Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

За позовом сторона позивача просить: 1) визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 4,36 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «імені Чкалова» села Жадове Семенівського району Чернігівської області, яке належало померлій 05 жовтня 1997 року [PERSON], посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0222134, виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 23 вересня 1996 року; 2) визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 5,51 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» села Довжик Семенівського району Чернігівської області, яке належало померлій 20 лютого 1998 року [PERSON], посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 031378, виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 24 червня 1996 року; 3) визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 5,51 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» села Довжик Семенівського району Чернігівської області, яке належало померлому 30 січня 1999 року [PERSON], посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 031377, виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 24 червня 1996 року. В обґрунтування своїх позовних вимог у позові зазначено про те, що 05 жовтня 1997 року померла прабаба позивача по лінії батька [PERSON]. Після смерті прабаби залишилася спадщина - право на земельну частку (най), розміром 4,36 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки (паю), яка входила до земель сільськогосподарського підприємства «імені Чкалова» на території Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій прабабі на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0222134, виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 23 вересня 1996 року. 20 лютого 1998 року померла баба позивача по лінії матері [PERSON]. 30 січня 1999 року помер дід позивача по лінії матері [PERSON]. Після смерті останніх також залишилася спадщина - право на земельні частки (паї), розмірами по 5,51 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки (паю), яка входила до земель сільськогосподарського підприємства «Зоря» на території Жидівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, що належало померлим на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 031378 та серії ЧН № 031377 відповідно, виданих Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 24 червня 1996 року. Коли позивач після смерті прабаби, баби та діда звернулася до Семенівської районної державної нотаріальної контори для оформлення прав на земельні частки (паї), то нотаріус повідомила позивачеві, що отримати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки втрачено оригінали сертифікатів, а надані тільки їх копії, і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Відповідно до довідок відділу у Семенівському районі Головного управлінні Держгеокадастру у Чернігівській області від 19 березня 2018 року щодо видачі дублікатів сертифікатів на право на земельну частку (пай) замість втрачених на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відділ повідомляє, що на даний час здійснити дані дії не можливо, оскільки з 01 січня 2013 року повноваження відділу Держгеокадастру з питань реєстрації землі припинилися. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат [PERSON], не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, сільський голова [PERSON], у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання також не прибула, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду із зазначенням даних, що після померлої 05 жовтня 1997 року [PERSON], померлої 20 лютого 1998 року [PERSON] та померлого 30 січня 1999 року [PERSON] спадкові справи не заводились. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказів вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі зясовано, що 05 жовтня 1997 року померла член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «імені Чкалова» [PERSON], якій був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) на території Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. 20 лютого 1998 року померла член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» [PERSON], якій був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) на території Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. 30 січня 1999 року помер член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» [PERSON], якому був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) на території Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Претендентом (спадкоємцем) відносно прав та обовязків цих померлих є позивач [PERSON]. За життя [PERSON], поряд з іншим, мала право на земельну частку (пай) розміром 4,36 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по згаданому колишньому колективному сільськогосподарському підприємству, і це право не реалізоване шляхом виділення земельної ділянки в натурі. За життя [PERSON] та [PERSON], поряд з іншим, мали права на земельні частки (паї) розмірами по 5,51 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по згаданому колишньому колективному сільськогосподарському підприємству, і ці права не реалізовані шляхом виділення земельних ділянок в натурі. Зараз указані сертифікати утрачено. Указані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 11); копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 12); копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 12); копій довідок про визначення з технічної документації нормативної грошової оцінки земельної частки (паю) з відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 13-18). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередні правопосвідчуючі документи зараз утрачено.

Outcome: approved