Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Заявник [PERSON], в особі представника [PERSON], звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Посилається на те, що згідно договору дарування від 09 червня 2009 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.06.2009 р. №22965818 її чоловіку [PERSON] належав житловий будинок з господарськими спорудами та надвірними спорудами по вул. І. Миколайчука 44 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, який йому подарований батьком [PERSON], [INFO], котрий помер 31.01.2013 року. 26.12.2012 року в м. Львові [PERSON], який був громадянином [PERSON] Федерації помер. Після смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно до складу якої входить вищевказаний житловий будинок. Заповіт померлий [PERSON] не вчиняв, спадкоємцями його майна законом є заявник та його діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З метою прийняття та оформлення спадщини заявник [PERSON] звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори, за її заявою була заведена спадкова справа, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] не змогла в звязку із розбіжністю в написанні імені спадкодавця в договорі про дарування житлового будинку, розташованого по вул. І. Миколайчука 44 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, що є обєктом спадкування та свідоцтві про смерть останнього. Вказане є перешкодою в оформленні спадщини, а тому вона просить встановити факт належності померлому [PERSON] договору дарування від 09 червня 2009 року зареєстрованого в реєстрі за № 2506 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.06.2009 р. №22965818. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлену вимоги підтримує просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, направив суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Згідно п.5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В пункті 12 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту, належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що 26.12.2012 року помер [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії 1-МИ №114408 від 28.12.2012 року (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та надвірними спорудами, розташований по вул. І. Миколайчука 44 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області. Вказаний житловий будинок померлий [PERSON] набув у власність згідно договору дарування від 09 червня 2009 року укладеного між ним та [PERSON], [INFO], який помер 31.01.2013 року. Вказане вбачається із договору дарування (а.с. 9), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22965818 від 10.06.2009 року (а.с. 10) та копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №115513 від 01.02.2013 року (а.с. 11). За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповіт померлий [PERSON] не вчиняв. Спадкоємицею першої черги його майна за законом є заявник [PERSON], яка є його дружиною та діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Вказане підтверджується вбачається із копій свідоцтв (а.с. 12-15). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З метою прийняття та оформлення спадщини заявник [PERSON] звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори, за її заявою була заведена спадкова справа, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №33023847 від 09.01.2013 року (а.с. 16), однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] заявник не змогла в звязку із розбіжністю в написанні імені спадкодавця в договорі дарування житлового будинку, розташованого по вул. І. Миколайчука 44 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, що є обєктом спадкування та свідоцтві про смерть останнього. Судом встановлено, що в договорі дарування від 09.06.2009 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. І. Миколайчука, 44 в с. Веренчанка (а.с. 9) та витязі про реєстрацію права власності на цей будинок (а.с. 10) імя останнього вказано як [PERSON]. Також судом встановлено, що в паспорті громадянина [PERSON] Федерації виданого на імя [PERSON] (російською мовою), імя останнього вказано як «Дмитрий» (російською мовою) (а.с. 8). Крім того встановлено, що 26.12.2012 року [PERSON] (російською мовою) помер. Оскільки [PERSON] був громадянином [PERSON] Федерації, то заявник звернулася в генеральне консульство [PERSON] Федерації в м. Львові з проханням надати дозвіл провести паталогоанатомічне і судово-медичне дослідження трупа [PERSON], а також дозвіл на його поховання на території України і такий дозвіл генеральним консульством [PERSON] Федерації в м. Львові був наданий (а.с. 17). Для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] (російською мовою) було здійснено переклад з російської на українську мову паспорта громадянина [PERSON] Федерації [PERSON] Згідно здійсненого перекладу (а.с. 18), прізвище, імя та по батькові [PERSON] було зазначено як «Федорюк Дмитрій Васильович» (а.с. 18) і на підставі вказаного перекладу було видано лікарське свідоцтво про смерть №1081 (а.с. 19) та свідоцтво про смерть серії І-Ми №114468 (а.с. 7). За вказаних обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] (російською мовою), [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON], який помер 26.12.2012 року це одна й та сама особа, а отже факт належності йому договору дарування від 09 червня 2009 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.06.2009 р. №22965818 знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки без його встановлення заявник позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved