Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Зазначена позовна заява надійшла до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 13.05.2021. В обґрунтування позову позивач вказує, що 09.04.2004 він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.11.2006 з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі ј частини всіх доходів його заробітної плати на утримання сина [PERSON] . [INFO] по вересень 2010 року він проживав однією сім`єю з [PERSON] . Рішенням суду його визнано батьком дитини [PERSON] , [INFO] та стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його доходу на користь [PERSON] . 21.03.2020 він зареєстрував шлюб з [PERSON] та в них [INFO] народилась донька [PERSON] . На його утриманні в теперішній час знаходиться три неповнолітні дитини, тому він вважає, що ј частина його доходу на утримання сина [PERSON] є завеликою. Просить зменшити її до 1/6 частини. З метою визначення підсудності та встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача та третіх осіб у справі, відповідно до ст.187 ЦПК України, 14.05.2021 були зроблені запити до відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради. Відповіді надійшли до суду 24.05.2021. Ухвалою від 04.06.2021 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено перше судове засідання у спрощеному провадженні з повідомленням сторін на 29.06.2021. 29.06.2021 учасники справи, будучи повідомленими належним чином про час, дату та місце розгляду справи, до суду не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, підтримку позову (вх.№12714 від 25.06.2021). Відповідач подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. (вх.№12554 від 24.06.2021). Третя особа [PERSON] подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та залишила на розсуд суду вирішення питання. (вх.№12788 від 29.06.2021). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За приписами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно з частиною третьою статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки позивачем подано докази на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги, сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів та відповідач скористалась правом подачі відзиву на позовну заяву, суд дійшов переконання про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Позивач і відповідач мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 09 березня 2005 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №123 (а.с.8). Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.11.2006 з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі ј частини всіх доходів його заробітної плати на утримання сина [PERSON] . Рішення набрало законної сили 27.11.2006.(а.с.10). Крім того, рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01.03.2016 позивача визнано батьком дитини [PERSON] , [INFO] та стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його доходу на користь [PERSON] . Рішення набрало законної сили 14.03.2016 (а.с.13-14). 21.03.2020 позивач одружився з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , що видане Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №55 (а.с.15). Також позивач має неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 14 липня 2020 року Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №576 (а.с.16). Згідно із копією довідки ПАТ «Кривбасзалізрудком», [PERSON] працює механіком дільниці шахти «Гвардійська» і його середній заробіток за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року становив 21312,22грн. (а.с.17). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15 травня 2006 р. розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них. У статті 182 СК України зазначені обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, але в будь-якому випадку, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, після одруження та народження [INFO] у [PERSON] дочки [PERSON] , змінився його сімейний стан, що свідчить також про зміну його матеріального стану, у зв`язку з перебуванням на утриманні позивача вже трьох малолітніх дітей, що впливає на не здатність платника аліментів сплачувати їх у визначеному судом розмірі. Таким чином, у даному випадку зміна сімейного стану та народження у позивача ще однієї дитини, є підставою для застосування ст. 192 СК України та зменшення розміру аліментів. З п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених статтею 192 СК України для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, та виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, конституційного права особи на прожитковий мінімум, вважає, що справедливим буде зменшити розмір аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати аліменти у зменшеному розмірі від дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , повноліття. З огляду на це суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати за сплачений судовий збір. Водночас, зважаючи на визнання відповідачем даного позову, суд застосовує частину першу статті 142 ЦПК України, за якою у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма закріплена частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, ст. ст. 182, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved