Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Запорізький відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 242303 від 27.06.2021 та стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 27.11.2020 між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений кредитний договір № 3873136, відповідно до умов якого позивач отримав кредитні кошти у сумі 8500 грн. та зобов`язався їх повернути й сплатити плату за користування кредитними коштами. Відповідно до договору факторингу № 2106 від 21.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». З сайту «Автматизована система виконавчих проваджень» позивач дізнався про те, що державним виконавцем Савіловою Д.Р. до державного реєстру боржників було внесено інформацію щодо позивача, в зв`язку з виконанням виконавчого провадження № 66690390. Ознайомившись з матеріалами вказаного виконавчого провадження позивач дізнався про те, що 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис № 242303 про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 35\~487 грн. В рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Савіловою Д.Р. накладено арешт на всі рахунки позивача. Позивач вважає, що виконавчий напис № 242303 від 27.06.2021 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з огляду на наступне. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово, без урахування думки та позиції позивачки та він не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками ТОВ «Фінансова компанія управління активами», який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. До того ж, даний розрахунок не було узгоджено з позивачем. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, зокрема виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не був посвідчений нотаріально, тобто виконавчий напис було вчинено на документі, який не передбачений переліком № 1172 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів» від 29.11.2001. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Працевитий Г.О., у судове засідання не з`явились. У поданих заявах представник позивача просив про розгляд справи за його відсутності. Належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого засідання представник відповідача та треті особи до суду не з`явились. У заяві від 13.12.2021 представник відповідача просив розглянути справу за відсутності представника відповідача. Також від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог від 13.12.2021. У даній заяві представник відповідача просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] , проте вирішити питання судових витрат інакше, ніж просить позивач. Крім того, представником відповідача подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Представник Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у заяві від 13.12.2021 просив розглянути справу без участі даної третьої особи. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 07.04.2021 за заявою ТОВ «Фінансова компанія управління активами» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором № 3873136 від 27.11.2020, укладеним із ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» у розмірі 35487 грн., а саме: 8500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 26962,00 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 25,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Даний виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 242303. Стягнення заборгованості проводилось за період з 20.06.2021 по 26.06.2021 включно. На підставі вказаного виконавчого напису 03.09.2021 державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби в Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрите виконавче провадження № 66690390. Постановою від 10.09.2021 державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби в Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) накладено арешт на грошові кошти [PERSON] , які містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті. Постановою від 15.11.2021 державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби в Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на накладено арешт на майно, що належить [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку № 1172 від 29.06.1999 для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин приватному нотаріусу надається оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Під час підготовчого провадження представником відповідача подана заява про визнання позову. Суд констатує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а тому суд приймає визнання позову відповідачем. При зверненні до суду позивачем було сплачено 908,00 грн. судового збору за позовну вимогу. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача підлягає стягнення по 454,00 грн. за позов. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно диспозиції ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У клопотанні від 13.12.2021 представник відповідача просив суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1907,00 грн., оскільки сума у розмірі 10097,00 грн. не відповідає критеріям співмірності. У цій же заяві представником відповідача висловлена думка про відсутність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу взагалі. Як встановлено судом, у межах розгляду цієї цивільної справи позивачу надавалась професійна правнича допомога адвокатом Працевитим Г.О. на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР №1030096 та договору про надання правової допомоги від 07.08.2021, які наявні у матеріалах справи. Згідно з актами наданих послуг (виконаних робіт) від 07.09.2021 № 210, від 01.10.2021 № 249, від 13.12.2021 № 349 адвокат Працевитий Г.О. надав [PERSON] правові послуги у зв`язку з розглядом даної цивільної справи на загальну суму 11597,00 грн. У даному акті зазначений перелік послуг та їх вартість. Зокрема, актом № 249 від 01.10.2021 передбачено гонорар за ведення справи в суді в розмірі 7097,00 грн. Разом з цим слід зазначити, що адвокат у судові засідання призначені у даній справі не з`являвся, замість того надавав до суду клопотання про розгляд справи без його участі від 12.11.2021 та від 20.12.2021, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування вказаної суми у розмірі 7097,00 грн. В іншій частині суд погоджується із запропонованим представником позивача розміром витрат на правову допомогу в сумі 4500 грн. З урахуванням вищенаведених законодавчих приписів, з відповідача підлягають стягненню документально понесені та обґрунтовано нараховані, пропорційні та співмірні судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved