Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 08.04.2014 року. Від позивачки надійшла заява в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити їх та розгляд справи провести у її відсутність. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник ОМР надали до суду заяви про розгляд справи у відсутність представника, однак, правову позицію по предмету позову не висловив. Суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 08 квітня 2014 року померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.04.2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.5). 27.02.1985 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та взагалі усе те, що на день смерті буде її належати - [PERSON]. Інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, немає. Згідно з вимогами викладеними у ст. 1248. ЦК України, даний заповіт був посвідчений державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори м. Одеси та зареєстрований у реєстрі за № 1-1334 (а.с.9). [PERSON], вступила до шлюбу 11.10.1991року, та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії III- ЖД № 307472 від 11.10.1991, виданим Ленінським РАГС м. Одеси, актовий запис № 385 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частини домоволодіння №17 по вул. Селищній у м. Одесі, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону, посвідченого Четвертою державною нотаріальною конторою м. Одеси від 27.02.1985 року реєстровий номер 1-1330, зареєстрованого в ОМБТІ 05.03.1985року під номером 15809 на стор. 118 кн. 158. (а.с.10). Належна [PERSON], частина житлового будинку, розташована на земельній ділянці, яка була відведена ще бабусі та дядькові позивачки, для індивідуального житлового будівництва на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих за № 744 від 05.07.1949року та подальшого підписаного договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 09.12.1949р.(а.с.12). Згідно зі ст. 1270 ЦК України, у встановлений законом шестимісячний термін, після смерті [PERSON] позивачка - [PERSON], звернулась до Другої державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, 08.12.2014 року нотаріус [PERSON] ухвалила постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з розбіжностями складових часток житлового будинку, господарчих будівель, споруд та розбіжність в площі земельної ділянки на який розташований житловий будинок (а.с.11). За час життя мати позивачки та сама позивачка, поліпшуючи житлові умови зробили реконструкцію належної частини домоволодіння та господарчих будівель , споруд, за адресою: м. Одеса, вул. Селищна, № 17, а саме: зруйнували сарай літ. Г; погріб під літ. Д та вбиральню літ. 3; сарай під літ.Л реконструювали у гараж під літ. Р, та побудували житлову прибудову літ. А1 та тамбур під літ. а3 . Чим змінили склад будівель та споруд, частина 1/2, яких належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону. У зв'язку з тим,що гараж літ. Р, житлова прибудова літ. А1 та тамбур під літ. а3 - побудовані до 05.08.1992року, відповідно до наказу державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. №0127, зареєстрованого у Міністерстві Юстиції України 10.07.2001року за № 582/5773 зі змінами та доповненнями, не належать до самочинного будівництва та не потребують окремого оформлення. Решта домоволодіння № 17, по вул. Селищній, а саме 3/8 та 1/8 частин належать відповідачці по даній справі - [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Четвертою державною нотаріальною конторою м. Одеси від 30.12.1994 року реєстровий номер 1-4774 та Одинадцятою державною нотаріальною конторою м. Одеси від 16.03.1995 року реєстровий номер 2-3395, яка також реконструювала належну їй частину та здала до експлуатації на підставі декларації № ОД 18211094070 від 05.12.2011р. та № ОД 19212186819 від 10.12.2012р., виданих Інспекцією ДАБКа в Одеській області ( а.с.13-14, 15-16, 17-18, 19-20). Таким чином співвласники змінили і конфігурацію, і загальну площу житлового будинку, збільшивши свої частки відносно правовстановлюючих документів. Та провели розподіл земельної ділянки за фактичним користуванням частинами житлового будинку та господарчих будівель, споруд. Ще під час життя [PERSON] - шляхом укладання договору розподілу земельної ділянки за фактичним користуванням, посвідченим державним нотаріусом Другої нотаріальної контори м. Одеси , зареєстрованого в реєстрі за № 3-1436 від 03.06.2009р. та приватним нотаріусом - [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 1448,1449 від 16.09.2014р. (а.с.21-22, 23-24). Фактично розділивши житловий будинок на два самостійні, встановивши паркани, побудувавши окремі входи та в'їзди. Але привести у відповідність правовстановлюючі документи співвласники не встигли. Тому спадкова маса складається з наступного: житловий будинок під літ. «А» загальною площею 70.5 кв.м., у тому числі житловою 36,7 кв.м., згідно технічної інвентаризації, викладеній у технічному паспорті від 06.02.2015року, розробленим ПП «ДІЖЕН», а саме - 2-1 житлова 18,2 кв.м., 2-2 гардеробна 5,3 кв.м., 2-3 житлова 18,5 кв.м., 2-4 кухня 11.1 кв.м., 2-5 санвузол 2,1 кв.м., 2-6 прихожа 13.5 кв.м., 2-7 тамбур 1,8 кв.м. та господарчі будівлі та споруди: гараж під літ. «Р» площею 14,2 кв.м., вбиральня під літ. «Ж» площею 2 кв.м., погріб під літ. «Е» площею 5,5 кв.м., розташованих на земельній ділянці площею 0,0284 га , по вул. Селищній , №17, згідно схеми розподілу. У вищезазначеному житловому будинку позивачка проживала разом з матір'ю та після її смерті продовжує проживати та зареєстрована в даному житловому будинку, зробила ремонт, підтримує його в належному санітарно-технічному стані, щомісячно сплачує комунальні послуги, повністю його доглядає - тобто виконую всі обв'язки власника. Разом з позивачкою зареєстрований та мешкає її син - [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с.8). За правилами ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема з правочинів. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є його державна реєстрація але відсутній правоустановлюючий документ, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги [PERSON], підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved