overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

До суду звернулися [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 20.07.2010 року і зареєстрованого Відділом РАЦСу Володимирецького РУЮ в Рівненській області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 36 та [PERSON] до [PERSON] з зустрічним позовом про стягнення аліментів. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що шлюбне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного, часто виникають сварки і непорозуміння. Сімейних стосунків не підтримують. Від данного шлюбу у них народилося троє дітей: дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO] Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. [PERSON] надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує. [PERSON] надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги визнає, зустрічний позов про стягнення аліментів просила залишити без розгляду. Дана заява підлягає задоволенню, так як не порушує прав і свобод сторін, є невимушеною і спрямованою на дотримання норм цивільного законодавства. Згідно п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд своєю ухвалою залишає заяву без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу. Так, частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, сторони миритися не бажають, не підтримують сімейні відносини, і є підстави для його розірвання. Дітей залишити проживати з матір»ю. У відповідності до ст.113 СК України особа , яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просить залишити прізвище Давидова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

До суду звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовом до Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, в якому просять визначити їм додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, за законом, яка відкрилась після смерті їх батька [PERSON], який помер 13 травня 2012 року. Зазначили, що відповідно до заповіту від 05 березня 1996 року [PERSON] та [PERSON] заповіли в рівних долях кожному жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходится в с.В.Андрусівка Світловодського району по вул. Кірова №63. Позивачі звернулися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їм було відмовлено в прийнятті заяви, так як вони пропустили установлений законом строк для звернення з такою заявою. Від позивачів надійшли письмові заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Від Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності. З підстав ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно копії договору купівлі-продажу від 20 лютого 1975 року власником житлового будинку з прилеглими надвірними будівлями за адресою с.В.Андрусівка Світловодського району по вул.Кірова 77 був [PERSON] Згідно копії свідоцтва про смерть, серія 1-ОЛ № 154250, 15 травня 2012 року помер [PERSON]. Згідно копій свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є рідними синами [PERSON]. Строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], позивачи пропустили через те, що не були обізнані про обвязківсть звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про прийняття спадщини. Причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини суд вважає можливим визнати поважною. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного вище, суд вважає можливим визнати поважною причину пропуску позивачами встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та визначити [PERSON] Михайлоичу та [PERSON] додатковий строк, достатній для подання ними до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого 13 травня 2012 року [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

До суду звернулися [PERSON] та [PERSON] із позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради про визнання права власності на 1/2 та на 1/4 частини житлового будинку. Свої позовні вимоги мотивують тим, що житловий будинок, який знаходиться в с. Грибовиця по вул. 40-річчя Перемоги, 40 Іваничівського району відносився до суспільної групи колгоспний двір. Членами зазначеного господарства були [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і кожному із них належало по 1/4 частині будинковолодіння. 1 лютого 2015 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняла позивач [PERSON] вступивши у володіння спадковим майном. На даний час позивачі виготовили технічний паспорт та іншу документацію на нерухоме майно, однак вони не можуть отримати від Іваничівської державної нотаріальної контори свідоцтво на право власності на 1/2 частину та на 1/4 частину будинку, через відсутність правовстановлюючого документу на нього у спадкодавця. А тому просять постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину, а за [PERSON] на 1/4 частину житлового будинку, що знаходяться в с. Грибовиця по вул. 40-річчя Перемоги, 40 Іваничівського району. В судове засідання позивачі не зявилися, однак від них надійшли заяви в яких простять розгляд справи проводити у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують повністю та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/2 частину, а за [PERSON] права власності на 1/4 частину житлового будинку, який знаходяться в с. Грибовиця по вул. 40-річчя Перемоги, 40 Іваничівського району Волинської області. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок, який знаходиться в с. Грибовиця по вул. 40-річчя Перемоги, 40 Іваничівського району відносився до суспільної групи, колгоспний двір, членами якого згідно довідки [PERSON] сільської ради були [PERSON], [PERSON] та позивачі по справі [PERSON] та [PERSON]. Кожному із членів господарства належало по 1/4 частині будинковолодіння. 01 лютого 2015 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняла позивач [PERSON] вступивши у володіння спадковим майном. За таких обставин, за позивачем [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/2 частину, а за [PERSON] на 1/4 частину житлового будинку, який знаходиться у с. Грибовиця по вул. 40-річчя Перемоги, 40 Іваничівського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

