Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] посилаючись на те, що на підставі рішення [PERSON] районної державної адміністрації від 15 листопада 1996 року за №410 його матері [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) на бланку серія КВ №0122400 на земельну частку (пай) розміром 3,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес», який був зареєстрований 24 листопада 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №748. Вартість земельної частки (паю) поданому господарству становить 104792,81 гривень. 22 вересня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Разом з нею постійно до дня смерті проживав її чоловік [PERSON] та позивач, її син [PERSON], які в силу статті 1268 ЦК України вважаються такими, що спадщину прийняли, проте не оформили своїх прав. 29 січня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадщину після його смерті прийняв позивач, його син, [PERSON]. Оформити свої спадкові права позивач не можу через втрату сертифіката на право на земельну частку (пай), який належав моїй матері [PERSON], про що було зроблене оголошення в пресі. Проте видача нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює отримання свідоцтва про право на спадщину в [PERSON] районній державній нотаріальній конторі. Слід зазначити, що втрачений сертифікат був дійсним, оскільки [PERSON] за життя не виділяла свою земельну частку (пай) в натурі (на місцевості). Державний нотаріус [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії через відсутність право встановлювального документу. Вважаю, що батько позивача [PERSON] згідно частини 3 статті 1268, статті 1261 ЦК України в силу постійного проживання на день смерті, 22 вересня 2010 року, з дружиною [PERSON], набув права на спадщину за законом на ? частину її спадкового майна, в т.ч. вказаної земельної частки (паю) і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 29 січня 2014 року внаслідок смерті останнього. Позивач просить суд визнати за ним [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті 22 вересня 2010 року матері [PERSON] на ? (одну другу) частину права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес» Іванівської сільської ради Ставищенського району Київської області розміром 3,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлій 22 вересня 2010 року [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) на бланку серія КВ №0122400, який був зареєстрований 24 листопада 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №748 та право власності в порядку спадкування за законом після смерті 29 січня 2014 року батька [PERSON] на 1/2 (одну другу) частину права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес» Іванівської сільської ради Ставищенського району Київської області розміром 3,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлій 22 вересня 2010 року [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) на бланку серія КВ №0122400, який був зареєстрований 24 листопада 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №748, спадщину після смерті якої прийняв, проте не оформив спадкових прав, її чоловік [PERSON]. В судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача [PERSON] РДА в судове засідання не прибув. [PERSON] РДА направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі їх представника. Третя особа Іванівська сільська рада в судове засідання не прибула направила суду заяву в яків проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову відповідачем, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно розпорядження [PERSON] РДА від 15 листопада 1996 року за № 410 [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай), (а.с.16) Згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) [PERSON] виділена земельна частка (пай) в „КСП Прогрес в розмірі 3,6 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, який був зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 748.(а.с.9,15). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ 0122400 , який належав [PERSON] був втрачений, про що було зроблене оголошення в газеті „Сільські обрії від 09 грудня 2014 року.(а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 22 вересня 2010 року ( а. с. 7) З довідки виконкому Іванівської сільської ради, актового запису про укладення шлюбу № 2460 від 25.11.1977 року, свідоцтва про народження, судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON], прийняли її чоловік [PERSON] та син [PERSON] які постійно до дня смерті проживали разом з нею ( а. с.8, 20 зворот, 22) Згідно заяви [PERSON] від 09.10.2015 року заведена спадкова справа [PERSON] районною нотаріальною конторою. (а.с. 19). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 29 січня 2014 року ( а.с.6) Згідно заяви [PERSON] від 07.04.2014 року про прийняття спадщини, заведена спадкова справа після смерті 29.01.2014 року [PERSON] (а.с. 36). 10.08.2015 року [PERSON] нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про права на спадщину на вказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа.(а.с. 40). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 вказаного Кодексу). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За положеннями статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як видно із статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї. Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до норм ст. 25 Закону України Про сільськогосподарську кооперацію та ст. 3 Указу Президента України Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування Згідно частини 2 статті 23 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у колективній власності громадян - членів такого підприємства, кооперативу, товариства. До державного акта додається список цих громадян. Земельний пай відповідно до Указів Президента України від 10 листопада 1994 року Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва та від 8 серпня 1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям - це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих державою у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства. Право на нього мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. У відповідності з пунктами 16 та 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю, а сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельним часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (п.3.5 абз.17) лист ВССУ від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набув право на спадщину за законом на вищевказану земельну частку (пай) шляхом прийняття спадщини після смерті 22 вересня 2010 року матері [PERSON], та прийняття спадщини після смерті 29 січня 2014 року батька [PERSON], тому позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідач до предявлення позову про визнання права на спадщину на земельні ділянки і в судовому засіданні не оспорював цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обовязок \~по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved