Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Заявник [PERSON] 14 лютого 2019 року звернувся в суд з цією заявою, вказуючи, що 13 грудня 1988 року між ним та [PERSON], інтереси якого представляла [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продав, а він придбав 6/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Проте, 20 січня 2019 року при перевірці документів, він помітив, що у договорі купівлі-продажу невірно вказано його по-батькові, а саме: вказано «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Допущена помилка в договорі дарування не надає йому можливості зареєструвати право власності, та змушує його звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу 6/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання заявник не з'явився. Надав суду заяву, згідно якої просив про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з такого. Згідно вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, 13 грудня 1988 року державним нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори Одеської області Крисюк Л. В. за реєстровим №4369, було посвідченого договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON], яка діяла по довіреності [PERSON], згідно умов якого [PERSON] продав, а [PERSON] придбав 6/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Проте, у договорі купівлі-продажу була виявлена помилка. Так, у договорі купівлі-продажу вказано прізвище, ім'я та по-батькові покупця як «[PERSON]». Згідно копії паспорту громадянина України [NUMBER], виданого Котовським МРВ УМВС України в Одеській області 21 грудня 2000 року, прізвище, ім'я та по-батькові заявника є [PERSON]. Народився [INFO] в с. Новоселівка Котовського району Одеської області, російською мовою в паспорті його прізвище, ім'я та по-батькові вказано як «[PERSON]». Також, відповідно до копії свідоцтва про народження заявника, його прізвище, ім'я та по-батькові вказано російською - «[PERSON]». Народився [INFO] в с. Новоселівка Котовського району Одеської області, в графі «батько» якого вказано російською «[PERSON]», в графі «мати» вказано російською «[PERSON]». З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні по-батькові заявника в паспорті та договорі купівлі-продажу є лише орфографічною помилкою. Встановлення факту належності договору купівлі-продажу має юридичне значення та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки необхідне для підтвердження права власності. Зважаючи не те, що заявник позбавлений змоги в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном через неправильність запису у правовстановлюючих документах, а також на відсутність можливості в позасудовому порядку внести виправлення до вищезазначених документів, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved