Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору недійсним. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21.09.2007 року між нею та відповідачем укладено письмовий договір купівлі-продажу, посвідчений секретарем виконкому Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Печуріною К.В. Відповідно до цього договору [PERSON] придбала у [PERSON] за домашнім правочином домоволодіння [ADDRESS] вартістю 3000 доларів США. Одразу після підписання даного договору позивачем було сплачено відповідачці 3000 доларів США, а відповідачкою одразу ж були передані ключі від будинку, яким з того часу позивач постійно користується. Позивач вважає, що разом з відповідачкою, як стороною зазначеного договору, досягли всіх його істотних умов, відбулося повне виконання цього договору, разом з цим договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Позивач неодноразово письмово звертався до відповідача з вимогою посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу від 21.09.2007 року з метою подальшої реєстрації права власності на нерухоме майно в установленому законом порядку. Між тим, відповідач безпідставно ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 21.09.2007 року, що підтверджується вимогами від 25.09.2007 року, 27.09.2007 року та 04.10.2007 року про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу від 21.09.2007 року. Зважаючи на зазначені обставини позивач вимушений звернутись до суду із позовом про визнання договору дійсним. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду надійшла заява позивача від 29.05.2020 р. в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до ст. 128-130 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.09.2007 року між [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Зазначений договір укладено в присутності двох свідків: [PERSON] та [PERSON] . Підписи сторін правочину та свідків було посвідчено секретарем виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Печуріною К.В. Згідно договору позивач придбав домоволодіння за адресою [ADDRESS] , вартістю 3000,00 доларів США. У відповідності ч. 1 cт. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно cт. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За ч. 1 ст. 626 ЦК, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК). За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 328 ЦК України передбачено що, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. 25.09.2007 р. [PERSON] звернулась до [PERSON] з письмовою вимогою про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу від 21.09.2007 р. Зазначена вимога містить підпис про її отримання [PERSON] 25.09.2007 р. Крім того, 27.09.2007 р. [PERSON] повторно звернулась до [PERSON] з письмовою вимогою про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу від 21.09.2007 р. Зазначена вимога містить підпис про її отримання [PERSON] 27.09.2007 р. 04.10.2007 р. [PERSON] втрєтє звернулась до [PERSON] з письмовою вимогою про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу від 21.09.2007 р. Зазначена вимога містить підпис про її отримання [PERSON] 04.10.2007 р. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від б листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», у зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. При цьому цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Водночас, ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України передбачає право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи викладені вище обставини, зважаючи на те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу від 21.09.2007 року, посвідченого секретарем виконкому Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Печуріною К.В., відбулось повне виконання цього договору, але відповідач [PERSON] ухилилась від його нотаріального посвідчення, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved