Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] на підставі права власності належав автомобіль марки - ВАЗ, модель - 21104-125-51, тип - легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , повна маса - 1515, маса без навантаження - 1080, категорія - легковий, об`єм двигуна - 1596, тип пального - В, колір - сірий, рік випуску - 2007, реєстраційний номер - [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Між [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належного відповідачу вказаного автомобіля. Позивачем було передано [PERSON] домовлену суму за відчуження належного їй зазначеного вище автомобіля у розмірі 50 000 гривень, про що було вчинено відповідну розписку від 24 грудня 2019 року. На даний час позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу. Позивач просить суд визнати відповідний правочин купівлі-продажу дійсним та право власності за нею на вказаний автомобіль. Позивач до суду не з`явилася, просила справу розглянути без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, про що надала відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить дану справу розглянути без її участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі права власності належав автомобіль марки - ВАЗ, модель - 21104-125-51, тип - легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , повна маса - 1515, маса без навантаження - 1080, категорія - легковий, об`єм двигуна - 1596, тип пального - В, колір - сірий, рік випуску - 2007, реєстраційний номер - [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 10). Між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої, була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належного відповідачу вказаного автомобіля. [PERSON] було передано [PERSON] домовлену суму за відчуження належного їй зазначеного вище автомобіля у розмірі 50 000 гривень, про що було вчинено відповідну розписку від 24 грудня 2019 року (а.с. 5). На даний час [PERSON] не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу. Порядок набуття права власності на автомобіль встановлений Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року ( в редакції № 1371 від 23.12.2009 року та змінами № 955 від 25.12.2013 року). Пунктом 8 Порядку передбачена державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів. До документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, відносяться довідка-рахунок, договори та угоди, акти, митна декларація, а також копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, з зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилася щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст.219 ч.2 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особі, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як сторони домовилася щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. При цьому, судом встановлено, що укладений правочин відповідав справжній волі сторін, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від волі позивача, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 219, 220, 316, 321, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved