Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Запорізької районної держадміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав. Позивач просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Вимоги мотивує тим, що з 2001 року вона разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу проживали разом, вели сумісне господарство. Відповідач є батьком їх спільної дитини. Стосунки між позивачем та відповідачем припинено з серпня 2007 року. З того часу вони проживають окремо, а дитина проживає з нею. Спору стосовно місця проживання дитини не було, відповідач наміру проживати разом з дитиною не висловлював. З цього часу відповідач життям сина цікавився вкрай рідко, телефонував один раз на декілька місяців, не вітав дитину з днем народження. На теперішній час відповідач не виявляє бажання піклуватись про дитину, зовсім не бере педагогічної, матеріальної, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. 17.04.2008 р. рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя стягнуто аліменти на утримання дитини,але відповідач ухиляється від його виконання. Загальна заборгованість станом на 01.05.2015 р. становить 18076,22 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості по аліментам. Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє зацікавленості до його подальшої долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток,я к складову виховання. Відповідач не спілкується з сином в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє зацікавленості до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Жодного разу батько не цікавився шкільним життям дитини, жодного разу не відвідав школи. Також позивач зазначає, що усі питання виховання дитини вирішує сама, дитина знаходиться на її утриманні. Вважає, що наведені факт, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання сина, свідоме нехтування ним своїми обов'язками. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] до суду не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. До суду з'явився представник позивача [PERSON], який позов підтримав, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові, не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Заперечень на позов відповідач не надав. До суду з'явився представник Органу опіки та піклування Запорізької районної держадміністрації Запорізької області Дупліна І.М., яка позов підтримала, зазначила, що Орган опіки та піклування Запорізької районної держадміністрації Запорізької області вбачає підстави для позбавлення батьківських прав, що встановлено у відповідному висновку. До суду з'явився прокурор Мехальчук В.П., який висловив думку, аналогічну тій, що висловлена представником органу опіки та піклування. У зв'язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши докази у справі, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як видно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до роз'яснення, що міститься в п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно характеристики, наданої Корсунь-Шевченківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 2, вихованням [PERSON] займається мама та вітчим, тоді як батько жодного разу не поцікавився шкільним життям та успіхами у навчанні сина. У період навчання учня в школі батько жодного разу не зателефонував до школи та не відвідував навчальний заклад. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 01.05.2015 р. заборгованість [PERSON] за аліментами складає 18076,22 грн. За змістом довідки № 3 від 16.06.2015 р. [PERSON] був учнем ДЮСШ № 1 в період 2010-2012 р.р. Водила на заняття його тільки мати. У висновку Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області № 02-22/1438 від 29.01.2016 р. висловлена позиція з приводу даного спору. Так, орган опіки та піклування вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Рішенням Комісії з питань захисту прав дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області № 13 від 26.01.2016 р. визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON] Зазначене рішення мотивоване крім невиконання [PERSON] батьківських обов'язків, ще й наявністю згоди [PERSON] на позбавлення його батьківських прав, яка висловлена у його нотаріально посвідченій заяві від 28.12.2015 р., а також наявністю згоди самої дитини, що висловлена у відповідній заяві, копія якої надана суду. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні, заходи впливу виявились безрезультатними, приймаючи до уваги, що батько дитини ухиляється від виконання своїх обов'язків,а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 04.11.2015 р. у будинку, де проживає дитина разом з матір'ю, створені належні умови для її проживання та розвитку. За таких обставин, враховуючи, що позивачка [PERSON] належним чином виконує свої батьківські обов'язки, підстав для передачі дитини під опіку держави суд не вбачає, а тому дитину слід залишити проживати з матір'ю, що відповідає інтересам дитини.

Outcome: approved