До суду звернулися [PERSON] та [PERSON] із позовом до [PERSON], Бужанківської сільської ради про визнання права власності на 2/3 та 1/3 частини житлового будинку і господарських будівель. Свої позовні вимоги мотивують тим, що житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] належав [PERSON]. Вказаний будинок мав статус колгоспного двору і його членами були позивачі та [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняв син, позивач по справі [PERSON], втупивши у володіння спадковим майном. На даний час позивачі виготовили технічний паспорт та іншу документацію на ім'я [PERSON] Однак вони не можуть отримати від Іваничівської державної нотаріальної контори свідоцтво на право власності на частину спадкового будинку, через відсутність правовстановлюючого документу на нього у спадкодавця. Просять суд постановити рішення, яким визнати за ними право власності на 2/3 та на 1/3 частини житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на 2/3 частини, а за [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані в [ADDRESS]. Представник відповідача Бужанківської сільської ради Шевчук І.П. в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на 2/3 частини, а за [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані в [ADDRESS]. Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника позивачів, відповідача, представника відповідача, оглянувши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивачі по справі та [PERSON] проживали у житловому будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Із копії погосподарської книги за 1991 рік вбачається, що вказане господарство відноситься до колгоспного двору та станом на 15.04.1991 року, всі зазначені особи були в списках членів господарства і їм належало по 1/3 частині будинковолодіння. [INFO] [PERSON] помер (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] а.с.8). Після його смерті спадщину фактично прийняв син, позивач по справі [PERSON], вступивши у володіння спадковим майном, а тому його частка зросла і становила 2/3 частини. Відповідно до ст. 125 ЦК УРСР 1963 року позивач [PERSON] набув право власності на 2/3 частини житлового будинку та господарських будівель, які знаходяться в [ADDRESS] так як успадкував частку свого батька. Враховуючи, що позивачу по справі [PERSON], як члену колгоспного двору також належить частка в житловому будинку, то за нею слід визнати право власності на 1/3 частину будинковолодіння.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

До суду звернулися [PERSON] та [PERSON] із позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями. Свої позовні вимоги мотивують тим, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в с. Поромів по вул. Центральній, 37 Іваничівського району належав [PERSON]. 12 серпня 2002 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті за законом прийняли його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] вступивши у володіння спадковим майном і їм стало належати по 1/2 частині будинковолодіння. На даний час позивачі виготовили технічний паспорт та іншу документацію на нерухоме майно, однак вони не можуть отримати від Іваничівської державної нотаріальної контори свідоцтво на право власності по 1/2 частині спадкового будинку, через відсутність правовстановлюючого документу на нього у спадкодавця. А тому просять постановити рішення, яким визнати за ними право власності по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в с. Поромів по вул. Центральній, 37 Іваничівського району. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо визнання за позивачами права власності по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в с. Поромів по вул. Центральній, 37 Іваничівського району. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, оглянувши надані докази, приходить до висновку, що визнання представником відповідача позовних вимог не суперечить чинному законодавству, а тому може бути прийняте судом. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в с. Поромів по вул. Центральній, 37 Іваничівського району належав [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 15 лютого 2016 року № 120. 12 серпня 2002 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті за законом прийняли позивачі, вступивши у володіння спадковим майном так як постійно проживали разом із спадкодавцем. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання представником відповідача позову не суперечить чинному законодавству, а також беручи до уваги, що інтереси інших осіб у вказаних правовідносинах не порушуються, то позов слід задовольнити і визнати за позивачами право власності по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться у с. Поромів по вул. Центральній, 37 Іваничівського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

До суду звернулися [PERSON] та її представник [PERSON] до [PERSON] про встановлення додаткового строку для подання заяви в державну районну нотаріальну контору про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 28.06.2016 року, помер чоловік позивачки [PERSON]. На момент смерті [PERSON] належала 1/4 частина квартири [ADDRESS] з погосподарськими приміщеннями. Покійний [PERSON] за життя заповіту не склав. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] яка є спадкоємцем по закону першої черги вступила у фактичне користування та володіння майном, та фактично прийняла спадщину оскільки проживала із спадкодавцем на момент його смерті однією сімєю. Інші спадкоємці відсутні. Несвоєчасно звернувся до Володимирецької ДНК, оскільки 27.06.2016 року було скоєно напад на її чоловіка [PERSON] після нанесених йому тілесних ушкоджень він помер. Після чого почалося розслідування даних обставин та в подальшому відбувалися судові слухання по даній справі. За даних обставин необхідні дії по оформленні спадщини позивачка своєчасно не здійснила. Звернувшись до Володимирецької районнної державної нотаріальної контори, позивачка, отримала відмову, так як було пропущено граничний шестимісячний строк для прийняття спадщини. А тому, звернулася до суду із позовом, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Іншої можливості відновити своє право на спадщину вона не має. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву де просилив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши та оцінивши докази наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що 28.06.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії 1-ГЮ №194310 яке видане виконкомом Великожолудської сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 29.06.2016 року. На день смерті [PERSON] належала 1/4 частина квартири [ADDRESS] з погосподарськими приміщеннями, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.05.1998 року. Довідкою № 1575/01-16 від 30.11.2017 року, виданою Володимирецькою РДНК, стверджується, що після смерті [PERSON] згідно даних із Спадкового реєстру спадкову справу не заведено. Зі змісту частини 3 ст. 1272 ЦК України вбачається, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, суд рахує, що позов є підставним і обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Суд визначає позивачці додатковий трьохмісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, який обчислюється з часу набрання рішення законної сили. Питання про повернення сплаченого\~\~при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

До суду звернулися заявники з вказаною заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] є батьком [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В обґрунтування заяви вказують, що [INFO] року помер батько заявників - [PERSON], який проживав в селі Кропивня Коростишівського району. У свідоцтвах про народження заявників батьком зазначено «[PERSON]». На даний час встановлення даного факту необхідне заявникам для оформлення спадщини, яка залишилася після смерті батька. Заявники, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, заявлені вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вказує, що [PERSON] є дійсно батьком заявників. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення заяви повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.11) [INFO] року [PERSON] помер у віці 83 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. (а.с.12) Батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], записано [PERSON]. (а.с.13-15) [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв'язку з укладенням шлюбу 03 жовтня 1981 року з [PERSON] (а.с.16) [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв'язку з укладенням шлюбу 06 березня 1976 року з [PERSON] (а.с.17) Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз'яснень, викладеним в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Враховуючи викладене, судом встановлений факт родинних відносин між заявниками та померлим [PERSON], у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

До суду звернулися заявники із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Так у своїй заяві заявники зазначають, що 18 липня 2010 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припиненні з жовтня 2020 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна між сторонами немає. Між сторонами досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, що посвідчено нотаріально договором про визначення місця проживання дітей, умови їх утримання та участь батьків у їх вихованні. Сторони у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. 15 лютого 2021 року подали до суду заяви, у яких просили розгляд справи проводити без їх участі. На вимогах заяви наполягають та просять задовольнити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2010 року. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Зарічанською сільською радою Чемеровецького району Хмельницької області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Це підтверджується свідоцтвами про народження. 22 січня 2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про визначення місця проживання дітей, умови їх утримання та участь батьків у їх вихованні. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Чернишовим С.С., на зареєстрований в реєстрі за № 53. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

До суду звернулися з заявою лікарська комісія КЗОЗ ХОКПЛ № 3 про примусову госпіталізацію хворої [PERSON] на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». В судовому засіданні представник КЗОЗ ХОКПЛ № 3 - Тимченко Ю.А., яка діє на підставі довіреності, підтримала заяву про примусову госпіталізацію та зазначила, що [PERSON] було госпіталізовано 03.09.2015 р. в Харківську обласну клінічну психіатричну лікарню №3 у зв'язку з із наявністю в неї тяжкого психічного розладу. На підставі цього вона була оглянута комісією лікарів, яка підтвердила висновок про необхідність іі госпіталізації у зв'язку з її небезпекою для себе та оточуючих. Відповідно до висновків вказаної комісії у хворої був встановлений діагноз: шизофренія параноїчна безперервного типу перебігу. Згоду на обслідування і лікування не дала. Внаслідок захворювання хвора в цей час уявляє небезпеку для себе і оточуючих та потребує примусового лікування в умовах психіатричного стаціонару. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до акту психіатричного огляду у госпіталізованої хворої [PERSON] встановлений діагноз - шизофренія параноїчна безперервного типу перебігу. Оскільки хвора становить небезпеку для себе та оточуючих, згоду на лікування не дала, їй рекомендовано примусову госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе застосувати у відношенні [PERSON] примусову госпіталізацію, оскільки встановлені факти свідчать про те, що хвора становить небезпеку для себе та оточуючих. На підставі викладеного та

Outcome: approved