Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

До суду із позовом звернулася [PERSON] до Новомиргородської міської ради Новомиргородського району Кіровоградської області\~ про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю на житловий будинок № 56 по вул. З. Космодемянської у м. Новомиргород Кіровоградської області, вказавши, що з березня 2005 року вона постійно проживала в цьому будинку. Дана будівля розташована у одному дворі з будинком № 54 та становить одне володіння. Згідно архівної довідки Новомиргородської дільниці БТІ № 358 від 29.08.2017 року за вказаною адресою даний житловий будинок не зареєстрований. Разом з цим, зазначено, що у звязку з перенумерацією у 1982 році даний будинок змінив свій номер із «40» на «56». Рішенням №100 засідання виконкому Новомиргородської міської Ради від 14.06.1966 року було дозволено тітці позивача [PERSON] будувати новий житловий будинок на її присадибній ділянці в м. Новомиргороді по вулиці Зої Космодемянської №40, але тітка померла 21.09.1972 року, так і не оформивши право власності на житловий будинок. Всі ці роки тітка та брат позивача, [PERSON], проживали разом з нею в одному спільному подвірї, а тому після смерті брата 20.08.2016 року позивач вимушена була вступати в права спадкування та переоформляти будинок на себе. Брат ще за життя склав заповіт і вона вступила в спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями, який розташований у місті Новомиргороді на вулиці [PERSON] під номером 54. Щоб узаконити й інше своє помешкання позивач звернулася до Новомиргородської районної державної нотаріальної контори та отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №260/02-31 від 25.03.2017 року, де їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером 56, що знаходиться в місті Новомиргороді на вулиці [PERSON], так як вона не має правовстановлюючих документів. Посилаючись на норми чинного законодавства, позивач просить суд в порядку ст. 344 ЦК України визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на домоволодіння № 56 по вул. Зої Космодемянської, у м. Новомиргород Кіровоградської області. Позивач в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі та не заперечують проти задоволення позову. За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу без участі сторін за наявними письмовим и матеріалами справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року за № 5 (далі Постанова) можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що з березня 2005 року [PERSON] постійно проживала в [INFO]. Дана будівля розташована у одному дворі з будинком № 54 та становить одне володіння. Згідно архівної довідки Новомиргородської дільниці БТІ № 358 від 29.08.2017 року за вказаною адресою даний житловий будинок не зареєстрований. У звязку з проведенням пере нумерації домоволодінь по вул.. Зої Космодемянської у 1982 році даний будинок змінив свій номер із «40» на «56». Рішенням №100 засідання виконкому Новомиргородської міської Ради від 14.06.1966 року було дозволено тітці позивача [PERSON] будувати новий житловий будинок на її присадибній ділянці в м. Новомиргороді по вулиці Зої Космодемянської №40. Але тітка померла 21.09.1972 року, так і не оформивши право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером на сьогоднішній день уже 56. Всі ці роки тітка та брат позивача [PERSON] проживали разом з нею в одному спільному подвірї, а тому після смерті брата 20.08.2016 року позивач вимушена була вступати в права спадкування та переоформляти будинок на себе. Брат ще за життя склав заповіт і вона вступила в спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями, який розташований у місті Новомиргороді на вулиці [PERSON], під номером 54. Щоб узаконити і інше своє помешкання, позивач звернулася до Новомиргородської районної державної нотаріальної контори та отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №260/02-31 від 25.03.2017 року, де їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером 56, що знаходиться в місті Новомиргороді на вулиці [PERSON], так як вона не має правовстановлюючих документів. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що позивач протягом 12 років добросовісно, відкрито, безперервно володіла та користувалася вказаним нерухомим майном, а саме: будинком №56 по вулиці Зої Космодемянської у місті Новомиргород та утримувала його, вважає, що має законне право на визнання за нею права власності на це нерухоме майно за набувальною давністю. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.09.2017 року відомості в реєстрі щодо власника по даному обєкту не значаться, реєстраційний номер майна відсутній. Це є підтвердженням того, що на даний будинок ніхто не зареєстрував право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно положень статей 328, 377 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачем права власності в порядку набувальної давності домоволодіння № 56 по вул. Зої Космодемянської в м. Новомиргород Кіровоградської області. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved