Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

До суду надійшла заява, в якій заявник просить суд винести рішення про надання [PERSON] психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки за своїм психічним станом останній не здатен усвідомлювати необхідність стаціонарної допомоги психіатричній лікарні, з метою уточнення діагнозу, обстеження та лікування, та представляє виражену соціальну небезпеку для себе та оточуючих. Заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], був доставлений в психіатричну лікарню медичного обєднання 24.12.2015 року в 12 год. 30 хв. за направленням районного психіатра м. Бровари, доставлений на приймальне відділення КШД в наручниках, супроводі батька, співробітника поліції, та медичного працівника. В заяві зазначено, що з 11.12.2010 по 13.12.2010 року знаходився на лікуванні в КОПЛ №2, де згідно з виписки був грубим, багатослівним, рухливим, в усьому звинувачував рідних. Знаходився на лікування в КЗ КОР «ОПНМО» з 13.12.2010 року по 10.01.2011 року. В подальшому, ще 4 рази лікувався КЗ КОР «ОПНМО» в звязку з неправильною поведінкою: погрожував вбивством батькам, цивільній дружині; підпалом будинку, агресивною поведінкою; виписаний з діагнозом: «Змішаний розлад особистості по демонстративно-епілептоїдному типу, на фоні зловживанням алкоголю зі шкідливими наслідками», в 2012 році був взятий на активний диспансерний нагляд (АДН) рай психіатра. Останнє стаціонарне лікування 21.09. по 21.10.2013 року в звязку з відмовою від прийому підтримуючого лікування, уходами з дому, був гіперактивним, затримувався співробітниками міліції м. Києва тому, що порізав гр. кавказької національності «розочкою». Психіатрична допомога надавалась в примусовому порядку згідно постанови Васильківського міськрайонного суду від 24.09.2013 року. після проведеного лікування стан хворого стабілізувався. Був оглянутий ЛКК рішенням ЛКК від 18.10.2013 року знятий з АДН і переведений на диспансерний нагляд рай психіатра, так, як захворювання не носить процесуального характеру і поступлення в лікарню, як правило обумовлені провокуючими факторами побутового характеру. В заяві вказано, що після виписки відмовився від прийому підтримуючого лікування. Останнє лікування з 02.11.2014 року по 02.01.2015 року в звязку з агресивною та асоціальною поведінкою, погрозами в бік рідних. Оглянутий ЛКК від 29.12.2014 року був знову взятий на активний диспансерний нагляд рай психіатра. Після виписки рай психіатра відвідував нерегулярно, підтримуюче лікування приймав перший час. Стан погіршився за три тижні до поступлення: стан надмірно активний, скоював неадекватні вчинки, уходив з дому, був агресивний до батьків та громадянської дружини, побив їх, вимагав в них грошей, вживав спиртні напої, був брутальний. Також в заяві зазначено, що 22.12.2015 року знаходячись в терміналі супермаркету зателефонував в поліцію повідомивши, що заклав вибухівку. Нарядом поліції вибухівка невиявлена. Поступлення 24.12.2015 року за направленням районного психіатра, повязане з тим, що протягом останніх трьох років неділь не спить, проявляє агресію до батьків та громадянської дружини, переоцінює свої можливості, вимагає гроші в рідних, повідомив поліції про неіснуючу вибухівку в супермаркеті. При поступленні в КЗ КОР «ОПНМО» не дав усвідомленої згоди на поміщення його в психіатричну лікарню, вимагає направити його в суд. Наявність у [PERSON] тяжких психічних розладів, послужило приводом для госпіталізації його в психіатричну лікарню в примусовому порядку. В судовому засіданні лікар заяву підтримав. В судовому засіданні [PERSON] заперечував проти задоволення заяви, проти існування у нього захворювання не заперечив, проте вказав, що у потреби в госпіталізації немає і він своєї згоди на госпіталізацію не дає. Законні представники [PERSON] (сестра), [PERSON] (батько) просили суд заяву задовольнити, вказали що останнім часом приступи агресії носять характер небезпеки як для самого [PERSON], його батьків, сімї сестри та дітей [PERSON], які проживають спільно з [PERSON] Крім того, [PERSON] (батько) вказав, що був побитий сином напередодні, про що продемонстрував синець, при цьому [PERSON] не зміг пояснити суду запухлість