Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено повністю. Шлюб між [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] , адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] ) та [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] ) зареєстрований 18 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 3000) - розірвано. Стягнуто з [PERSON] судовий збір в розмірі 840 грн. 80 к. на користь [PERSON] . 29 вересня 20202 року позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, оскільки не було вирішено питання про визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . В судове засідання учасники процесу до суду не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомляли, клопотань про відкладення до суду не надходило. Суд, вважає за можливе розглянути дане питання за їх відсутності, оскільки неприбуття їх у судове засідання осіб, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Заочним рішенням Дніпровського районного суду від 07 вересня 2020 року позовну заяву задоволено. Шлюб між [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] , адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] ) та [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] ) зареєстрований 18 грудня 2015 року відділом державної рестрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 3000) розірвано. Однак, як вбачається з прохальної частини позовної заяви позивач також просила встановити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю - [PERSON] . Стаття 270 ЦПК України передбачає, щосуд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно зі статтею 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Як встановлено судом, сторони в даній справі є батьками [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із позивачем. Крім того, зі змісту позовної заяви не вбачається, що у сторін наявний спір щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] . А також, позивачем не наведено жодного обґрунтування щодо даної позовної вимоги та не надано доказів на порушення її права. Відповідно до частини 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відтак, вочевидь відсутність спору між [PERSON] та [PERSON] щодо місця проживання малолітньої дитини; оскільки суд захищає не гіпотетичні, а реальні права, свободи та охоронювані законом інтереси саме тієї особи, котра звернулася за судовим захистом, та в процесі саме позивач має довести, що його права, свободи або охоронювані законом інтереси порушено, інакше наступають наслідки у вигляді відмови в задоволенні позову, втім, зазначений обов`язок позивачем не виконаний, підстави для задоволення даної позовної вимоги відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial