Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Заявник [PERSON] 21 липня 2016 року звернулася до суду із заявою, зацікавлена особа - П'ята Харківська державна нотаріальна контора, а 22.07.2016 року - з уточненою заявою, у якій просить ухвалити рішення про встановлення юридичного факту її проживання з січня 2006 однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON] в квартирі [ADDRESS] до часу відкриття спадщини [INFO]. Своє звернення до суду [PERSON] обґрунтовує тим, що вона, [INFO], уродженка м. Харкова, з 12.06.1991 року зареєстрована по [ADDRESS], але останні десять років постійно проживала за адресою [ADDRESS], яка за правом власності належала її співмешканцю, [PERSON], [INFO]. З [PERSON] у листопаді 2005 року їх познайомила спільна подруга. Деякий час вони зустрічалися, а з початку січня 2006 року стали жити разом в його ізольованій двокімнатній квартирі, розташованій в [ADDRESS]. Чоловік власної сім'ї та будь-кого з близьких не мав, його єдиний шлюб було розірвано ще у 1985 року, діти від цього шлюбу не народилися. Право власності на цю квартиру зареєстровано за [PERSON] на підставі двох свідоцтв про право на спадщину за законом від 12.08.2005 року, посвідчених державним нотаріусом ХДНК № 5. [INFO] [PERSON] помер. З його смертю відкрилася спадщина - квартира [ADDRESS]. Заповіту чоловік не залишив, будь-яких спадкоємців за законом першої - третьої черг в нього немає. Єдиним спадкоємцем на майно померлого за законом четвертої черги є заявник, яка спадщину прийняла шляхом своєчасного звернення з відповідною заявою до ХДНК № 5. Для подальшого оформлення спадкових прав заявникові необхідно у судовому порядку встановити юридичний факт проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю з січня 2006 року до часу відкриття спадщини, тобто до [INFO]. Заявник наполягає, що проживала зі спадкодавцем у якості його співмешканки без реєстрації шлюбу в належній йому квартирі з січня 2006 року і до часу смерті чоловіка протягом десяти з половиною років поспіль. Між ними існували фактичні шлюбні відносини, увесь час вони разом харчувалися, господарювали, мали взаємні права і обов'язки, а також спільний бюджет. За життя чоловік склав на ім'я заявника довіреність по розпорядженню його грошовими внесками у банківській установі. Чоловік хворів, з 17.05.2012 року безстроково був визнаний інвалідом другої групи за загальним захворюванням. Заявник усіляко підтримувала свого співмешканця, допомагала йому у повсякденному житті, здійснювала за ним догляд, стежила за чистотою в квартирі, прибирала, прала, прасувала білизну, готувала їжу. Двічі, влітку 2015 року і влітку 2016 року, чоловік знаходився на лікуванні в стаціонарі КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. Проф. Мєщанінова О.І.», перебував на диспансерному обліку і постійно спостерігався у лікарів КЗОЗ «ХМП № 22» за місцем проживання, влітку 2015 року вона приводила чоловіка до денного стаціонару КЗОЗ «ХМП № 22», дільничний лікар відвідував їх обох за місцем фактичного проживання. Разом з чоловіком вони вирішували, які для господарства речі слід купувати, під час проживання за спільні гроші вони придбали холодильник, телевізор, мікрохвильову піч та іншу техніку, разом зустрічали свята, відвідували друзів і знайомих, приймали їх у себе вдома. В особисті обов'язки заявника, окрім основних, входили сплата за квартиру, телефон і комунальні послуги, придбання і доставка продуктів харчування, заготівля овочів на зиму, побутовий ремонт, при необхідності виклик майстрів ЖЕО. Заявник поховала спадкодавця на меморіальному комплексі «Слобожанський» в с. Лісне Дергачівського району Харківської області, є користувачем місця поховання, замовила і сплатила виготовлення бордюрів. У судовому засіданні представник заявника [PERSON], діюча на підставі ордеру юридичної консультації Жовтневого району м. Харкова від 08.07.2016 року та Витягу з договору № 151 про надання правової допомоги від 08.07.2016 року та заяви [PERSON] від 10.11.2016 року про розгляд справи за її відсутністю, підтримала уточнену заяву у повному обсязі і підтвердила викладені в ній обставини. Представник зацікавленої особи - П'ятої Харківської державної нотаріальної контори, до судового засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням слухати справу у відсутність представника зацікавленої особи і прийняти рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи і надані додаткові докази заявлених вимог, приходить до висновку про законність та обґрунтованість заяви і