Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, по ? частині кожному, належала житлова квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року помер [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину від 03 червня 2010 року ? частину квартири після його смерті успадкувала його дружина [PERSON] [INFO] року померла мати позивачки [PERSON] [INFO] року померла бабуся позивачки [PERSON] Представник позивачки вказує, що позивачка була позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно у вигляді вищезазначеної квартири, оскільки відсутні документи, що підтверджують місце відкриття спадщини та неможливо встановити коло спадкоємців, про що було складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31 березня 2017 року державним нотаріусом Станично-Луганської нотаріальної контори Луганської області. Представник позивачка просить визнати за позивачкою право власності на вищезазначену квартиру у порядку спадкування за законом після смерті матері та бабусі позивачки. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися, позивачка надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути вказану справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Явка представника відповідача не представляється можливою через проведення АТО. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані до суду докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25859824 від 14 квітня 2010 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, по ? частині кожному, належала житлова квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). На вказане нерухоме майно було виготовлено відповідну технічну документацію (а.с.14). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], - [INFO] року помер [PERSON] (а.с.4). Згідно свідоцтва про право на спадщину від 03 червня 2010 року ? частину квартири після [PERSON]. успадкувала його дружина [PERSON] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], - [INFO] року померла мати позивачки [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], - [INFO] року померла бабуся позивачки [PERSON] (а.с.12). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ,свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.10). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31 березня 2017 року державним нотаріусом Станично-Луганської нотаріальної контори Луганської області позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Із вказаної постанови вбачається, що позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири саме після смерті [PERSON] (а.с. 15) Будь-яких інших доказів на підтвердження викладених у позові обставин, позивачкою та її представником до суду надано не було, клопотань про забезпечення доказів у процесі розгляду даної цивільної справи також не заявлялося. При цьому, відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесенні рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В даному конкретному випадку, позивачка пропустила визначений законодавцем строк для прийняття спадщини як після смерті [PERSON], так і після смерті [PERSON], однак питання про поновлення такого строку позивачкою поставлено не було. Крім того, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири саме після смерті [PERSON], у зв'язку з чим було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а в позові ставить питання про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом також після смерті [PERSON] За своїм організаційно-правовим статусом судові органи не можуть здійснювати функції нотаріальної контори. Позивачка посилається у позові на те, що вона не має змоги оформити спадщину у нотаріальному порядку також після смерті [PERSON], однак у матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса, вчинена у встановленому законом порядку, про відмову у вчиненні нотаріальних дій саме після смерті спадкодавця [PERSON], у зв'язку з чим викладені у позові обставини, за яких позивачка не може оформити спадщину у нотаріальному порядку після смерті останньої, не підтверджуються належними на те доказами. Також, із позовної заяви не представляється можливим визначити належним чином коло спадкоємців після смерті [PERSON] та [PERSON] Таким чином, з огляду на безпідставність позовних вимог, оцінивши всі зібрані по справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається позивачка та її представник як на підставу задоволення позову не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи та не ґрунтуються на законі, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed