Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], згідно якого просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (прибутку) відповідача, щомісячно до повноліття дитини, посилаючись на наступне: 22.08.2015 року був зареєстрований шлюб між нею та в відповідачем у Заводському відділі РАЦС реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області. актовий запис № 348. В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідачем вона проживає окремо. Їх з відповідачем донька проживає разом з нею і перебуває на її повному утриманні, відповідач у витратах на утримання дитини участі не приймає, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що донька хворіє, що вимагає додаткових витрат на її лікування. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснивши, що на даний час він не працює та зареєстрований у Центрі зайнятості, як такий, що шукає роботу. Допомогу йому ще не призначено. Крім того він сплачує кредит, який брав для оренди житла для проживання їх сім'ї, яку утримує і зараз так як бажає зберегти сім'ю. На лікування дитини він кошти надавав та вважає, що хвороба дитини викликана неналежним доглядом за дитиною позивачкою. В цілому він не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але просить їх стягнути в мінімальному розмірі, а коли в нього буде робота він буде сплачувати аліменти в більшому розмірі. Також просить врахувати той факт, що коли позивачки виїхала від нього вона забрала всі кошти, виплачені на дитину та їх спільні збереження. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.08.2015 року. Їх шлюб зареєстрований Заводським відділом РАЦС реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області. Актовий запис № 348, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В період шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому батьком дитини записаний відповідач. Судом встановлено, що на даний час сторони спільно не проживають. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Тому суд вважає, що існують підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Так як відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач на даний час офіційно не працює та не має постійного прибутку, що підтверджується довідкою про реєстрацію в Кам'янському центрі зайнятості. Допомогу по безробіттю відповідачу не призначено Тому суд вважає, що підстав для стягнення аліментів в частці від заробітку немає, а аліменти з відповідача повинні бути стягненні в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує матеріальне положення сторін: позивачка не працює так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Відповідач не працює, хоч є особою працездатного віку. Інших неповнолітніх дітей та утриманців відповідач не має. Дитина сторін хворіє та потребує постійного тривалого лікування, що підтверджується медичною довідкою. Також суд враховує, що в зв'язку з перебуванням дитини в лікарні відповідач надавав грошові кошти на лікування дитини, що позивачкою не заперечується. Виходячи з даних обставин суд, визначаючи розмір аліментів вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 800 грн., з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно до повноліття дитини. Стягнення аліментів в даній сумі з урахуванням необхідності утримання дитини і зі сторони матері, на думку суду буде достатньою для задоволення необхідних потреб дитини відповідного віку. Доказів понесених витрат та медичних призначень на лікування дитини позивачкою не надано. Крім того у позивачки є право на стягнення додаткових витрат в зв'язку з хворобою дитини на підставі ст. 185 СК України. Також при визначенні розміру аліментів суд не враховує посилання відповідача на сплату кредитних коштів та його твердження, що дані кошти пішли на оренду житла для проживання сім'ї. Так як договір оренди квартири містить виправлення року його укладення, яке нічим не застережене, а враховуючи, що сторони уклали шлюб в серпні 2015 року, то в листопаді 2015 року вони могли наймати квартиру для спільного проживання молодої сім'ї. Кредитні кошти зняті відповідачем в листопаді 2016 року, тому підтвердження того, що вони пішли саме на оплату оренди квартири судом не встановлено. Крім того договір оренди передбачає оплату щомісячними платежам, а не одноразовою сумою. При вирішення спору, суд не враховує і посилання відповідача на те, що позивач забрала всі їх спільні кошти, коли виїхала з місця їх спільного проживання, так як будь-яких доказів цього суду не надано. Крім того дані посилання не відносяться до предмету справи про стягнення аліментів, а можуть бути вирішенні шляхом подання позову про розподіл спільного майна подружжя та витребування грошових коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 04.05.2017 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Посилання відповідача на те, що ініціатива припинення подальшого спільного проживання вийшла зі сторони позивачки не визначає відсутність підстав для стягнення аліментів, так як підставою стягнення аліментів є ненадання батьком (матір'ю) матеріальної допомоги на утримання дитини, а не факт їх роздільного чи спільного проживання. Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 640.00 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір». Так як позовні вимоги задоволені частково, то суд вважає, що понесені позивачкою витрати за надання правової допомоги по складанню позовної заяви також підлягають задоволенню частково, та вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивачки 150 грн., на відшкодування зазначених витрат. На основі ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial