Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

До суду надійшла позовна заява Органу опіки та піклування Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві позивач зазначає, що [PERSON] , має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] перебуває на вихованні у своєї баби [PERSON] у с Кодня Житомирського району, Житомирської області; [PERSON] навчається в Центрі професійно-технічної освіти в м. Житомир та проживає разом з біологічним батьком. Дана родина перебуває на обліку у Службі у справах дітей Житомирської районної адміністрації з 2019 року як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. Позивач зазначає, що відповідач протягом тривалого часу не займається вихованням дітей, не проявляє турботу про них, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Питання аморальної поведінки відповідача неодноразово розглядалось на засіданнях опікунської ради Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, проводились профілактичні бесіди у Службі у справах дітей та Районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Житомирської районної державної адміністрації. За невиконання батьківських обов`язків відповідача 27.07.2019 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 18.10.2019 року та 15.11.2019 року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, після чого відповідач все одно продовжувала систематично ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, вживати спиртні напої, залишати дітей без нагляду. [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, продовжує зловживати спиртними напоями у зв`язку з чим орган опіки та піклування Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області вимушений звернутися з позовною заявою про позбавлення батьківських прав. Представник відповідача 07.09.2021 року подала відзив на позовну заяву (а.с. 74), у якому просить відмовити у задоволенні позову Органу опіки та піклування Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] за безпідставністю. 17.09.2021 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог (а.с. 96); просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей, у розмірі передбаченому ст. ст. 182, 183 СК України. У судовому засіданні представник позивача підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач заперечувала щодо позбавлення батьківських прав відносно її дітей; зазначила, що вона виправилась; працює неофіційно в Житомирі, проживає в с. Кодні. Донька [PERSON] проживає разом з нею та бабусею, свою доньку дуже любить і піклується про неї. Факт проживання доньки [PERSON] з батьком не заперечує. З її боку дійсно була неналежна поведінка як матері та недбале ставлення до дітей у минулому, однак на теперішній час вона піклується про дітей. Представник відповідача заперечувала щодо позовних вимог. Зазначила, що [PERSON] стала на шлях виправлення, постійно турбується про дітей, спілкується з ними, турбується про освіту дочки та розвиток. Також вказала, що в матеріалах справи відсутні постанови, на які посилається позивач, про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності з відміткою про набрання ними законної сили. Крім того, позивач звертається до суду у 2021 році, тому посилання на існування постанов у 2019 році є безпідставними. Представник третьої особи підтримав думку представника позивача у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до листа Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 2415/02-23 від 13.11.2019 року, 12.11.2019 року о 19:30 год була виявлена дитина [PERSON] , [INFO] на території ДНЗ «Дзвіночок» смт Новогуйвинське. Дитина перебувала без супроводу дорослих. Телефон матері [PERSON] був відключений, за адресою, де мешкає сім`я: [ADDRESS] , нікого не було вдома. Заступником селищного голови [PERSON] спільно з старшим інспектором РВП Житомирського ВП ГУНП Цимбалюк Т. С. [PERSON] доставлено до КНП ЦЛР с. Станишівка (а.с. 32). Згідно пояснень [PERSON] від 13.11.2019 року (а.с. 31), 12.11.2019 року вона не змогла забрати дитину з садочка, оскільки була в м. Житомирі на стажуванні у хлібному кіоску до 20:00 год. Взяла на себе відповідальність, що виправиться та буде зразковою матір`ю. В розписці від 13.11.2019 році [PERSON] зазначила, що якщо вона в черговий раз буде перебувати в стані алкогольного сп`яніння, то дитину просить забрати в дитячий будинок (а.с 30). Відповідно до висновку Новогуйвинської селищної ради від 20.11.2019 року № 6 (а.с. 34), на черговому засіданні виконавчого комітету Новогуйвинської селищної ради вирішили: проінформувати батька [PERSON] про стан справ в сім`ї та запропонувати взяти на себе обов`язки по вихованню та утриманню дітей на період лікування [PERSON] . У акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 59 від 18.02.2020 року, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35-36), зазначено: «однокімнатна квартира з усіма зручностями; [PERSON] перебуває на обліку як сім`я, яка опинилась в складних життєвих обставинах. На утриманні [PERSON] двоє неповнолітніх дітей. На момент обстеження двері квартири на відкрив. За інформацією вихователя ДНЗ «Дзвіночок», менша дитина [PERSON] , 2015 року народження, не відвідує дитячий садок тривалий час без поважних причин. Комісією було відведено Новогуйвинську гімназію з метою спілкування зі старшою донькою [PERSON] , про те її в гімназії не було. Натомість на подвір`ї гімназії (на бетонних сходинках) сиділа менша донька [PERSON] без догляду. Дитина повідомила членам комісії, що вона сама прийшла до гімназії, що мама вдома спить. Свідком розмови стала депутат селищної ради [PERSON] . На запитання членів комісії чи дитина щось їла сьогодні відповіла, що ні (станом на 16:20 год). Депутат [PERSON] разом зі членами комісії завела дитину в їдальну гімназії та нагодувала. Під час намагання членами комісії вийти на зв`язок з матір`ю [PERSON] (телефонували близько 15 раз), слухавку не підіймала. Також телефонні дзвінки абонентом відхилялись. Вдалось зв`язатись в телефоному режимі із старшою донькою [PERSON] , яка повідомила, що знаходиться на тренуванні в м. Житомирі, агресивно реагувала на зауваження членів комісії. Після чого члени комісії завели дитину додому до матері. Мати пообіцяла, що з наступного дня дитина буде відвідувати дитячий садок. [PERSON] попереджена про можливі наслідки у разі повторного виявлення обставин, за яких дитина буде залишена без нагляду матері». В поданні Житомирського районного відділення поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області (а.с. 37-38) зазначено: «05.06.2020 року о 21:05 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що біля будинку [ADDRESS] без догляду батьків перебуває малолітня дитина віком близько 4 років. В ході проведення перевірки встановлено, що впродовж всього дня гр. [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , яка має на вихованні двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2005 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження, зловживала спиртними напоями разом і своїми друзями, а діти в цей час залишились без контролю та нагляду. Враховуючи те, що гр. [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (27.04.2019), за ч. 2 ст. 184 КУпАП (18.10.2019, 15.11.2019) (Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей), працівниками Житомирського районного відділення поліції постійно проводилися профілактичні заходи, щодо недопущення вчинення адміністративних правопорушень гр. [PERSON] , але результатів вони не дали. Встановлено, що причинами та умовами, які сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, є в першу чергу зловживання спиртними напоями, гр. [PERSON] систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, вихованням дітей не займається, як наслідок діти часто залишаються без контролю та нагляду, що є небезпечним для їхнього життя та здоров`я». 17.06.2020 року [PERSON] у своїй заяві (а.с. 39) пообіцяла, що влаштується на роботу і буде належним чином виконувати свої обов`язки з приводу виховання дітей. Згідно заяви [PERSON] від 18.06.2020 року (а.с. 40), остання пообіцяла голові опікунської ради Руцькій Л. А. не підводити її у вихованні своїх дітей і не зловживати спиртними напоями. З 18.06.2020 року їде на лікування; надасть відповідну довідку. Рішенням виконавчого комітету № 48 від 18.06.2020 року було надано [PERSON] термін на виправлення поведінки до наступного засідання виконкому, а у разі не виправлення - вирішено клопотати щодо позбавлення її батьківских прав відносно дітей: малолітньої [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] (а.с. 24). Згідно витягу із протоколу засідання виконавчого комітету від 28.01.2021 року № 1, а саме пункту 28 вбачається, що виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради попередньо розглядалося питання позбавлення батьківських прав [PERSON] за її особистої присутності. Остання звернулася до членів виконкому із проханням надати їй місячний термін для виправлення власної поведінки відносно своїх дітей. За результатами засідання вирішили: надати громадянці [PERSON] місячний термін для усвідомлення своїх батьківських обов`язків та розглянути питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення її баттківських прав на засіданні виконавчого комітету через місяць (а.с. 25-26). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання № 21 від 29.04.2021 року, складеного Станишівською сільською радою Житомирського району Житомирської області за місцем проживання бабусі дітей [PERSON] у [ADDRESS] вбачається, що на момент обстеження в будинку перебувала відповідач у справі, яка каялася у своїх вчинках по відношенню до своєї доньки [PERSON] , та пообіцяла виправитися. У бесіді дитина [PERSON] повідомила, що вона любить свою маму, бабусю, сестричку і хоче проживати разом з ними (а.с. 27-28). З характеристики виданої Центром професійно-технічної освіти м. Житомира на [PERSON] , 2005 року народження, вбачається, що у зв`язку з карантинними умовами спілкування з мамою [PERSON] відбувалося в телефонному режимі. На телефонні дзвінки мама постійно відповідає (а.с. 29). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 47 від 09.02.2021 року (а.с. 10) [PERSON] , 2015 року народження, перебуває у свого біологічного батька у м. Житомирі; [PERSON] , 2015 року народження, проживає у бабусі - [PERSON] в с. Кодні. Двері у квартиру були зачинені, де в цей час перебувала [PERSON] вияснити не вдалося. В телефонному режимі з`ясовано, що в цей день на роботі вона не була. Поспілкуватись з [PERSON] не вдалось. Зі слів сусідів, [PERSON] продовжує зловживати спиртними напоями. Зі слів матері дитину не провідувала. Актом обстеження від 04.03.2021 року № 6 виданим виконавчим комітетом Станишівської сільської ради констатовано, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків, так як старша донька проживає з батьком, а менше - з бабусею. [PERSON] не відвідує дошкільний заклад, відчуває на собі злобні відношення між матір`ю та бабусею, так як мати залишає її без турботи, без матеріальної допомоги, а бабуся сердиться на її доньку і на онуку, бо не взмозі сама на одну пенсію утримувати дитину. Висновком рекомендовано бабусі звернутись з питанням про позбавлення батьківських прав доньку та клопотати про опікунство над меншою онукою (а.с. 41). Рішенням виконавчого комітету Новогуйвинської селищної ради від 15.04.2021 року (а.с. 5) затверджено висновок органу опіки та піклування Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , стосовно її дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Згідно довідки № 39 від 07.09.2021 року (а.с. 76а) [PERSON] , [INFO] , навчається у першому класі Коднянського ліцею станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. На свято першого дзвоника [PERSON] привели мама [PERSON] та бабуся [PERSON] . З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 10.09.2021 року (а.с. 87-88) вбачається, що на момент обстеження житлового будинку громадянка [PERSON] була відсутня; зі слів матері [PERSON] , вона з 06.09.2021 року відсутня на теритопії села Кодня, до даної дати 6 днів проживала, один місяць не було і так систематично відбувається, а коли присутня постійно дибоширить, зловживає спиртними напоями, малолітня донька [PERSON] її боїться. Зі змісту характеристики учениці 1 класу Коднянського ліцею Станишівськї селищної ради (а.с. 89-90) вбачається, що в серпні бабуся звернулась з проханням зарахувати дівчинку до Коднянського ліцею. [PERSON] написала власноруч заяву та заповнила анкету батьків майбутніх першокласників. Мама [PERSON] жодного разу не телефонувала та на зустріч жодного разу не приходила. Всі необхідні канцелярські приладдя для [PERSON] купувала бабуся, цікавилася всіма необхідними матеріалами для майбутніх першокласників. З 20 серпня по 31 серпня дівчинка активно відвідувала підготовчі заняття, на які приводила і забирала бабуся. 01 вересня 2021 року [PERSON] прийшла охайно одягнена, добре знала вірш, який вивчила з бабусею. На святі перший раз з`явилась мама [PERSON] , 02 вересня [PERSON] в школу привела мама, а забирати прийшла бабуся. З тих пір мама більше не приводила дитину і не забирала. Під час навчального процесу активно телефонує, спілкується, цікавиться всіма питаннями саме бабуся. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто перелік підстав батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. У своїй практиці, зокрема у справі «М.С. проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Тобто, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, а також враховуючи те, що матір дітей проти позбавлення батьківських прав заперечує, суд дійшов висновку про не доцільність позбавлення її батьківських прав відносно малолітнії дітей. Висновок органу опіки та піклування Новогуйвинської селищної ради щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не є обов`язковим для суду (ч. 5, 6 статті 19 СК України), такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом разом з іншими доказами та обставинами справи. Відповідно до положень ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Як визначено в статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що прагнення [PERSON] налагодити з дітьми відносини, відсутність доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення її від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, те, що позбавлення батьківських прав відносно її дочок не забезпечуватиме інтересам самих дітей, а також враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, є підставою про відмову у задоволенні позову про позбавлення відповідачки батьківських прав. Однак, враховуючи в минулому протиправну поведінку відповідачки щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до її дітей, яка виражалася у неналежному догляді за дітьми та зловживанням алкогольними напоями у період 2019 року - початку 2020 року, суд попереджає, що у разі неналежного ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків вона буде позбавлена батьківських прав. На підставі, ст. 150, 155, 157, 164-165 СК України, ст. 4, 12, 81, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed