Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач вказує, що 09червня 2018 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу у них є дитина [PERSON] , [INFO] . Їх шлюбне життя не склалося, вона проживає окремо від чоловіка, хоча і, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ним. Дитина проживає разом з нею. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дочки вона несе самостійно. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину. Для забезпечення доньки потрібно не менше 4000 грн щомісячно, з яких: придбання дитячого харчування - 3000 грн; дитячі медикаменти - 400 грн; засоби особистої гігієни - 600 грн. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати малолітню дитину. Іншим особам аліменти він не сплачує. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі 4000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову. 17 липня 2019 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач [PERSON] не надала заяву про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк направив відзив, в якому зазначив, що дійсно перебуває у шлюбі з позивачем з 09.06.2018, але ніколи не проживав з нею, так як лише факт її вагітності був причиною такого шлюбу, спільним побутом вони поєднані ніколи не були. Він має обґрунтовані сумніви, щодо його батьківства відносно дитини, але разом з тим, доки даний факт не встановлено судом, він розуміє відповідальність, яка покладена на нього, як на батька неповнолітньої [PERSON] . За останні три роки він не систематично працював на різних посадах та підприємствах. Останнім часом працює в ІП «Кока-кола беверіджиз Україна лімітед», але поки що не отримував заробітної платні. Вказане підприємство знаходиться у Броварському районі Київської області та розміщене на відстані близько 100 км від його місця проживання (м. Переяслав-Хмельницький), що викликає у нього необхідність у витратах на проїзд до місця роботи, який коштує щонайменше 120 грн кожного дня. У зв`язку з цим, з огляду на відповідальність та обов`язки, які покладені на нього, як на формального батька неповнолітньої дитини, він вважає, що достатньою та співмірною буде сплата аліментів на дитину у твердій грошовій сумі, але в іншому розмірі, ніж просить позивач. З огляду на те, що позивач не надала жодних документів, які б підтверджували її позовні вимоги щодо необхідності сплати аліментів у сумі 4000 грн, якими могли бути квитанції про купівлю речей першої необхідності для дитини та ліків на її лікування, тощо, а також з огляду на мінливість його доходів відповідач визнає позов частково, зокрема в частині сплати аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] у твердій грошовій сумі, що становить 2000 грн щомісячно, до досягнення нею повноліття. Окрім того просить розглянути цивільну справу без його участі. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 279 ЦПК України, розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2018 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, позивач [PERSON] проживає у квартирі матері за адресою: [ADDRESS] разом з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO], матеріальні умови сім`ї скрутні. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підстави, які б унеможливлювали надання [PERSON] матеріальної допомоги, передбаченої законодавством відсутні, оскільки, як встановлено судом та підтвердив сам відповідач у відзиві, він працює, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, враховуючи, що між сторонами відсутня домовленість про сплату та розмір аліментів на утримання дитини, а також враховуючи відсутність доказів того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, натомість відповідачем надано підтверджуючі докази, що він має постійне місце роботи та заробіток, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а саме в частині розміру аліментів, який враховуючи вимоги ч. 1 ст. 183 СК України, а саме - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1921 грн , тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму складає 768 грн 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, тому з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 768,40 грн на користь держави.

Outcome: partial