у нього правої руки та бійку з батьком заперечував. Крім того, [PERSON] (батько) вказав, що його син залякав своїх дітей, і його діти є переляканими, що створює перешкоди для нормального розвитку та життя дітей. Захисник [PERSON] адвокат [PERSON] зазначив, що лікар у своєму виступі був переконливий, завданням захисника є захист інтересів [PERSON], і інтереси останнього вимагають надання [PERSON] психіатричної допомоги, а тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Прокурор просив заяву задовольнити. Лікар [PERSON], який є лікарем що здійснює амбулаторний нагляд за [PERSON], зазначив, що спостерігає за перебігом хвороби останнього і щороку починаючи з осені у [PERSON] спостерігаються загострення хвороби. На думку [PERSON] станом на час розгляду справи хвороба загострилася, [PERSON] рекомендованих йому ліків не приймає, що обумовило його стан і загострення хвороби, а тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява\~ підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом достовірно встановлено, що 23.12.2015 року [PERSON], батько [PERSON], звернувся до лікаря психіатра із заявою в якій просив госпіталізувати на лікування його сина [PERSON], який проживає разом з батьком. В заяві вказано, що останні 10 днів психічний розлад перейшов всі рамки дозволеного: погрожує розправою на усіма, що може статися в будь-який час. Останні дві ночі взагалі дома не ночував, вимагає гроші і відбирає в сімї останні кошти для власних потреб. Звірячими криками та нецензурною лайкою перелякав дітей. По звірячому знущається над членами сімї, протягає руки, ображає і т.і. зазначене може призвести до непоправних наслідків. Згідно висновку по розгляду ЄО 3441 від 23.12.2015 року, інспектором Броварського відділу поліції ГУ НП в Київській області ст. лейтенантом поліції [PERSON] встановлено, що 23.12.2015 року опитаний [PERSON] пояснив, що 23.12.2015 року близько 19 год., він перебував на своєму робочому місці та вийшовши на подвіря він помітив, що біля «Аквапарку» знаходиться телефон марки «Леново» котрий належить гр.. [PERSON], та котрий поводив себе неадекватно, кричав що в телефоні та планшеті є вибухівка та таким чином своїми діями загрожував життю та здоровю оточуючим. Консультативно-діагностичний центр Броварської ЦРЛ направила лист від 23.12.2015 року на імя начальника Броварського відділу поліції в якому для забезпечення безпеки надання психіатричної допомоги та запобігання небезпечним діям з боку осіб, які страждають на тяжкі психічні розлади, з просив допомоги у супроводі працівниками поліції психічно хворого [PERSON], який страждає на тяжкий розлад та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Згідно висновку психіатричного обстеження [PERSON] 24.12.2015 року комісія дійшла висновку, що хворий з 2010 року страждає на хронічне захворювання (багаторазово лікувався в медичному обєднанні), знаходиться в групі активного диспансерного нагляду райпсихіатра в звязку з асоціальними формами поведінки, не приймає підтримуючого лікування, не відвідує райпсихіатра, зловживає алкоголем, проявляє агресію до рідних і близьких, скоює неадекватні вчинки: зателефонував в поліцію та повідомив про замінування в супермаркеті, висловлює ідеї переоцінки особистості безглуздого характеру, висловлює реальні наміри скоїти дії, що несуть загрозу для себе та оточуючих, нездатний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, повну відсутність критики до свого захворювання та поведінки потребує примусової госпіталізації в психіатричну лікарню з метою лікування, а також для попередження можливих суспільно небезпечних дій. Також комісія дійшла висновку про надання [PERSON] психіатричної допомоги в примусовому порядку. За таких обставин, в судовому засіданні доводи заяви відносно того, що [PERSON], щодо якого раніше застосовувались заходи примусової госпіталізації у справі № 362/5555/13-ц, страждає на психічний розлад та виявляє реальні наміри вчинити дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, знайшли своє підтвердження, у звязку з чим, суд вважає про наявність достатньо підстав для його примусової госпіталізації до психіатричного закладу. На підставі наведеного,

Outcome: approved