Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просить суд: -шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 20 грудня 2013 року, під актовим записом №718 між [PERSON] та [PERSON] , - розірвати; -визначити місце проживання дитини - [PERSON] ( [INFO] ) з матір`ю [PERSON] ( [INFO] ). Свої вимоги позивач мотивує тим, що у неї з відповідачем не склалися подружні стосунки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З часу припинення шлюбних відносин їхня донька проживає з нею та вона піклується про доньку. Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представник адвокат Латій О.В. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити (а.с.72). Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.66), про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.70). Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (а.с.13), відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області 20 грудня 2013 року, під актовим записом №718 між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. В шлюбі у них народилась донька - [PERSON] ( [INFO] ) (а.с.14). Зі змісту позовної заяви випливає, що сім`я розпалася і її збереження неможливо, тому, що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, сторони подружні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. При цьому суд бере до уваги правові норми, встановлені, ст.ст.24,56 СК України щодо добровільності шлюбу та права кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю судом встановлено наступне. Згідно довідки Головного управління ДМС України в одеській області (а.с.16), [PERSON] ( [INFO] ) є громадянкою України з 23 червня 2015 року. Згідно довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с.18), [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді Комунального некомерційного підприємства «Чорноморська лікарня» (а.с.37), [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] знаходиться під наглядом дитячої поліклініки. У перший рік дитини, батьки разом відвідували поліклініку. З липня 2016 року донькою опікується тільки мати, дитина у супроводі батька жодного разу не була. Згідно відповіді дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №8 «Перлинка» (а.с.39), [PERSON] відвідує молодшу групу в дошкільному навчальному закладі №8 «Перлинка» з серпня 2018 року. На протязі 2018-2019 навчального року приводила та забирала Ілону мати - [PERSON] та бабуся - [PERSON] . Зазначили, що [PERSON] ніколи не з`являвся в дошкільному закладі. Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області як орган опіки та піклування надав суду висновок від 24.10.2019р. №1-17-787 в якому вказав, що вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] (а.с.46-47). Свій висновок виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області як орган опіки та піклування мотивує тим, що з липня 2016 року, після припинення фактичних стосунків між [PERSON] та [PERSON] , дитина залишилась проживати в сім`ї матері за адресою: [ADDRESS] . Матеріально-побутові умови проживання [PERSON] задовільні. Батько дитини [PERSON] надав до служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради заяву, в якій він зазначив, що не заперечує проти проживання доньки з матір`ю. На а.с.48 знаходиться копія заяви [PERSON] в якій він зазначив, що не заперечує аби його донька [PERSON] проживала разом з матір`ю. У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, враховуючи, висновок органу опіки та піклування, яким рекомендовано визначити місце проживання дитини з матір`ю, враховуючи малолітній вік дитини та стосунки які склалися між нею та матір`ю, суд дійшов висновку, що позовні вимоги визначення місця проживання дитини з матір`ю також підлягають задоволенню.

Outcome: approved