Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулись позивачі, які в обґрунтування заявлених вимог зазначили, що [PERSON] є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS]. Між ними та [PERSON] було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу вказаного житлового будинку. Але на даний момент оформити нотаріально вказаний правочин не представляється можливим, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на домоволодіння. Крім того, [PERSON] належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1100 га. На підставі викладеного, просить визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку. В судове засідання позивачі не з'явились, надали суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність. На позовних вимогах наполягають. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність та не заперечує проти її задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно копії договору купівлі-продажу, власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], є [PERSON] (а.с. 12-14). Судом встановлено, що [PERSON], належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,1100 га (кадастровий № 4425455100:06:002:0447) (а.с. 9-11). На вказаний житловий будинок було виготовлено технічний паспорт, згідно якого житловий будинок, розташований по [ADDRESS] складається з: А-1; а - житловий будинок; В - сарай; ПГ - погріб; 1-3 огорожа; 4 - водопровід (а.с.15-18). Згідно розписки, виданої [PERSON] та [PERSON], ними передані [PERSON] кошти в якості розрахунку за житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] (а.с. 19). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. З огляду на вищезазначене, позивач та відповідач домовилися щодо усіх істотних умов укладеного між ними правочину купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку, що підтверджується відповідними доказами і фактично відбулося повне виконання правочину. Даний правочин відповідає дійсній волі сторін, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивача обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція встановлена в аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком якого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. В даному випадку, між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі ст.ст.328, 334, 638, 655 ЦК України, ст. 120 ЗК України,

Outcome: approved