можливість її задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вирішуючи справу по суті заявлених вимог, суд виходив з положень ч. 1 і 3 ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України про обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів тощо. Так, на підставі паспорту громадянина України [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], [INFO], уродженки м. Харкова, вбачається, що вона з 12.06.1991 року зареєстрована по [ADDRESS], з 27.06.1992 року по 20.07.2004 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 10) [PERSON], [INFO], з 23.12.2006 року був один зареєстрований в [ADDRESS], про що свідчить довідка КП «Жилкомсервіс, дільниці № 44» за № 1360 від 19.04.2016 року. (а.с. 12) Вищезазначена квартира є ізольованою, її житлова площа 27,2 кв. м., загальна - 50,7 кв. З матеріалів справи вбачається, що квартира за правом власності зареєстрована за [PERSON] на підставі двох свідоцтв про право на спадщину за законом від 12.08.2005 року за реєстровими № 1-1377 (1/4 частина) та № 1-1379 (3/4 частини), посвідчених державним нотаріусом ХДНК № 5 Лакіза І.В. Обидва свідоцтва 25.08.2005 року були зареєстровані у КП «ХМБТІ». (а.с. 14, 15) [PERSON] до 23.07.1985 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] про розірвання цього шлюбу, виданим Дзержинським відділом ЗАЦС м. Харкова на підставі актового запису № 71. (а.с. 13) [INFO] [PERSON] помер, що вбачається зі свідоцтва серії [NUMBER] про смерть, отриманого у Харківському міському відділі державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області на підставі актового запису № 9518 від 23.06.2016 року. (а.с. 17) З його смертю відкрилася спадщина - двокімнатна ізольована квартира [ADDRESS]. Положеннями ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом отримують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом отримує право на спадкування при відсутності спадкоємців наступної черги, усунення їх від права н6а спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 Кодексу. Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини. Представник заявника стверджує, що спадкоємців 1-3 черги у спадкодавця [PERSON] не лишилося, із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини після його смерті ніхто не звертався. При вирішенні справи суд приймає до уваги положення п. 2 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику по справах про спадкування», в якому зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. [PERSON], як єдиний спадкоємець померлого [PERSON] четвертої черги за законом, спадщину прийняла відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України, а саме своєчасно у встановлений законом шестимісячний строк від дня відкриття спадщини 01.07.2016 року звернулася до державного нотаріуса ХДНК № 5 із про прийняття спадку, внаслідок чого була заведена спадкова справа № 428/2016. Це доведено Витягом про реєстрацію в Спадкоємному реєстрі № 44320770 від 01.07.2016 року. (а.с. 19) Для оформлення спадкових прав заявникові необхідно у судовому порядку довести юридичний факт проживання разом зі спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO], у якості цивільної дружини без реєстрації шлюбу однією сім'єю в належній йому квартирі з січня 2006 року і до часу відкриття спадщини. При вирішенні справи суд виходить також з положень п. 9 Роз'яснень ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, яким передбачено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК. При встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення ст. 3 СК України, відповідно до якої сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Аналогічні положення передбачені п. 21 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику по справах про спадкування», який передбачає, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. До спадкоємців четвертої черги належать не тільки жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи тощо. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачена можливість встановлення у судовому порядку крім тих, що зазначені у ч. 1 статті, і інших фактів, від яких залежать виникнення, зміна та припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначений інший порядок їх встановлення. На підтвердження юридичного факту спільного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю у квартирі [ADDRESS] з січня 2006 року до часу відкриття спадщини [INFO] суд отримав такі докази. З довідки серії 10 ААБ № 179271 до акту-огляду МСЕК встановлено, що [PERSON] з 17.05.2012 року був визнаний інвалідом другої групи за загальним захворюванням безстроково (а.