Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що між нею та банком 05 лютого 2013 року було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) №4101/370-13, на виконання якого внесла до відповідача банківський (депозитний) вклад у розмірі 10\~000 грн. на строк до 10 лютого 2014 року з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 19,50 річних. На підставі п.2.2.2 договору позивачкою вклад неодноразово поповнювався : 05.03.2013 року на 600 грн., 22.04.2013 року 1000 грн., 11.06.2013 року 1000 грн., 01.08.2013 року 3067,86 грн., 03.10.2013 року 1058,97 грн. Після збільшення суми вкладу сума грошових коштів на депозитному рахунку становила 17176,83 грн. Після закінчення строку банк депозитні кошти та проценти за користування депозитними коштами повернув частково. Сума вкладу, яка залишилась не виплаченою, станом на 24.02.2015 року становить 15176,83 грн. Просила стягнути з відповідача банківський вклад у розмірі 15176,83 грн. з нарахованими згідно умов договору відсотками, пенею, 3% річних та розміром інфляційних витрат. Позивач у судове засідання не прибула, просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, про що надала письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не прибув повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633\~цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72\~цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом достовірно встановлено, що між позивачкою та банком 05 лютого 2013 року було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) №4101/370-13, на виконання якого внесла до відповідача банківський (депозитний) вклад у розмірі 10\~000 грн. на строк до 10 лютого 2014 року з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 19,50 річних. На підставі п.2.2.2 договору позивачкою вклад неодноразово поповнювався : 05.03.2013 року на 600 грн., 22.04.2013 року 1000 грн., 11.06.2013 року 1000 грн., 01.08.2013 року 3067,86 грн., 03.10.2013 року 1058,97 грн. Після збільшення суми вкладу сума грошових коштів на депозитному рахунку становила 17176,83 грн. Після закінчення строку банк депозитні кошти та проценти за користування депозитними коштами повернув частково. Сума вкладу, яка залишилась не виплаченою, станом на 24.02.2015 року становить 15176,83 грн. Сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обовязки та відповідальність сторін. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення банківського вкладу, сплати відсотків за користування у встановлені строки. Після закінчення строку депозитні кошти в розмірі 15176,83 грн. та відсотки в розмірі 242,84 грн. не були виплачені відповідачем позивачеві, незважаючи на неодноразові вимоги позивача. Таким чином, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує належним чином, що підтверджується випискою з особового рахунку. Станом на день розгляду справи борг відповідача перед позивачем по депозитному вкладу та відсотками, пенею, 3% річних та розміром інфляційних витрат становить 16280,67 грн. Вказані суми банківського вкладу, відсотки, пеня, 3% річних, інфляційні витрати станом на день розгляду справи відповідачем позивачеві не сплачені. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог зі стягненням з відповідача на користь позивача зазначеного розміру заборгованості за договором банківського вкладу 16280,67 грн. та на користь держави судовий збір 243,60 грн.

Outcome: approved