Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Заявник [PERSON] 28 жовтня 2021 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він скористався правом виходу на пенсію та розпочав збір документів. Однак, в трудовій книжці серії [NUMBER] його по батькові записано як [PERSON] . Також заявник, зазначає, що в архівній довідці, виданої трудовим архівом Горохівського району Волинської області від 18 серпня 2021 року №1435/01-26, його анкетні дані зазначені як [PERSON] . З врахуванням наведеного, заявник просить суд встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] від 19 лютого 1985 року, виписана на [PERSON] , дійсно належать йому. А також, встановити факт, що архівна довідка від 18 серпня 2021 року №435/01-26, в якій зазначено « [PERSON] », дійсно належить- [PERSON] . Ухвалою судді від 28 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримує, просить його задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в судове засідання не з`явився, подав пояснення в якому зазначив, справу слухати в його відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 30 листопада 1961 року, заявник вказаний [PERSON] . (а.с.5). Згідно з копією військового білету серії [NUMBER], виданого 10 квітня 1980 року, заявник зазначений як [PERSON] . (а.с.5). З дослідженої судом копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 24 березня 2000 року Горохівським РВ УМВС України у Волинській області, вбачається, що заявником є - [PERSON] , який народився [INFO] в селі Сільце, Горохівського району Волинської області (а.с.3). З наданої заявником трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної 19 лютого 1985 року вбачається, що її заповнено на ім`я « [PERSON] » (а.с.6). Як вбачається з архівної довідки, виданої Трудовим архівом Горохівської міської ради Луцького району Волинської області від 18 серпня 2021 року №1435/01-26, у документах архівного фонду Колгоспу ім.. Кірова с.Звиняче Горохівського району по книгах обліку розрахунків по оплаті праці з жовтня 1985 року по лютий 1993 року, Селянської спілки «Звиняче», с.Звиняче Горохівського району з лютого 1993 року по березень 2000 року, сільськогосподарського виробничого кооперативу «Звиняче» с.Звиняче Горохівського району з березня 2000 року по березень 2001 року, Приватного сільськогосподарського підприємства «Звиняче», с.Звиняче Горохівського району з березня 2001 року по листопад 2004 року, серпень - жовтень 2005 року, травень - жовтень 2006 року проходить громадянин [PERSON] . (так у документах, по батькові не записано). (а.с.8). Досліджені судом докази вказують на належність трудової книжки серії [NUMBER] від 19 лютого 1985 року та архівної довідки від 18 серпня 2021 року №435/01-26, [PERSON] , [INFO] , в яких не вірно зазначено її ім`я по батькові заявника як « [PERSON] » в даних документах, що зумовлює необхідність встановлення факту, який має юридичне значення в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у п.12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Положеннями ст.ст.80, 81 ЦПК України, визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документу заявнику має юридичне значення, оскільки наявність позбавляє її можливості отримувати пенсію, та не викликає жодного сумніву, що вона стосується саме заявника, а встановлення факту належності необхідна їй для призначення пенсії. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності йому архівної довідки та трудової книжки є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі наведеного та

Outcome: approved