Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Ємільчинського об'єднаного УПФ України в Житомирській області безпідставно виплачену пенсію в сумі 5688,48 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] перебувала на обліку в Ємільчинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримувала пенсію по інвалідності (3-я група загального захворювання) відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 15.07.2016 року відповідачка призначена на посаду головного державного інспектора сектору податків і зборів з юридичних осіб Олевського відділення Коростенської ОДПІ, та не повідомила про працевлаштування, у зв'язку з чим виникла переплата пенсії в розмірі 5688 грн. 48 коп. з вини відповідача, яку позивач просить стягнути з відповідача на їх користь. В судове засідання позивач не з'явився, але надали до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, також надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України (в редакції 2017 року), слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України (в редакції 2017 року), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що згідно розпорядження начальника управління [PERSON] перебуває на пенсійному обліку в управлінні пенсійного фонду та отримує пенсії по інвалідності 3-ї групи загального захворювання в розмірі 1372,63 грн. (а.с.05) Відповідно до довідки Коростенської ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області від 08.12.2016 року, слідує, що відповідачка [PERSON] приступила до виконання службових обов'язків на посаду головного державного інспектора сектору податків і зборів з юридичних осіб Олевського відділення Коростенської ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області з 15.07.2016 року. (а.с.07) З протоколу від 20.12.2016 року вбачається, що у період з 15.07.2016 року по 30.11.2016 року відповідачка безпідставно отримувала пенсію, оскільки в зазначений період була працюючою та не повідомила про своє працевлаштування на державній службі. Пунктом 1 ч. 1ст. 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. За змістом зазначеної норми пенсія не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою пенсія не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22 січня 2014 року по справі № 6-151цс13 та постанові від 2 липня 2014 року по справі № 6-91цс14. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Згідно зі ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 р., передбачено обов'язок пенсіонера повідомити орган, який призначає та виплачує пенсію, про прийняття на роботу, зміни в складі сім»ї, зміну місця проживання та інші обставини, що можуть вплинути на призначення пенсії. Діючим законодавством встановлений вичерпний перелік підстав для стягнення надмірно сплачених грошових коштів у вигляді пенсії з одержувача. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року. Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Із урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про доведеність факту недобросовісності зі сторони отримувача пенсії. Про своє працевлаштування відповідач усупереч зазначеним вище вимогам закону та взятим на себе зобов'язанням не повідомила Управління ПФУ. В результаті недобросовісних дій відповідача йому проведено зайву виплату пенсії в сумі 5688 грн. 48 коп., яка підлягає поверненню. З огляду на зазначене, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved