Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що 19 серпня 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08.12.2016 року шлюб між ними розірвано. Позивач зазначає, що дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Позивач самостійно, власними силами намагається матеріального забезпечити, доглядати та виховувати дитину. Відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання доньки, оскільки матеріально дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає. Іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей відповідач не має, на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його богу також не має, він працездатний, фізично здоровий, здатен надавати грошові кошти на утримання доньки. У зв'язку з вищевикладеним позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надійшла заява представника позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 01.11.2016 року про розгляд справи за відсутності позивача та її прелставника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст. ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані суду докази суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 21 лютого 2012 року, виданого Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 36, серії № [NUMBER]. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач зазначила в позові, що малолітня дитина проживає з нею та знаходиться на її утримання, а батько матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свою малолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої доньки. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той іх них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно ч. 2 ст. 77 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами відсутня домовленість про порядок участі відповідача в утриманні дитини, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, відсутність у платника аліментів інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, інших осіб на утримання, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його богу Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України з урахуванням змін, внесених Законом України №4928 від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Частиною 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved