Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області звернувся позивач з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, який в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 лютого 2002 року, між ним, та [PERSON] , було укладено договір купівлі продажу житлового будинку разом з надвірними господарськими будівлями та спорудами, в тому числі збудованими самочинно. Відповідно до умов договору купівлі продажу, позивач сплатив [PERSON] , обумовлену суму грошових коштів, а він продав йому житловий будинок [ADDRESS] , разом з надвірними господарськими будівлями та спорудами, в тому числі збудованими самочинно. Про передачу коштів, позивачем було складено відповідну письмову розписку. Факт належності [PERSON] , вищезазначеного нерухомого майна на праві приватної власності, підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, що був складений начальником Троїцького КП БТІ. Таким чином сторони виконали в повному обсязі обумовлені умови договору купівлі-продажу, але вчасно з метою нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу - позивач до нотаріальної контори не звернувся через скрутне матеріальне положення в якому знаходився. А через деякий час після укладення угоди, [PERSON] , виїхав з території України в Російську Федерацію, і як зазначає позивач, то в 2005 році він помер, у зв`язку з чим в теперішній час у позивача виникли труднощі з переоформленням вищезазначеного житлового будинку разом з надвірними господарськими будівлями та спорудами, в тому числі збудованими самочинно. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду власноруч складену письмову заяву в якій зазначив, що на позовних вимогах він наполягає та просить суд розглянути справу у його відсутність, Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав до суду власноруч складену письмову заяву в якій зазначив, що проти заявлених позивачем вимог він не заперечує та просить суд розглянути справу у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, дійшов до наступного. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Згідно до положення ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі нотаріальне посвідчення не потрібне. Виходячи з положень ст. 334 ЦК України, якою передбачено, що право власності в набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, і переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві, відчуженого без зобов`язання доставки, до передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно- розпорядчого документа на майно, вбачається, що позивачем правомірно набуте право власності на майно, оскільки право власності на майно за договором, який за законом або договором підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги заявлено обґрунтовано, їх було підтверджено протягом судового засідання, сторони виконали один перед одним умови договору купівлі - продажу, їхні права та інтереси в даному випадку не порушуються, тому суд вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі. На підставі ст.ст. 15.16. 220, 328. 334 ЦК України,

Outcome: approved