Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Заявник [PERSON] ([ADDRESS]) звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що 19.03.2017р. помер її чоловік [PERSON] За життя [PERSON] проживав та був зареєстрований хза адресою: [ADDRESS]. 30 вересня 2016р. спадкодавець склав заповіт, яким зробив розпорядження, що все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і буде належати йому на день смерті і, на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON] (заявник по справі). Заповіт був складений та посвідчений нотаріусом за №2694. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно ? частина квартири №49, що по вул. Пацаєва, 18 в м. Черкаси. Відповідно до свідоцтва про право власності №35259 від 27.02.2007р., виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси, вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] (спадкодавець) та члену його сім»ї [PERSON] (спадкоємець). Заявник була зареєстрована за адресою: [INFO] та проживала разом із своїм чоловіком [PERSON] із 03 квітня 1998р. Між тим, заявник тимчасово була знята з реєстрації за вказаною адресою 20 травня 2016р., але фактично проживала разом із спадкодавцем та доглядала за ним. Заявник не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкоємцем і вважала, що таким чином прийняла спадщину. 04.12.2017р. вона направила до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом. Між тим, 16.12.2017р. нотарусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній факт прийняття спадщини (на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкоємцем, т.я. була зареєстрована не за однією адресою із спадкоємцем). Заявник зазначає, що метою встановлення факту постійного проживання її із спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність подальшого оформлення прав на спадкове майно за заповітом. Таким чином, просить суд, - встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто смерті останнього 19.03.2017р. Під час розгляду справи в якості заінтересованої особи залучено [PERSON] міську раду. В судовому засіданні заявник [PERSON] повністю підтримала доводи заяви та просила її задовольнити. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] міська рада не з»явилась, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, представником за довіреністю [PERSON] надано заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відзив на заяву не подано. В судове засідання не з»явилась заінтересована особа [PERSON] державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву про розгляд справи за її відсутності, відзив на заяву не подано. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] на час смерті її чоловіка [PERSON] постійно проживала з ним у квартирі №49, що по вул. Пацаєва, 18 в м. Черкаси. Її чоловік хворів на тяжке захворювання і вона за ним доглядала; вони часто відвідували її вдома за вказаною адресою, вона була у домашньому одязі; про будь-яке інше місце проживання [PERSON], їм не відомо. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності суд вважає, що заява підлягає до задоволення за таких підстав: встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 15 березня 1984р., про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (актовий запис №419), видане 15.03.1984р. [PERSON] міським відділом РАЦСу. [PERSON] помер 19.03.2017р. (актовий запис №850), відповідно до даних свідоцтва про смерті серія І-СР №302617. Крім того, [PERSON] та [PERSON] мали на праві спільної сумісної власності квартиру №49, що по вул. Пацаєва, 18 в м. Черкаси, про що вбачається із свідоцтва про право власності №35259, що видане органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси 27.02.2007р. Дані обставини також підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим КП «ЧООБТІ» від 27.03.2007р. Відповідно до заповіту, що посвідчений нотаріусом за №2694 від 30.09.2016р., [PERSON] заповів все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і буде належати йому на день смерті і, на що він за законом матиме право, - [PERSON] (заявник по справі). На час розгляду справи, заповіт є чинним. [PERSON] була зареєстрована у квартирі №49, що по вул. Пацаєва, 18 в м. Черкаси з 03.04.1998р. по 20.05.2016р. Крім того в цій же квартирі з 03.04.1998р. по день смерті 19.03.2017р. був зареєстрований і [PERSON], що підтверджується даними довідки від 21.11.2017р., виданої КП «Придніпровська СУБ» ЧМР. З 20.05.2016р. вона була зареєстрована за адресою: [INFO] і знята з реєстраційного обліку 12.07.2017р. З 12.07.2017р. [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. За матеріалами, що надані до суду нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори за №511/01-16 від 24.02.2018р., після смерті [PERSON] спадкова справа №61754124 заведена 16.12.2017р. за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину від імені [PERSON] Постановою від 16.12.2017р. нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на ? частину вказаної вище квартири, оскільки [PERSON] не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у строк, визначений ст.1270ЦК та на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем. Крім того, судом встановлено, що на час розгляду даної цивільної справи, свідоцтва про право на спадщину не видавались. За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що заявник проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву нотаріусу у шестимісячний термін не подавав, про відмову від спадщини не заявляв. Відповідно до роз»яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Слід зазначити, що спадкоємець із спадкодавцем тривалий час перебували у зареєстрованому шлюбі, в т.ч. на час смерті [PERSON] Крім того, заявник разом із своїм чоловіком є співвласниками квартири №49, з 1998 року проживали і були зареєстровані у цій квартирі. Заявник лише незначний період часу не був зареєстрованим у квартирі №49 - з 20.05.2016р., але і на даний момент знову там же зареєстрований і фактично як проживав, так і проживає в ній. Дані обставини також підтверджуються показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. На думку суду, недотримання заявником вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» щодо реєстрації за місцем проживання, не свідчить про те, що він не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На основі повно та всебічно зясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правих підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved