Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

до Харківського районного суду Харківської області подано зазначений позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача - Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» (р/р [NUMBER] в АТ «Укрсиббанк», МФО 351005, код ЄДРПОУ 20474912) завдані збитки у розмірі 10782 (десять тисяч сімсот вісімдесят дві) грн.. 78 коп.; витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.. 00 коп. покласти на відповідача. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 30.11.2015 року між 19.02.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 60899а5пп, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Лексус», державний номер [NUMBER] . 27 травня 2016 року о 13.10 год. в м. Харкові на Бєлгородському шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів : 1) автомобіля «Лексус», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Мітсубіші», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.07.2016 року [PERSON] визнано винним у даному ДТП. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав пошкодження. Позивачем було здійснено розрахунок сум страхового відшкодування та проведено виплату страхового відшкодування в сумі 89422,50 грн. Таким чином ПрПТ «СК «АХА» Страхування» виконало свої зобовязання перед страхувальником згідно умов Договору. АТ «СК «АХА Страхування» було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Мітсубіші» державний номерний знак [NUMBER] за полісом №АІ/8955734, АТ «СК «АХА Страхування» було зараховано 50000,00 грн. як виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну автомобілю «Лексус» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.05.2016 року о 13.10 год. в м. Харкові Бєлгородському шосе. За таких обставин сума збитків, які невідшкодовані, становить 39422,650 грн. Тому вони звернулися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 червня 2018 року цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу передано для розгляду за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. 07 серпня 2018 року справа надійшла до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 серпня 2018 року позов Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу до судового розгляду Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 280-282 ЦПК України не заперечує. Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 19.06.2015 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № CON/CASCS/0086297-тп-48398а5х, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Toyota», державний номер [NUMBER] . 06 жовтня 2015 року на 8 км +250 під`їзної дороги із сторони міста Києва в сторону аеропорту сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів : 1) автомобіля «ГАЗ», державний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Toyota», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Харківського районного суду Харківської області від 02.11.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав пошкодження, згідно рахунку №3364 від 12.01.2015 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota», державний номер [NUMBER] склала 13996,46 грн. Позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування розмір якого згідно до розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту №1.003.15.14600/VESKO22117 від 20.10.2015 року склав 10782,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням №202173 від 21.10.2015 року, тому загальний розмір фактично понесених позивачем витрат складає 10872,78 грн. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України та іншим законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосудді, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи). На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто після сплати страхового відшкодування до страховика за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги до винної особи про відшкодування збитків. Відповідно до п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», в рахунок відшкодування матеріальної шкоди відповідач повинен сплатити на користь позивача страхове відшкодування в сумі 10782,78 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved