Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про повернення боргу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона 22 жовтня 2012 року дала в борг відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 7200 гривень зі сплатою 10% щомісячно від суми позики, із зобов`язанням повернути дані кошти через чотири місяці. Відповідач вищевказані грошові кошти отримав, однак борг у відповідний термін, який вказаний у борговій розписці не повернув. Оскільки, відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобов`язань, утворилась заборгованість в розмірі 1700 гривень боргу та 19440 гривень процентів за даним договором позики, які слід стягнути з відповідача. Крім цього, позивачка просить стягнути з [PERSON] понесені нею судові витрати по справі. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Гудима Л.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, на підставі ст.224 ЦПК України, вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 22.10.2012р. відповідач [PERSON] отримав в борг від позивачки [PERSON] грошові кошти в розмірі 7200 гривень, які зобов'язувався повернути через 4 місяці, включно із сплатою 10% щомісячно від суми позики, що стверджується розпискою від 22.10.2012р. (а.с.25). Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до здобутих в суді доказів встановлено, що зобов'язання, які взяв на себе відповідач [PERSON] не були виконані. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] прострочив виконання вищевказаних грошового зобов'язання, а саме не повернув суму боргу та проценти від суми боргу в термін, який зазначений в борговій розписці, в зв'язку з чим станом на час вирішення спору виникла заборгованість по процентах від суми позики, які встановлені даним договором, в розмірі 19440 гривень (7200 гривень х 10% щомісячно х 27 місяців = 19440 гривень). Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки 19440 гривень заборгованості по процентах за даним договором позики. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON], в користь [PERSON] 243,60 гривні сплаченого судового збору та 3000 гривень витрат на правову допомогу. При цьому суд бере до уваги квитанцію за №k21/2/27 від 02.02.2015 року про сплату [PERSON] судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с.1), квитанцію до прибуткового касового ордера від 05.03.2015 року про сплату [PERSON] витрат на правову допомогу (а.с.26). Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON], в користь держави 22,80 грн. недоплаченого позивачкою судового збору.

Outcome: approved