Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Законні представники позивача вказують, що [INFO] року у віці 84 роки померла [PERSON] Згідно волі покійної вираженої у заповіті [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9637 га. за кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Авратинської сільської ради Любарського району Житомирської області, право власності на яку було посвідчено державним актом серії [NUMBER]. Оформити спадщину позивач не може оскільки оригінал вказаного Державного акту втрачений та оголошений не дійсними, а тому він змушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним в порядку спадкоємства за заповітом, права власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]. Законні представники позивача в судове засідання на розгляд справи не з'явилися, в наявних в матеріалах справи заявах позовні вимоги [PERSON] підтримують повністю та просять справу слухати у їх відсутності. Представник Авратинської сільської ради у судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: [INFO] року народився [PERSON], відповідно до свідоцтва серії [NUMBER], його батьками є [PERSON] та [PERSON] [INFO] року в с. Кириївка Любарського району Житомирської області у віці 84 роки померла [PERSON], про що вказує свідоцтво серії [NUMBER] Заповіт №29 посвідчений секретарем Авратинської сільської ради від 24.12.2010 року вказує, що [PERSON] заповідала все своє майно заповідала [PERSON], 2003 року народження. Довідка №607 від 21.11.2016 року видана Авратинською сільською радою вказує, що [PERSON] постійно проживав разом з своєю бабою [PERSON], до дня її смерті, як одна сім'я, вели спільне селянське господарство. Лист №1216/01-16 від 17.11.2016 року приватного нотаріуса Любарського нотаріального округу вказує, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Архівна копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] вказує, що [PERSON] належала земельна ділянка загальним розміром 1,9637 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Авратинської сільської ради. Відповідно до повідомлення в газету «Житомирщина» від 01.11.2016 року, Державний акт серії [NUMBER] є втрачений та оголошений не дійсним. Відповідно до ст.346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст.331 ЦК України - право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Відповідно до ст. 31 ЦК України та ст. 6 СК України, малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право : самостійно вчиняти дрібні побутові правочини, здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняється законом. У відповідності до ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Як вбачається із ч. 2 ст. 39 ЦПК України, права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що згідно матеріалів справи померлій [PERSON] належала земельна ділянка а [PERSON] є спадкоємцем майна померлої за заповітом, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved