Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [PERSON] доводиться матір`ю позивачу та дружиною померлому [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Оригінал правовстановлюючого документу на домоволодіння на даний час втрачено. Крім того, мати позивача [PERSON] , дружина спадкодавця, від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] відмовилася на користь позивача, але у встановленому законом порядку відповідної заяви до нотаріуса не подала. За вказаних обставин позивач не може оформити свої спадкові права у нотаріуса. Позивач просить суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом». Враховуючи спірні правовідносини, у даному випадку відповідні юридичні факти виникли під час дії Цивільного кодексу Української PCP, оскільки спадщина після смерті спадкодавця відкрилася до набрання чинності ЦК України, у зв`язку з чим суд керується відповідними нормами вказаного нормативного акту, який діяв під час виникнення певних спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно 15 лютого 1993 року згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 11). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10), прізвище позивача було змінено у наслідок укладення шлюбу згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 12). [PERSON] доводиться матір`ю позивачу та дружиною померлому [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 12). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , який складається: «А;а;ґ» - житловий будинок; «Г» - сарай; «Д» - гараж; «Е» - літня кухня; «ПГ» - погріб; «Б» - сарай; «Ж» - сарай; «З» - вбиральня; «7;8;9» - огорожа; «5-6» - колодязь; «І-ІІ» - яма вигрібна (а.с. 13-14). Оригінал правовстановлюючого документу на домоволодіння на даний час втрачено. Крім того, мати позивача [PERSON] , дружина спадкодавця, від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] відмовилася на користь позивача (а.с. 18), але у встановленому законом порядку відповідної заяви до нотаріуса не подала. За вказаних обставин позивач не може оформити свої спадкові права у нотаріуса. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач є спадкоємицею усіх прав та обов`язків померлого її батька, оскільки відповідач позовні вимоги визнала, враховуючи, що померлий на підставі наданих доказів набув право власності на вищезазначену спадщину, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадщину, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 524, 529, 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved