Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

зазначена позовна заява надійшла до суду 13.12. 2017 року. Підстава позову: сторони зареєстрували шлюб 15.09. 1999 року. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушений звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 14.12. 2017 року відкрито провадження у цивільній справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримує, позов просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі, позовні вимоги заявлені позивачем визнає повністю. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено: із Свідоцтва про одруження від 15.09. 1999 року видно, що сторони зареєстрували шлюб 15.09. 1999 року у Сокільницькій сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 18. Сторони у справі є батьками [PERSON] 03.07. [INFO] (Свідоцтво про народження серії І СГ № 060748 від 25.07. 2001 року). Відповідно до вимог\~ст. 112 СК України\~\~суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови,\~\~якщо встановлено, що подальше спільне життя\~\~подружжя і збереження їх сімї стали неможливим. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно і всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення,\~\~забезпечувати участь у засіданні, як правило, обох сторін, уживати заходів до примирення подружжя. Рішення суду про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам законності та обґрунтованості. При цьому законність і обґрунтованість рішення визначається не тільки дотриманням судом норм процесуального права при розгляді цивільних справ,\~\~а й виконанням судом вимог матеріального права, що регулює правовідносини сторін, а саме особисті немайнові права та обовязки подружжя. При вирішенні цього спору суд виходить з того, що відповідно до вимог\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини,\~\~примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3,4\~ст. 56 СК України). На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивач категорично заперечує проти збереження їх сімї та наполягає на розлученні, вказує, що має намір створити нову сімю, суд не може покласти обовязок збереження сімї сторін на позивача при наявності його категоричного заперечення цього. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved