Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Заявник [PERSON] 11.01.2016 року звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту народження дитини, вказавши на підтвердження своїх вимог, що 16 травня 2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Після того як вона завагітніла, обліковувалась в міській лікарні № 6 м.Макіївки Донецької області, де 25 листопада 2015 року народила дитину, хлопчика, [PERSON], про що отримала у вищевказаній медичній установі медичне свідоцтво про народження № 537. Після виписки з лікарні заявниця вимушена була переїхати до Красноармійського району Донецької області, разом з дитиною та всією своєю сім»єю, де мешкають до цього часу, оскільки у м. Макіївка життя не спокійне. У грудні 2015 року заявниця зверталася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійськ з метою реєстрації факту народження своєї дитини, але у РАЦСі їй відмовили, посилаючись на те, що надане нею медичне свідоцтво № 537 від 15.11.2015 року про народження, видане міською лікарнею № 6 м.Макіївка на бланку форми 103/у, затверджено Наказом М3 республіки ДНР, а не на території, яку контролює Україна. При цьому, медичне свідоцтво про народження дитини, яке вона отримала у Макіївці у міській лікарні № 6 м.Макіївка, є документом, який підтверджує факт народження у неї дитини. Заявник [PERSON] у попереднє судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні вимог наполягає. Представник заявника [PERSON] у попередньому судовому засіданні підтримала вимоги заявника. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Донецької області у судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи буз участі представника. Вислухавши представника заявника [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги заявника законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 16 травня 2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.7). Після того як вона завагітніла, обліковувалась в міській лікарні № 6 м.Макіївки Донецької області, де 25 листопада 2015 року народила дитину, хлопчика, [PERSON], про що отримала у вищевказаній медичній установі медичне свідоцтво про народження № 537 (а.с.4). Після виписки з лікарні заявниця вимушена була переїхати до Красноармійського району Донецької області, разом з дитиною та всією своєю сім»єю, де мешкають до цього часу, оскільки у м. Макіївка життя не спокійне (а.с.6). У грудні 2015 року заявниця зверталася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійськ з метою реєстрації факту народження своєї дитини, але у РАЦСі їй відмовили, посилаючись на те, що надане нею медичне свідоцтво № 537 від 15.11.2015 року про народження, видане міською лікарнею № 6 м.Макіївка на бланку форми 103/у, затверджено Наказом М3 республіки ДНР, а не на території, яку контролює Україна. При цьому, медичне свідоцтво про народження дитини, яке вона отримала у Макіївці у міській лікарні № 6 м.Макіївка, є документом, який підтверджує факт народження у неї дитини. П.1 ст. 7 Конвенції про права дитини передбачає, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім.»я і набуття громадянства. До того ж заявниця з чоловіком, батьком дитини, є громадянами України. Відповідно до ч.2 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VІІ датою початку окупації є 20 лютого 2014 року. Статтею 9 Закону № 1207-VІІ передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окуповані території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина перша). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (частина друга). Будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті. Є недійсним і не створює правових наслідків (частина третя). Відповідно до ст.. 13 ЗУ «Про реєстрацію актів цивільного стану» (з внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров»я документи,що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров»я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров»я, який проводив огляд матері та дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров»я, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Таким чином, судом встановлено, що вимоги [PERSON] про встановлення факту народження дитини обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. Вимоги [PERSON] в частині зобов»язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, видати свідоцтво про народження [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст.. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах держаної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі викладеного,

Outcome: partial