Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з заявою встановити факт смерті чоловіка. [PERSON], [INFO], уродженця с. Краснопілля міста Брянки Луганської області, який помер [INFO] року у м. Перевальську Луганської області, Україна. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] року за місцем свого фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] помер її чоловік [PERSON], зареєстрований за адресою [ADDRESS], про що вона отримала лікарське свідоцтво про смерть № 195 від 05.07.2016 року. Та обставина, що цей документ виданий на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання нею свідоцтва про смерть чоловіка. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала повністю та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення заяви не заперечує. Представник заінтересованої особи - Артемівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання також не з'явився, надавши суду заяву про розгляд заяви без участі представника Управління та просив ухвалити рішення на розсуд суду. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьку Луганської області у судове засідання також не з'явився, надавши суду заяву про розгляд заяви без участі представника Управління та просив ухвалити рішення на розсуд суду. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за такими підставами. Згідно з п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], [INFO]. Ця подія відбулася в м. Перевальск Луганської області, Україна на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом. На підтвердження цього факту заявник надав суду лікарське свідоцтво про смерть № 195 від 05.07.2016 р., відповідно до якого смерть [PERSON] настала в результаті цирозу печінки (а.с.7). Та обставина, що ці документи видані на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про смерть [PERSON] з огляду на нижченаведене законодавство. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч. 2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч. 3). Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч. 4). З огляду на викладене та ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об'єктивні перешкоди, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити, встановивши факт смерті, що надасть можливість заявнику отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть. Таким чином, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved