Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 червня 2012 року Шимковецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області, актовий запис за №1, та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 30 відсотків із всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги щодо розірвання шлюбу позивачка мотивує тим, що на протязі спільного проживання у сторін почали виникати непорозуміння, суперечки, сварки, які призвели до неприязних відносин. В даний час відносини між сторонами загострилися настільки, що сім'я фактично розпалася, спільне проживання стало неможливим, а тому позивачка не бажає надалі залишатися в шлюбі, оскільки це суперечить її інтересам. Вимоги щодо стягнення аліментів позивака мотивує тим, що неповнолітній син перебувають на її утриманні і потребує матеріальної допомоги, а відповідач ухиляється від її надання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги і просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що не заперечує щодо вимог про розірвання шлюбу, однак вимоги щодо стягнення з нього аліментів визнає лише в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому ствердив, що він зараз перебуває у скрутному фінансовому становищі і частину коштів, які він заробляє, необхідні йому на лікування, оскільки він є інвалідом III групи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги щодо розірвання шлюбу суд виходив із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 07 червня 2012 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON]. Шлюб був зареєстрований у Шимковецькій сільській раді Збаразького району Тернопільської області, актовий запис за №1. Дана обставина знайшла своє підтвердження свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.3). Судом встановлено, що сторони втратили повагу одне до одного як подружжя, сумісне проживання стало неможливим. В даний час сторони проживають окремо один від одного. За вказаних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім'я фактично розпалася, зберегти її немає можливості, а тому шлюб слід розірвати. Задовольняючи частково позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходив із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON], що стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Малолітній [PERSON], 17 жовтня 2012 року, перебуває на утриманні позивачки і проживає разом з нею в с.Шимківці Збаразького району Тернопільської області, що стверджується довідкою №767 від 24.12.2015р. виданою Шимковецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області (а.с.6). Згідно пояснень позивачки відповідач [PERSON] коштів на утримання малолітньої дитини [PERSON] не надає. Не заперечив цієї обставини і відповідач [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, беручи до уваги те, що вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання дитині не надає, а також враховуючи майнове становище відповідача та те, що він є інвалідом III групи, що стверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0328092 (а.с.23), суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, в зв`язку з чим необхідно стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку, однак не менше 30 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 грудня 2015 року (день звернення із позовною заявою до суду) до досягнення дитиною повноліття. Суд, згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, також вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави 551 гривню 20 копійок судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial