Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що оформлюючи пенсію, ін. звернувся до Лубенського районного трудового архіву і йому була видана архівна довідка №01-08/22327 від 08.12.2015 року. Але в даній довідці допущена помилка, а саме, неправильно зазначено його імя. Так, замість «Віталій» вказано «Віктор». У звязку із виявленими неточностями у документах, що підтверджують факт його роботи у колгоспі імені Шевченка в с. Ісківці Лубенського району Полтавської області йому необхідно в судовому порядку встановити факт належності вказаної архівної довідки. Просить суд встановити той факт, що архівна довідка №01-08/22327 від 08.12.2015 року, видана Лубенським районним трудовим архівом про підтвердження трудового стажу в колгоспі імені Шевченка в с. Ісківці Лубенського району Полтавської області належить саме йому, [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, звернувся до суду з заявою в якій прохав розглядати справу без його участі, на задоволенні своїх вимог наполягав. Заінтересована особа по справі Лубенське обєднане управління Пенсійного фонду України в судове засідання свого представника не направило. Начальник управління звернулась до суду з заявою в якій прохала розглядати справу без участі їх представника, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. За змістом п.6 ч.1ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК (в редакції, що діяла до змін, внесених Законом України №2147-VІІІ від 03.102017 року (на даний час п.6 ч.1ст. 315 ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У судовому засіданні було встановлено, що заявник [PERSON] має намір оформити пенсію. Для підтвердження свого трудового стажу в колективному сільськогосподарському підприємстві імені Шевченка в с.Ісківці Лубенського району Полтавської області, він звернувся до Лубенського районного трудового архіву Полтавської області для отримання архівної довідки. Але у архівній довідці №01-08/22327 від 08.12.2015 року, виданій Лубенським районним трудовим архівом у відомостях про нарахування заробітної плати працівникам колгоспу імені Шевченка с.Ісківці Лубенського району Полтавської області міститься інформація про нарахування заробітної плати «[PERSON] Мик.», «Мироненку Віктору Миколайовичу». Тобто в деяких випадках помилково зазначено імя «Віктор» замість «Віталій». Як вбачається із даних паспорта заявника, його імя «Віталій» а по батькові «Миколайович» (а.с.3,4). У свідоцтві про народження заявника його дані зазначені як «Мироненко Віталій Миколайович»(а.с.13). Імя заявника «Віталій» зазначено і у його трудовій книжці (а.с.7-12). Через таку розбіжність даних заявник не може оформити пенсію. Факт належності архівної довідки заявнику підтверджується доданими до матеріалів справи копіями правовстановлюючих документів на імя [PERSON], а саме, копією паспорта, копією свідоцтва про народження, копією трудової книжки та копією військового квитка(а.с.14). Встановлення факту належності заявнику архівної довідки для [PERSON] має юридичне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що під час внесення відомостей до книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка було допущено неточність в написанні імені заявника і вказано«Віктор», тоді як повинно бути зазначено«Віталій» і тому слід вважати, що архівна довідка №01-08/22327 від 08.12.2015 року, видана Лубенським районним трудовим архівом Полтавської області в дійсності належать заявнику [PERSON].

Outcome: approved