Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який 12 лютого 2003 року розірвано. Від даного шлюбу вони мають сина[PERSON], [INFO], який продовжує навчатися в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини на денній формі навчання, а тому потребує коштів на навчання. Позивач, з урахуванням уточнених в підготовчому судовому засіданні позовних вимог (а.с. 44), просить суд стягнути з відповідача її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку) щомісячно, на період навчання в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, починаючи дня пред'явлення позову. Позивач в підготовчому судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Відповідач в підготовчому судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, подавши про це заяву (а.с. 45), подав до суду відзив (а. с. 24-26), додавши до неї докази про перебування на його утриманні іншої дитини. В підготовчому судовому засіданні третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача [PERSON] проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечила, подавши про це заяву (а.с. 46). Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, вивчивши відзив відповідача та його письмову заяву про визнання уточнених позовних вимог, та перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12 лютого 2003 року, і від якого вони мають сина[PERSON], [INFO] (а. с. 7, 8). Відповідно до довідки Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини (а.с. 9), квитанції про перерахування коштів, син сторін навчається у вказаному закладі денного відділення на 2 курсі на державній формі навчання, проживає в гуртожитку, за проживання в якому в 2018 році сплачено 2575,00 грн. (а. с. 11). Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина . У відповідності зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З урахування викладеного, беручи до уваги, що син сторін перебуває на утриманні позивача, навчається в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини, відповідачем позов визнається, - він підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку) щомісячно на період навчання у вищевказаному закладі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв'язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved