Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15 вересня 1990 Радянським РАГС м. Києва (Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції), за актовим записом №509. Позовна заява мотивована тим, що жоден з подружжя з вересня 2019 року шлюбні стосунки не підтримує, між ними постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожен із подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. 21 жовтня 2020 року в підготовчому засіданні позивач проти закриття підготовчого провадження не заперечував, позов підтримав. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи. В підготовчому засіданні встановлено, що підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі немає. При цьому, підстав для відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви у відповідності до вимог ст. 199 ЦПК України встановлено не було. Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання, яке відбулось 30 листопада 2020 року з`явився позивач, позовні вимоги підтримав, шлюб просив розірвати, зазначивши, що час для примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду направила клопотання про відкладення судового засідання. Судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ухвалою, занесеною до журналу судового засідання, оскільки причини відсутності не визнано поважними. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб, виданого 15 вересня 1990 року, виданого Радянським РАГС м. Києва (Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції), вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 1990 року, актовий запис №509 Від даного шлюбу подружжя спільних дітей не має. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні продовжувати сімейні відносини з відповідачем. Відповідач, надавши відзив на позовну заяву, проти розірвання шлюбу категорично заперечувала. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили спільне проживання, шлюбні відносини не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов, підлягає задоволенню.

Outcome: approved