Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Заступник головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] .знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 21.02.2018. Психічно хвора з 2005 року. Неодноразово госпіталізувалась у КУ « Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з приводу параноїдної шизофренії, модіфікованої вживанням алкоголю. У клінічній картині галюцінаторно- маячна симптоматика, агресивні тенденції до близьких. Є інвалідом 2 групи. Згідно Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07.12.2016 визнана недієздатною. Опікуном призначеними чоловік хворої - [PERSON]. Згідно Рішень Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19.10.2011, 22.02.2017, та 31.08.2017. застосовувалась примусова госпіталізація. Останнє стаціонарне лікування з 30.08.2017 по 03.10.2018 з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, дефект змішаного типу, кататоно- параноїдний синдром. Теперішня госпіталізація пов'язана з погіршенням психічного стану - відмовляється приймати ліки, не спить, закриває вікна, вимикає світло, телефон, агресивна, побилася з донькою. Доставлена спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги №104, лікар Попович, за рапортом інспектора УПП у Запорізький області ДПП, лейтенанта поліції [PERSON] у супроводі опікуна. Госпіталізована за заявою опікуна, як страждаюча на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих, а також не здатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Зафіксовани чисельні садна та гематоми голови, обличчя, підборіддя та ознаки алкогольного сп'яніння. У приймальному відділенні продуктивний контакт не складала, була неадекватна, на питання не відповідала,, ніяких пояснень не надавала. Виявляла розірваність мислення та мови, порушення критичний функцій. У відділенні була злісна, напружена, неспокійна, місця не трималася, увесь час перебувала у русі,на питання відповідала не по суті, вибірково, переживання не розкривала. 22.02.2018 [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу. За психічним станом представляє небезпеку для себе та оточуючих, а також неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації заперечувала. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 22.02.2018 [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу. За психічним станом представляє небезпеку для себе та оточуючих, а також неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. За психічним станом представляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved