Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

До суду звернулося Державне підприємство Тернопільський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними угодами №1312 від 21.07.2008 року та №1399 від 03.09.2008 року, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] всупереч вимогам зазначених кредитних угод та графіків погашення кредитів своєчасно не повернув позичених коштів, в результаті чого виникла заборгованість по неповернутому кредиту та штрафу у загальному розмірі 35317 гривень 34 копійки, а оскільки [PERSON] згідно договору поруки від 21.07.2008 року виступав поручителем по вищезгаданих кредитних угодах, тому заборгованість та судові витрати слід стягнути солідарно із двох відповідачів. В судовому засіданні представник позивача Христюк В. П. уточнив позовні вимоги і, пославшись на те, що відповідачем [PERSON] на момент розгляду справи частково було погашено заборгованість, просив суд стягнути солідарно з відповідачів 26815 гривень 59 копійок заборгованості за кредитними угодами №1312 від 21.07.2008 року та №1399 від 03.09.2008 року, з яких: 16970,13 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 9845,46 грн. - штрафні санкції за несвоєчасну сплату кредиту, а також понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає і не заперечує щодо задоволення позову. Будучи присутнім на попередніх судових засіданнях [PERSON] також визнав позовні вимоги і пояснив, що ним своєчасно не здійснювалося погашення кредиту в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча згідно ст.74 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи неодноразово був повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та Державним підприємством Тернопільський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі було укладено кредитні угоди №1312 від 21.07.2008 року та №1399 від 03.09.2008 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за даними кредитними угодами був укладений договір поруки від 21.07.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Салій Г. Я. та зареєстрований в реєстрі за №2901, згідно п. 1 якого поручитель - [PERSON] зобов'язується солідарно відповідати перед кредитором у частині, передбаченій цим договором, за виконання зобов'язань за кредитними угодами, що були укладені між кредитором і позичальником у сумі 100 000 гривень, а також за відшкодування кредитору нарахованих процентів в строк і розмірах встановлених кредитом. Згідно п. 1.1 кредитних угод №1312 від 21.07.2008 року та №1399 від 03.09.2008 року [PERSON] отримав в Державному підприємстві Тернопільський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва кредитні кошти в сумі 40000 гривень терміном на 10 років під 3% річних на будівництво житла за адресою: с.Жуківці Лановецького району Тернопільської області, що стверджується копіями кредитних угод №1312 від 21.07.2008 року та №1399 від 03.09.2008 року, розрахунками щоквартального платежу для погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним та графіками щоквартального погашення кредиту та відсотків за користування ним. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.3.2 кредитних угод №1312 від 21.07.2008 року та №1399 від 03.09.2008 року за прострочку погашення кредиту, в тому числі щоквартальних платежів, передбачених п.2.12, «Забудовник» сплачує «Фонду» штраф з розрахунку подвійної річної облікової ставки НБУ від не внесеної, або не в строк внесеної суми за кожний день прострочки після 30 листопада кожного року та дату кінцевого погашення кредиту. Відповідач [PERSON] порушував виконання умов кредитних угод, а саме не погашав заборгованість по кредиту, в результаті чого його заборгованість перед Державним підприємством Тернопільський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі по кредитних угодах станом на 02 грудня 2015 року становить - 26815 гривень 59 копійок, з яких: -16970, 13 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; -9845,46 грн. - штрафні санкції за несвоєчасну сплату кредиту, що стверджується Актами звірки повернення довгострокового кредиту забудовником [PERSON] за 2015 рік та розрахунком пені за несвоєчасну оплату по кредитних угодах №1312 від 21.07.2008 року та №1399 від 03.09.2008 року. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] в користь Державного підприємства Тернопільський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі 26815 гривень 59 копійок заборгованості за кредитними угодами. Відповідно до ст.89 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Згідно ст.ст. 88, 89 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] в користь Державного підприємства Тернопільський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі 353 гривні 17 копійок сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги платіжне доручення за №194 від 27.08.2015 року про сплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved