Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , за яким просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. 23 березня 2002 р. [PERSON] була подарована квартира за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. реєстраційний № 5027. 03 червня 2002 р. позивачка зареєструвалась в квартирі особисто і почала проживати в ній разом зі своїм батьком - [PERSON] . В [INFO] у [PERSON] народилася дочка [PERSON] , яка 22 серпня 2008 р. також була зареєстрована в квартирі разом зі своєю матір`ю. [INFO] батько позивачки [PERSON] помер. Весь цей час брат позивачки - [PERSON] просив дозволу зареєструватися в цій квартирі, але батько був категорично проти і такого дозволу не надавав. Після смерті батька [PERSON] (відповідач по справі) разом зі своєю співмешканкою [PERSON] погрозами і шантажем примусили позивачку зареєструвати брата в своїй квартирі. Вважаючи себе обділеним спадком після смерті батька, [PERSON] почав створювати нестерпні умови для проживання [PERSON] та її доньки з метою примусити продати квартиру. Скориставшись хворобою позивачки (туберкульоз відкрита форма), довготривалим лікуванням, він навіть намагався міняти замки в квартирі, заселив сторонню людину. Примусивши [PERSON] скласти боргову розписку на 15000,0 дол. США, саме так він сам визначив вартість своєї частки у спадку, [PERSON] намагався звернути стягнення на майно [PERSON] - квартиру. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2015 року по справі №521/10022/14-ц у задоволенні заяви про встановлення чи зміну порядку і способу виконання виконавчого листа шляхом звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] відмовлено. Позивачка по справі неодноразово зверталась до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зі скаргами на погрози, побиття і тиск з боку відповідача і його співмешканки, отримувала відповіді про необхідність звернутися до суду. Станом на сьогодні [PERSON] змушена проживати у своєї тітки, її донька - у своєї бабусі, оскільки відповідач створив нестерпні умови для життя. [PERSON] справедливо побоюється, що є реальна погроза її здоров`ю. За таких умов факт реєстрації [PERSON] суттєво обмежує її права власника (право користування, володіння та розпорядження) і перешкоджає здійсненню цих прав. Відповідач жодного разу не сплатив ніяких коштів за користування квартирою, не проживає там взагалі, але весь цей час провокує конфлікти і навіть бійки. Чергова заява [PERSON] щодо неправомірних дій відповідача зараз знаходиться на розгляді у Малиновському Відділі поліції. Відповідач [PERSON] заперечував проти позову, згодом подав зустрічний позов, за яким просив в задоволенні первісного позову [PERSON] відмовити, Вселити [PERSON] у квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] та зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди при вселенні та подальшому проживанні і користуванні квартирою, розташованою за адресою [ADDRESS] та передати [PERSON] ключі від цієї квартири. В обґрунтування своїх вимог посилався на такі обставини. [PERSON] вказує, що її рідний брат - відповідач [PERSON] разом зі своєю співмешканкою [PERSON] нібито змусив погрозами та шантажем зареєструвати своє місце проживання у квартирі позивача за адресою [ADDRESS] , після чого нібито створює нестерпні умови для проживання, через що позивачка [PERSON] нібито змушена проживати у своєї тітки, а донька позивачки - нібито у своєї бабусі. Також позивач [PERSON] вказує, що відповідач нібито не проживає у квартирі, нібито жодного разу не сплатив жодних коштів за користування квартирою, але весь час нібито провокує у квартирі конфлікти та бійки, з приводу чого позивач [PERSON] навіть зверталась до поліції. На підтвердження своїх доводів позивач [PERSON] надає свої письмові звернення до поліції, відповіді з поліції, Акт судово-медичного дослідження № 1271 від 10.06.2015 року, Довідка № 1197 від 08.09.2016 р. про склад сім`ї та реєстрацію та письмові заяви сусідів про нібито не проживання відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Надані позивачкою численні заяви до поліції у сукупності з Довідкою № 1197 від 08.09.2016 р. про склад сім`ї та реєстрацію взагалі прямо засвідчує, що позивачка [PERSON] зареєструвала свого брата відповідача [PERSON] у своїй квартирі з власної волі як члена своєї сім`ї. Всупереч неправдивим твердженням позивачки і всупереч неправдивим письмовим заявам громадян [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від 31.08.2016 року відповідач [PERSON] постійно проживав у квартирі за адресою [ADDRESS] від дати реєстрації свого місця проживання з 25.02.2014 року по 20.03.2016 року. 20.03.2016 року відповідач [PERSON] був змушений на декілька місяців до 25.08.2016 року залишити квартиру, оскільки у зв`язку з виконанням своїх робочих обов`язків працював у Татарбунарському районі Одеської області на базі відпочинку «Бодрость». 25.08.2016 року [PERSON] повернувся до квартири за адресою [ADDRESS] , то вже не зміг до неї потрапити, так як у квартирі спрацювала встановлена позивачкою [PERSON] сигналізація і у квартиру його не впустили охоронці приватної фірми, яких найняла позивачка [PERSON] . Як вже було вказано вище, установку позивачкою сигналізації у квартирі за адресою [ADDRESS] з метою недопущення відповідача [PERSON] до квартири та неодноразове недопущення відповідача [PERSON] до квартири підтверджує Висновок про відсутність кримінального провадження за результатами розгляду від 12.09.2016 року, складений старшим інспектором відділу ПП Малиновського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області капітаном поліції Кропивкою В.О. та Талон- повідомлення № 061776 від 03.01.2017 року про прийняття від [PERSON] заяви за фактом непопадання до квартири за адресою [ADDRESS] . Також цей факт підтверджує звернення відповідача [PERSON] до Комітету по взаємодії з правоохоронними органами, оборонної роботи та протидії корупції, про що свідчить Лист Голови Комітету [PERSON] за вх. № 20 від 04 січня 2016 року. Враховуючи, що відповідач [PERSON] вимушено не проживає у квартирі з поважних причин тільки з 20.03.2016 року, а з позовом [PERSON] звернулась до суду тільки 20.12.2016 року, то на час подання позову вимушене не проживання відповідача триває менше одного року. [PERSON] подала заяву про зміну позовних вимог, посилаючись на ст. ст. 316, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 64, 150, 156 ЖК України, за якою просила суд позбавити гр. [PERSON] . [INFO] , ІHН [NUMBER] , права користування житловим приміщенням за адресою: квартира [ADDRESS] , що належить на праві власності на підставі договору дарування від 23.03.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиранською А.М. за реєстраційним №5027 [PERSON] , [INFO] , ІНН [NUMBER] . Усунути перешкоди в здійсненні права власності [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: квартира [ADDRESS] , що належить їй на праві власності па підставі договору дарування від 23.03.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиранською Л.М. за реєстраційним № 5027, шляхом зняття з реєстраційного обліку гр. [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: квартира [ADDRESS] . Стягнути і [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Заслухавши позиції сторін, дослідивши докази, надані до матеріалів справи, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON] задовольнити з таких підстав. 23 березня 2002 р. [PERSON] була подарована квартира за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. реєстраційний № 5027. 03 червня 2002 р. позивачка зареєструвалась в квартирі особисто і почала проживати в ній разом зі своїм батьком - [PERSON] . В [INFO] у [PERSON] народилася дочка [PERSON] , яка 22 серпня 2008 р. також була зареєстрована в квартирі разом зі своєю матір`ю. [INFO] батько позивачки [PERSON] помер. Згідно Довідки № 1197 від 08.09.2016 р. про склад сім`ї та реєстрацію позивачка [PERSON] зареєструвала свого брата відповідача [PERSON] у своїй квартирі з власної волі як члена своєї сім`ї з 25 лютого 2014 року. Надані позивачкою заяви до поліції, постанови за поданими нею документами, жодним чином не свідчать про наявність з боку [PERSON] погроз та шантажу, наслідком яких стали відносини щодо користування житлом. [PERSON] вселився в спірну трикімнатну квартиру на законних підставах, а тому набув право користування житлом. Сторонами не заперечувався той факт, що квартира на даний час вільна, в ній ніхто не проживає, [PERSON] не може потрапити до квартири, оскільки там змінені замки і встановлена сигналізація, що унеможливлює користування житлом. Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. За змістом ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Посилання [PERSON] на те, що відповідач не приймав участі в утриманні житла не підтверджені доказами, жодні докази звернень [PERSON] до судових органів з цього приводу не надані. Посилання [PERSON] на те. що відповідач намагається позбавити її та її малолітню дитину житла не знайшло свого підтвердження. Оскільки проживання [PERSON] в спірній квартирі жодним чином не впливає на права малолітньої особи на житло. Крім того [PERSON] вселявся в спірне житло вже після народження [PERSON] , [INFO] Наявність рішення суду про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу за договором позики не впливає на обсяг прав [PERSON] на користування спірним житлом. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно ч. ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved