Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

До Шосткинського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: Шосткинська міська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 жовтня 2006 року її мати [PERSON] склала заповіт, яким заповідала їй все своє майно, яке буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те, на що вона за законом матиме право. Заповіт було посвідчено 26 жовтня 2006 року державним нотаріусом Шосткинської міської державної нотаріальної контори Ломако С.П. та зареєстровано в реєстрі за №1-887. [INFO] її мати [PERSON] померла. 04 квітня 2012 року вона звернулась з письмовою заявою до Шосткинської міської державної нотаріальної контори для одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після померлої [PERSON] 05 квітня 2012 року державний нотаріус Шосткинської міської державної нотаріальної контори Романенко О.М. виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що 04 липня 2008 року від імені [PERSON] було складено ще один заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] за реєстровим №2072. Позивачка вважає заповіт, складений 04 липня 2008 року від імені [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] за реєстровим №2072 недійсним. Згідно з довідкою ПП «Івушка Шостка» від 29.03.2012 №865 в квартирі [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] Остання проживала в квартирі з 16.03.1960 по день смерті - [INFO]. 04 липня 2008 року її мати весь час знаходилась в квартирі [ADDRESS]. Вона нікуди з квартири не виходила та до неї, крім сусідів, ніхто не приходив. Всі її документи в цей день знаходились у квартирі. Крім того внаслідок хвороби ніг, її мати [PERSON] з квартири взагалі не виходила. У грудні 2008 року її мати [PERSON] передала їй всі кошти та документи, в тому числі і заповіт від 26 жовтня 2006 року, реєстровий №1-887. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, просила розглядати справу за її відсутності, у своїх письмових поясненнях (а.с.152,166,167) зазначила, що її мати [PERSON] не могла і не мала наміру складати та підписувати оспорюваний заповіт усупереч інтересів дочки на користь племінника [PERSON], який 11.09.2009 повідомив позивачці про те, що успадкував після померлої [PERSON] частину квартири, позивачка була впевнена, що ніякі нотаріальні дії щодо нерухомості без неї не будуть проведені, копію заповіту отримала в березні 2012 року, вважає його фальсифікованим, складеним за відсутності заповідача. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вважає, що при складенні заповіту, який оспорюється, не додержано таємниці, на ньому відсутній підпис [PERSON], а тому порушено порядок посвідчення заповіту, що тягне за собою його недійсність. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вказали, що при посвідченні оспорюваного заповіту особа [PERSON] була встановлена на підставі її паспорта, складання заповіту відбулося за вільного волевиявлення заповідачки, порушень вимог щодо його посвідчення не було, незаконність дій нотаріуса не доведено, відповідачем отримано свідоцтво про право власності на спадщину, просили застосувати позовну давність, яка спливла. Дослідивши по справі докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Згідно з заповітом від 26 жовтня 2006 року, посвідченим державним нотаріусом Шосткинської міської державної нотаріальної контори Ломако А.П., зареєстрованим за №1-887, [PERSON] заповідала [PERSON] все своє майно, яке буде їй належати, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, та все те, на що вона за законом матиме право (а.с.7). На підставі заповіту від 04.07.2008, зареєстрованого в реєстрі за № 2072, посвідченого приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON], [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] і [PERSON] в рівних долях кожному. На прохання заповідача цей заповіт складено за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У зв'язку з тим, що [PERSON] не може сама підписати текст заповіту, згідно зі ст.1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності свідків: [PERSON], [PERSON] У зв'язку з похилим віком і поганим самопочуттям [PERSON] у її присутності та на її особисте прохання заповіт прочитано і підписано [PERSON] (а.с.40,77). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.11.2003 та витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.06.2003 та 05.01.2010 квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON] по ? частині кожній (а.с.43,44,78-80). [PERSON] померла у віці 84 років [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.76). Згідно з довідкою ПП «Івушка Шостка» від 29.03.2012 №865 в квартирі [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] Остання проживала в квартирі з 16.03.1960 по день смерті - [INFO] (а.с.9) 11 лютого 2010 року на підставі свідоцтва про право на спадщину ВМР№062724 від 02.02.2010 Шосткинської міськдержнотконтори р.№184 на ? частки згаданої квартири набув [PERSON] (а.с.108). Виписка з медичної карти амбулаторного хворого, рецепт на окуляри, епікриз свідчать про стан здоров'я [PERSON], наявність у неї хвороб, у тому числі хронічних (а.с.45,153,154). Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Законодавство не встановлює спеціальних строків давності за позовами про визнання заповіту недійсним, тому до них слід застосовувати загальний трирічний строк позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК (п.6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). Частина 1 статті 261 ЦК України визначає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч.ч.3-5 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивачка сама повідомила, що 11.09.2009 від [PERSON] дізналася про те, що йому бабуся [PERSON] залишила у спадок половину квартири. 12.09.2009 в держнотконторі її чоловіку [PERSON] сказали, що відповідно до закону не можуть відкрити зміст нотаріальних дій, але заспокоїли тим, що без її участі нотаріальні дії щодо нерухомості проводиться не будуть. Вона не проявляла активності, тому що зі слів відповідача її мати [PERSON] залишила йому все, чим володіла, а її в документах не було. Таким чином, [PERSON], починаючи з 11.09.2009, могла знати про порушення свого права на спадщину, довідавшись про існування оспорюваного заповіту та знаючи особу, яка порушила її права. Крім того стаття 1257 ЦК України передбачає, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до п.157, 158 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5, в редакцій від 19.11.2007, чинній на час посвідчення заповіту, заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою за правилами, викладеними в пункті 16 цієї Інструкції. Фізична особа, на користь якої заповідається майно, не вправі підписувати заповіт за заповідача. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись при свідках. Присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особу свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Згідно з п.16 згаданої Інструкції нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Якщо правочин, заява чи інший документ підписаний за відсутності нотаріуса, громадянин повинен особисто підтвердити, що документ підписаний ним. Якщо фізична особа внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин не може власноручно підписати правочин, заяву чи інший документ, за її дорученням і в її присутності та в присутності нотаріуса правочин, заяву чи інший документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, зацікавлена у вчиненні нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин не може підписувати особа, на користь або за участю якої її посвідчено. У ході вирішення справи судом не встановлено порушень вищезгаданих положень Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України під час посвідчення 04.07.2008 приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] заповіту [PERSON], позивачем відповідні належні докази не надано. Так, сторонами не заперечується, що [PERSON] на час складання оспорюваного заповіту усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними, зокрема: самостійно заповнювала квитанції на оплату комунальних послуг, рахувала гроші, ходила на вулицю. Вона була присутня у нотаріуса 04.07.2008, вільно виявила свою волю щодо розпорядження своїм майном у разі смерті, що, зокрема, підтверджується свідченнями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] Також судом з'ясовано, що [PERSON], будучи особою похилого віку, мала ряд захворювань, серед яких погіршення зору, артеріального тиску тощо, тобто 04.07.2008 могла почувати себе погано. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими.

Outcome: dismissed