с. 16). Причиною його смерті у віці 59 років стала післяопераційна вентральна грижа. (а.с. 18) На огляд суду також була надана медична картка на ім'я [PERSON] з КЗОЗ ХМП № 22, на обкладинці якої місцем проживання зазначена адреса квартири [ADDRESS]. Також у судовому засіданні на огляд суду були надані квитанції про сплату за квартиру, розташовану за вищезазначеною адресою, і комунальні послуги, які заповнені особисто заявником і на яких її підпис. Суд також дослідив відповідь адміністрації КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 22» за підписом головного лікаря Стороженко О.М. від 14.07.2016 року за № 1279/1.4, з якої вбачається. що [PERSON], 1957 року народження, інвалід другої групи, який за життя був зареєстрований в [ADDRESS], згідно даних амбулаторної карти з 2001 року спостерігався та отримував допомогу у цьому лікувальному закладі, знаходився на диспансерному обліку з діагнозом «дисциркуляторна енцефалопатія. Остеохондроз хребта. Ішемічна хвороба серця. Кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба 11 ст. Хронічний гепатит. Хронічний панкреатит». [PERSON] з 29.07.2015 року по 08.08.2015 року знаходився на лікуванні в терапевтичному відділенні денного стаціонару КЗОЗ «ХМП № 22» з діагнозом «Хронічний панкреатит в стадії нестійкої ремісії». Також повідомляється, що [PERSON], 1975 року народження, яка зареєстрована в [ADDRESS], згідно амбулаторної карти спостерігалася в КЗОЗ «ХМП № 22» з 2003 року, на диспансерному обліку не знаходиться. Згідно медичної документації, 16.02.2012 року та 04.01.2016 року була оглянута вдома за адресою [ADDRESS] дільничним лікарем - терапевтом. (а.с. 45) Ця довідка підтверджує пояснення представника заявника в частині того, що спадкодавець дійсно мав декілька хронічних захворювань, з приводу яких отримав інвалідність другої групи, перебував на диспансерному обліку і постійно спостерігався у КЗОЗ «ХМП № 22» за місцем проживання. Також доведено, що він влітку 2015 року знаходився у денному стаціонарі цього лікувального закладу, а особисто [PERSON] на початку 2012 року і на початку 2016 року за місцем її проживання разом з [PERSON] отримала медичну допомогу лікаря - терапевта. На а.с. 46 є повідомлення від 15.07.2016 року за підписом начальника Жовтневого відділення поліції (м. Харків Київського відділу поліції (м. Харків) ГУНП в Харківській області Мєлєшева С.Б., з якого вбачається, що в ході проведеної перевірки зі слів опитуваних сусідів гр. [PERSON], що мешкає в [ADDRESS], та гр. [PERSON], в [ADDRESS], було встановлено, що в квартирі [ADDRESS] з 2006 року єдиною родиною проживали (спів мешкали) гр. [PERSON], 1957 року народження, та [PERSON], 1975 року народження, при цьому остання проживає за вказаною адресою до теперішнього часу. На доказ позовних вимог суду надана копія золотої картки для виплат «Приватбанку» [NUMBER] на ім'я [PERSON] з довідкою банку від 11.07.2016 року, з якої надходили кошти за сплату за користування телефоном в квартирі [PERSON] (а.с. 20, 21). На а.с. 23, 24 знаходяться копії свідоцтва за № 560 про поховання 24.06.2016 року [PERSON] на меморіальному комплексі «Слобожанський» в с. Лісне Дергачівського району Харківської області, виданого на ім'я [PERSON], як користувача місця поховання, та копія договору-замовлення № 60 від 25.06.2016 року на виготовлення бордюрів, де у якості замовника зазначені прізвище, ім'я, по-батькові і адреса [PERSON], а саме [ADDRESS]. Крім того, на підтвердження юридичного факту проживання з початку 2006 року однією сім'єю зі спадкодавцем в квартирі [ADDRESS] до часу його смерті суд допитав свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Враховуючи викладене, приймаючи до уваги надані докази, оцінивши їх, надавши їм відповідну оцінку, допитавши свідків, дослідивши усі матеріали справи у сукупності, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість заявлених вимог і підстави для їх задоволення у повному обсязі. Тому суд вважає, що факт проживання однією сім'єю з січня 2006 року [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] знайшов підтвердження у судовому засіданні, і встановлення цього юридичного факту дає підставу заявникові, як спадкоємцю четвертої черги за законом, за умови відсутності інших спадкоємців 1-3 черг або неприйняття ними спадщини, отримати право на спадкування майна, що лишилося після смерті [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved