Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Заявник 10.10.2018 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, встановивши, що померлий [INFO] [PERSON] є чоловіком [PERSON] . Із заяви вбачається, що заявниця є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті чоловіка, з метою оформлення спадщини за законом, заявниця звернулася до нотаріуса, де отримала інформаційний лист про звернення до суду, оскільки у написанні її прізвища та прізвища чоловіка на українській мові є розбіжності, а саме: її прізвище написано як « [PERSON] », а у чоловіка - « [PERSON] », нотаріус роз?яснив, що для оформлення спадщини необхідно встановити факт родинних відносин. Заявник, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак від неї надійшла заява про те, що заявлені вимоги вона підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності. Представник Кілійської міської ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої просить провести засідання без його участі, а також зазначає, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.05.2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [INFO] помер [PERSON] , про що було складено відповідний актовий запис за № 336. Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого рай бюро РАЦС м. Кілія, (рос.) « [PERSON] », 1946 року народження та « [PERSON] », 1949 року народження, одружились 06.07.1969 року, про що складено актовий запис № 153, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] [INFO] народилась рос. « [PERSON] », актовий запис № 116, батькам якої записані рос. « [PERSON] та [PERSON] ». 05.10.1991 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 136, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Заявниця по паспорту серії [NUMBER] , виданого Кілійським РВ УМВС України в Одеській області 11.12.1997 року вказана як [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Дослідивши надані докази, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд встановив, що розбіжність у написанні прізвища заявниці та її чоловіка виникла на пдставі різного перекладі прізвищ з російської мови на українську та вважає можливим встановити факт родинних відносин, визнавши що [PERSON] , який помер [INFO] , є чоловіком [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved