Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

\~До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що 09 лютого 2011 року померла її мати [PERSON]. Заповіту не склала. Після її смерті залишилося спадкове майно: земельний пай у землях колишнього КСП імені Горького, село Бабичеве Троїцького району Луганської області та виділена з земельного паю земельна ділянка площею 5,39 га, кадастровий № 4425482500:15:003:0056, розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 070319. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та відповідач. Вони вирішили розділити спадщину: земельний пай у землях колишнього КСП імені Горького мав належати їй, а виділена з земельного паю земельна ділянка відповідачу. Вони звернулися до нотаріальної контори. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2011, виданого державним нотаріусом Троїцької державної нотаріальної контори [PERSON] отримав у спадщину земельну ділянку площею 5,39 га. Їй свідоцтво про право на спадщину не видано, в звязку з тим, що оригінал земельного паю було вилучено при виготовленні державного акту про право власності на земельну ділянку. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на земельний пай. В судове\~ засідання позивач не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та визнає позовні вимоги. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть\~ участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії 1-ЕД №269786, актовий запис №06 від 11.02.2011 року (а.с. 4). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та її померлою матір'ю підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ИВ № 256200 від 14.07.1975 року (а.с. 6). Факт родинних відносин між відповідачем та його померлою дружиною підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЕД № 103308 від 12.03.2002 року (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЕД № 312844 від 23.08.1992, позивач уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить зміна її прізвища (а.с.6). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 070319, [PERSON] зареєстровано власником земельної ділянки площею 5,39 га на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області для ведення товарного сільськогосподарського (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2011, виданого [PERSON], спадщина, на яку видане дане свідоцтво складається з: земельної ділянки № 365 площею 5,39 га ріллі в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 070319, виданого Троїцькою РДА Луганської області 24.02.2004 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Кадастровий № 4425482500:15:003:0056 (а.с. 7). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0170540 виданого 20.05.2002, [PERSON] зареєстровано власником земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності КСП імені Горького, розміром 7,99 в умовних кадастрових га (а.с. 9). Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~\~\~\~ З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON], відмови від прийняття спадщини не вчиняла, інші спадкоємці позов визнали, а також те, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов\~ підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1261 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved