017 року Совєтським відділом запису актів громадянського стану м. Макіївка Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної республіки було видано свідоцтво про смерть її дружини [PERSON], в якому зазначено місце смерті: м. Макіївка Совєтського району Донецької Народної Республіки. У випадку, якщо смерть настала на території України, довідка подається за формою 106/0, затвердженою МОЗ України від 08.08.2006 року за №808. Проте у звязку з окупацією м. Макіївка Донецької області, на зазначеній території контроль видачі документів здійснюють органи Донецької Народної Республіки, тобто діє юрисдикція невизнаної держави та застосовуються її закони. Тому документи про смерть, видані відповідно до законів Донецької Народної Республіки, є неприйнятними для українських органів ДРАЦС і він не може реалізувати свої особисті права, повязані із спадкуванням після смерті дружини, зокрема нарахованої, проте не виплаченої пенсії. Представника заявника [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника, подану заяву підтримав. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON]є чоловіком [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-НО №352508, виданого 14.01.1976 року (а.с. 10). 24.11.2017 року [PERSON] померла, на момент смерті постійно проживала у [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] місцем смерті зазначено: м. Макіївка Совєтського району Донецької Народної Республіки (а.с. 6). Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5). Заявником надано лист Олешківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області від 27.03.2018 року за № 14.18-13/518 про відмову у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] з підстав того, що [PERSON] не надано медичного документу, який відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народженні і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024 (а.с. 23), що підтверджує відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» м. Макіївка Донецької області - тимчасово окупована територія є невід'ємною частиною України з 20 лютого 2014 року та на територію якої відповідно до ст. 4 вказаного Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Кіпр проти Туреччини» від 10.05.2001 року зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суду, просто не можуть ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це ставило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, судом приймається до уваги надане заявником свідоцтво про смерть [PERSON], померлої 24 листопада 2017 року у м. Макіївка Донецької області, видане органом, створеним на тимчасово окупованій території Донецької області у порядку не передбаченому законодавством України (а.с.6), оскільки вказаний документ підтверджує факт смерті особи в певний час на певній території та його неприйняття може зашкодити правам та законним інтересам заявника. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до п. 2 Правил державної реєстрації смерті - реєстрація здійснюється до закінчення одного року з дня настання смерті і проводиться за останнім місцем проживання померлої особи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, а відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати медичні документи встановленого зразка, необхідні для проведення державної реєстрації смерті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт смерті дружини заявника на тимчасово окупованій території м. Макіївка Донецької області знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, але реєстрація смерті якої неможлива через відсутність у заявника документів, виданих уповноваженими органами України, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved