Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в порядку окремого провадження, посилаючись на те, що згідно договору купівлі продажу від 13 січня 1993 року посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори [PERSON] йому на праві власності належить квартира № 20 у будинку № 33, з допоміжними господарськими будівлями та гаражем, по вул. Коцюбинського у м. Пирятин Полтавської області. Проте у вищезазначеному договорі купівлі продажу прізвище позивача зазначено [PERSON], що не відповідає паспортним даним заявника. Встановлення факту належності заявнику, [PERSON] вищезазначеного договору купівлі - продажу необхідно для можливості вільно розпоряджатися своєю власністю. Заявник до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги викладені у заяві підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи надав клопотання про підтримку заяви [PERSON] та розгляд справи без його участі. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст.\~95\~ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлючих документів особі прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, вказані в документі, не збігаються з прізвищем, іменем, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом установлено, що на підставі договору купівлі продажу від 13 січня 1993 року посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] належить квартири [ADDRESS] з допоміжними господарськими побудовами та гаражем (а.с. 5-4). У вищезазначеному правовстановлюючому документі прізвище заявника помилково зазначено «Гузь» замість вірного «Гудзь», що не відповідає даним зазначеним у паспорті, пенсійному посвідченні та трудовій книжціці заявника (а.с. 5-6). Відповідно наданої технічної документації комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 04.02.2019 [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення належності йому договору купівлі продажу у звязку з відсутністю можливості вільно розпоряджатися свої майном. Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні докази у їх сукупності суд уважає доведеним факт належності заявнику договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] з допоміжними побудовами та гаражем від 13 січня 1993 року укладеного між заявником та Пирятинською міською Радою народних депутатів. На підставі викладеного,

Outcome: approved