Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Заявник 28.11.2018 року звернувся до суду із заявою, про встановлення факту належності йому трудових книжок [NUMBER], виданої 23.11.1977 року, [NUMBER], виданої 09.02.1998 року, [NUMBER], виданої 28.04.2007 року, оскільки він позбавлений можливості оформити документи для отримання пенсії у Торецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Просив встановити факт приналежності [PERSON] [INFO], уродженця с.Гулебі, Кедський район, Аджарська Республіка Грузія, трудових книжок [NUMBER], виданої 23.11.1977 року, [NUMBER], виданої 09.02.1998 року, [NUMBER], виданої 28.04.2007 року. Заявник, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.12.2018 року відкрито провадження у справі. Відповідно до вимог ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Як встановлено судом, в трудових книжках [NUMBER], заведеної 23.11.1977 року, [NUMBER], заведеної 09.02.1998 року, [NUMBER], заведеної 28.04.1958 року, допущено помилки та по різному зазначено прізвище, ім'я заявника. Згідно із копією паспорту серії [NUMBER], виданої 28.01.2009 р. Авдіївським МВ ГУМВС України у Донецькій області, прізвище і ім'я заявника вказано українською мовою «[PERSON], російською мовою «[PERSON]», дата народження зазначено [INFO] року у с.Гулебі, Кедський район, Аджарська Республіка Грузія. Трудова книжка [NUMBER], заведена 23.11.1977 року, на ім'я російською мовою «[PERSON]», [INFO]. Трудова книжка [NUMBER], виданої 09.02.1998 року, на ім'я російською мовою «[PERSON]», [INFO]. Трудова книжка [NUMBER], виданої 28.04.1958 року, на ім'я російською мовою «[PERSON]», [INFO]. З наданих заявником документів вбачається, що прізвище і ім'я заявника російською мовою є «[PERSON]», українською мовою «[PERSON]. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його оскарження, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пленум Верховного Суду України п.12 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 зазначає, що відповідно до ст. ст. 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 274 ЦК України обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Цивільним Кодексом України, Конституцією України та іншими законами України можливе лише у випадках передбачених ними. Судом встановлено, що при заповненні трудових книжках [NUMBER], виданої 23.11.1977 року, [NUMBER], виданої 09.02.1998 року, [NUMBER], виданої 28.04.1958 року, має місце помилка. Таким чином, у судовому засіданні знайшло підтвердження те, що вище зазначений документ належить заявнику [PERSON] [INFO]. Враховуючи, що встановлення даного факту має юридичне значення для отримання пенсії, вимога заявника щодо встановлення факту належності правовстановлюючих документів обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved