Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] в якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно, що знаходиться по [ADDRESS], у вигляді домоволодіння, яке складається з житлового буднику - А-1,а,а загальною площею - 65, 9 кв. м., житлова площа - 36, 7 кв. м., літня кухня - Б, б, сарай з погребом - В, в, сарай - Г, сарай - Д, гараж - Е, погріб - Ж, огорожа - № 1, колодязь - № 2, та визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0, 66 гектарів, з яких призначені для обслуговування житлового будинку - 0, 20 га і призначені для ведення особистого підсобного господарства - 0, 46 га, що розташована на території с. Велике Мартинівської сільської ради, визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2, 270 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мартинівської сільської ради, що залишилося після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що в [INFO] померла його мати [PERSON], яка проживала із ним та невісткою [PERSON], онуком [PERSON] за адресою [ADDRESS], Полтавської області. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді домоволодіння по [ADDRESS], яке було збудовано починаючи з 1957 року та земельна ділянка загальною площею 0, 66 гектарів, з яких призначені для обслуговування житлового будинку - 0, 20 га і призначені для ведення особистого підсобного господарства - 0, 46 га, що розташована на території с. Велике Мартинівської сільської ради, земельна ділянка площею 2, 270 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мартинівської сільської ради. Інвентаризація домоволодіння не проводилася в зв'язку з чим, правовстановлюючі документи відсутні. Державні акти на земельні ділянки відсутні, втрачені. Відповідно до довідки виданої Мартинівської сільської ради про склад двору будинковолодіння, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] згідно погосподарської книги № 2, особовий рахунок [NUMBER] станом на 01.07.1990 року відноситься до типу робітничого двору. Станом на 01.07.1990 року за даною адресою були зареєстровані: [PERSON] голова двору, [PERSON] - син, [PERSON] - онука. Згідно заповіту [PERSON] залишила розпорядження відповідно до якого, все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право на день її смерті заповіла йому, [PERSON] Він звернувся до Гадяцької державної нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, але в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, запропонувавши звернутися до суду для визнання права власності на вказане спадкове майно. У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили, надали до суду заяви, в яких просили розглянути позовну заяву без їхньої участі, також зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю та просили їх задовольнити. Представник відповідача Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву, в якій зазначив, що Мартинівська сільська рада не заперечує проти позову [PERSON] та просили розглянути справу без представника сільської ради. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила, надала до суду заяву, в якій зазначила, що з приводу заявлених позовних вимог не заперечує та просила справу розглянути без її участі. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду лист, в якому просив цивільну справу розглядати без участі представника нотаріальної контори та зазначив, що проти позовних вимог не заперечує. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 16.08.2012 р. зроблено відповідний актовий запис за № 86, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 16.08.2012 р. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 01.11.2002 р. [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Гадяцького району [PERSON] та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій виконавчого комітету Мартинівської сільської ради під № 97, про те, що на випадок його смерті вона робить таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось. І , взагалі все те, що їй буде належить на день смерті і на що вона буде мати за законом право, заповідає [PERSON]. Заповіт станом на 20.10.2015 року незмінений і не скасований. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO], батьками зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно довідки виконкому Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/665 від 27.10.2015 р., померла [PERSON], [INFO], була зареєстрована та проживала станом на [INFO] за адресою [ADDRESS] з сином [PERSON], [INFO], невісткою [PERSON], [INFO], онуком [PERSON], [INFO]. Інших зареєстрованих осіб станом на [INFO] не значилось. Згідно листа Державного нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 867 від 02.12.2015 р., після померлої [PERSON] [INFO] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], що померла [INFO] Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно довідки виконкому Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/664 від 27.10.2015 р. будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно погосподарської книги № 2, особовий рахунок [NUMBER] станом на 01.07.1990 року відносилося до типу робітничого двору. Були зареєстровані в даному господарстві: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - син, [PERSON] - онука. Земельна ділянка 0, 40 га. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п.20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, оскільки головою вищезазначеного робітничого двору станом на 01.07.1990 р. була [PERSON], суд приходить до висновку, що вказане домоволодіння повністю належало [PERSON] Відповідно до технічного паспорту від 27.10.2015 р. який було виготовлено за замовленням [PERSON], домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] складається з житлового буднику - А-1,а,а загальною площею - 65, 9 кв. м., житлова площа - 36, 7 кв. м., літньої кухні - Б, б, сараю з погребом - В, в, сараю - Г, сараю - Д, гараж - Е, погрібу - Ж, огорожі - № 1, колодязя - № 2. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить домоволодіння, що по [ADDRESS]. Відповідно до ксерокопії державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 09.09.1997 р., що знаходиться в матеріалах справи, на підставі рішення виконавчого комітету Мартинівської сільської ради [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,66 га в межах згідно з планом, яка розташована на території с. Велике Мартинівської сільської ради з яких призначені для обслуговування житлового будинку - 0, 20 га і призначені для ведення особистого підсобного господарства - 0, 46 га. Відповідно до ксерокопії державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 21.05.2002 р., що знаходиться в матеріалах справи, на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 149 від 29.04.2002 р. [PERSON] (пай № 298) було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2, 270 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Мартинівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до листа виданого відділом Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 10.11.2015 р. № 31-1608-99.3-2159/2-15 [PERSON] видавався державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 09.09.1997 р., реєстраційний номер 144, загальною площею 0,66 га, для обслуговування житлового будинку - 0, 20 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0, 46 га. На території Мартинівської сільської ради. Дублікат державного акта на померлу виготовити не можливо. Відповідно до листа виданого відділом Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 10.11.2015 р. № 31-1608-99.3-2159/2-15 [PERSON] видавався державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 21.05.2002 року, реєстраційний номер 308, площею 2, 270 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мартинівської сільської ради. Дублікат державного акта на померлу виготовити не можливо. Відповідно до п. 3.5. листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, оскільки [PERSON] у встановленому законом порядку набула права власності на вказані земельні ділянки, то суд приходить до висновку, що зазначені земельні ділянки також входять до складу спадкового майна після померлої [PERSON] Згідно пояснень Державного нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 769 від 11.11.2015 р., до складу спадкового майна після померлої [PERSON] [INFO] входить житловий будинок по [ADDRESS], приватизована земельна ділянка передана для обслуговування житлового будинку та для ведення підсобного господарства, а також земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на які відсутні правовстановлюючі документи. У зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно у нотаріуса немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO] та набув права власності на вищезазначене спадкове майно, що належало померлій та з врахуванням того, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи як на домоволодіння, так і на земельні ділянки, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved