Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника за довіреністю просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 26255018784543 від 18.02.2012 року в сумі 81759,87 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921 гривня. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 26255018784543, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 23732,44 гривень. На баланс ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України та абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач, як кредитодавець, має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач, як позичальник, прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу про виконання зобов`язання за кредитним договором, яка залишилась невиконаною. Відповідач довготривалий строк не виконує свої кредитні зобов`язання за вказаним договором належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 22.04.2019 року в загальній сумі 81759,87 гривень, яка складається з наступного: 11630,24 гривень - заборгованість за кредитом; 12102,2 гривень - заборгованість за процентами; 58027,43 гривень - штрафні санкції. Посилаючись на ст. 258, 259, 629, 526, 549, 551, ч. 1 ст. 1050 ЦК України, позивач в особі представника просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 26255018784543 від 18.02.2012 року в розмірі 81759,87 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921 гривня. Ухвалою від 21 червня 2019 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі у справі та призначено судовий розгляд на 14 серпня 2019 року. Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року судовий розгляд справи було відкладено на 23 серпня 2019 року відповідно до вимог ч.5 ст.223 ЦПК України. Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року судовий розгляд справи було відкладено на 09 вересня 2019 року згідно з п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України, оскільки суд визнав потрібним, щоб представник позивача надав особисті пояснення. Ухвалою суду від 09 вересня 2019 року було відкладено розгляд справи на 23 вересня 2019 року за заявою представника позивача. В призначене судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав. Враховуючи, що в матеріалах справи є заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності( а.с. 48), то відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України розгляд справи проведено за відсутності представника позивача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, суду пояснив, що кредитний договір № 26255018784543 від 18.02.2012 року, на який посилається позивач, він не укладав. Ноутбук та супутні товари, як то зазначено в частині 4 договору № 85018784543 від 18 лютого 2012 року, долученого позивачем до позовної заяви, він в кредит не купував взагалі. Оформлення кредиту ним дійсно здійснювалось, але на зовсім інші товари, а саме: пральну машинку та телевізори, однак кредитний договір повністю погашений. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. З позовної заяви вбачається, що 18.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 26255018784543 та видано кредит на суму 23732,44 гривень. Згідно Статуту ПАТ «ПУМБ», затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів від 17.11.2016 року, Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Ренесанс Капітал» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до Банку згідно рішення загальних зборів акціонерів Банку та згідно рішення єдиного акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал». За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви долучено копію пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) № 85018784543 від 18.02.2012 року, згідно якого [PERSON] пропонує АТ «Банк Ренесанс Капітал», на умовах зазначених в цій пропозиції, в основних умовах кредитування, внутрішніх чинних правилах банку, що регламентують порядок надання кредитів фізичним особам, які є невід`ємною частиною цієї пропозиції, надати споживчий кредит на придбання товару (-ів) та/або послуг: ноутбуку та супутніх товарів на загальну суму 3731 гривень, у суб`єкта господарювання - Славутицька філія ТОВ «Технополіс-І». Підписуючи пропозицію [PERSON] підтвердив, що дана пропозиція являє собою його оферту банку про укладення між ним і банком договору про надання кредиту у розмірі, вказаному в пункті 2.2 частини 2 цієї пропозиції, для придбання товару та сплати разової комісії згідно з цією пропозицією та умовами. Також до позовної заяви долучено Основні умови кредитування щодо укладення договору про надання споживчого кредиту з АТ «Банк Ренесанс Капітал», які є невід`ємною частиною Пропозиції(оферти) № 85018784543 від 18.02.2012 року. Однак, з позовної заяви вбачається, що 18 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір № 26255018784543, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 23732,44 гривень. Відповідно до вказаного кредитного договору позивач в особі свого представника просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 81759,87 гривень та додав виписку з рахунку відповідача із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором № 26255018784543. Для усунення вказаних протиріч судом ухвалою суду від 23 серпня 2019 року було визнано потрібним, щоб представник позивача дав особисті пояснення та відкладено судовий розгляд справи, проте позивач для з`ясування обставин справи свого представника в судове засідання не направив. Таким чином, позивачем не надано суду доказів укладення між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем кредитного договору № 26255018784543 від 18.02.2012 року, на який представник позивача посилається в позовній заяві, і відповідно до якого просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 81759,87 гривень. Виходячи з викладеного, враховуючи, що відповідач заперечує укладення з Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» кредитного договору № 26255018784543 від 18.02.2012 року, а позивачем суду не надано докази на його укладення, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 26255018784543 від 18.02.2012 року в сумі 81759,87 гривень є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed