Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Заявник [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Сисенко О.А. звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, в якій вказує, що 29 травня 2012 року [PERSON] , [INFO] , склала заповіт згідно якого заповіла все своє майно, а також ті права та обов`язки які будуть належати на день її смерті - [PERSON] . [INFO] у м. Луганську померла [PERSON] , [INFO] , про що заявнику було видано свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті. При зверненні до органу реєстрації актів цивільного стану, який знаходиться на підконтрольній Українській владі території з метою реєстрації смерті [PERSON] у встановленому законом порядку, заявнику було відмовлено у проведенні вказаної дії, оскільки видані їй свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті на тимчасово окупованій території не мають юридичної сили та не створюють правових наслідків. Просить суд, встановити факт смерті [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у м. Луганську Луганської області, Україна. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат Сисенко О.А., у судове засідання не з`явилися, надали письмові заяви згідно яких просять суд розгляд справи провести у їх відсутність, на задоволенні заявлених вимог наполягають (а.с.19,20). Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та просять вирішити справу на розсуд суду (а.с.26). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного: [INFO] у м. Луганську, Україна, померла [PERSON] , про що медичним закладом, який знаходиться на території, що тимчасово не підконтрольна українській владі та на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, 16 листопада 2018 року, було видано довідку про причину смерті №62 (а.с.16). Також, заявником в підтвердження своїх вимог було додано до заяви копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 20 листопада 2018 року, що також видано на тимчасово непідконтрольній українській владі території (а.с.15). З матеріалів справи вбачається, що 29 травня 2012 року, [PERSON] склала заповіт за яким заповіла все своє майно, а також ті права та обов`язки які будуть належати на день її смерті - [PERSON] , що підтверджується його копією серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №30595267 від 29 травня 2012 року вищевказаний заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 527 (а.с.9). Листом від 08.04.2020 року №145/21.13-115, відділом державної реєстрації актів цивільного стану, заявнику було відмовлено у проведенні вказаної дії, оскільки видані їй довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть [PERSON] , не мають юридичної сили та не створюють правових наслідків (а.с.23). Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» де вказано, що було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема м. Луганськ Луганської області, Україна. Згідно «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженому Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, м. Луганськ Луганської області, Україна, входить до вказаного переліку. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.2 п.5 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Як зазначено у ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, довідка про причину смерті №62 від 16 листопада 2018 року свідоцтво про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , від 20 листопада 2018 року, що видані на території, яка тимчасово не підконтрольна Українській владі та на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, не створюють правових наслідків, але в той же час містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Встановлення факту смерті [PERSON] , необхідно заявнику для отримання дійсного свідоцтва про смерть та реалізації її прав на спадщину за заповітом. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] , померла [INFO] у м. Луганську Луганської області, Україна, підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. На підставі вищевикладеного, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та

Outcome: approved