Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем з однієї сторони та відповідачем [PERSON] з іншої сторони , в присутності та з дозволу його дружини відповідача [PERSON] 02 лютого 016 року було укладено договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області , провулок Західний, будинок № 3, а також земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибної ділянки), що розташована в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області,провулок Західний, будинок № 3, у простій письмовій формі, за яким відповідач [PERSON] подарував їй вказаний будинок та зазначену земельну ділянку. Однак, на даний момент оформити нотаріально укладений між сторонами правочин не представляється можливим, оскільки відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення даного правочину, мотивуючи свою відмову браком коштів та часу для цього. Зазначена обставина позбавляє позивача можливості узаконити укладений між сторонами правочин, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом свого майнового права. Позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, провулок Західний, будинок № 3 та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибну ділянку), що розташована в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, провулок Західний, будинок № 3. Позивач до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити позов у поновному обсязі. Відповідачі також у судове засідання не з,явились, надали до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечують, просили дану справу розглянути без їх участі. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом на право власності на житловий будинок від 15 січня 1995 року , інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчудження об,єктів нерухомого майна щодо об,єкта нерухомого майна від 21.01.2016 року та копії технічного паспорту, житловий будинок за адресою : провулок Західний , будинок № 3 в смт. Троїцьке Луганської області та земельна ділянка кадастровий номер 4425455100:06:002:04064 для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Луганська область, Троїцький район, смт. Троїцьке, провулок Західний, 3 належать на праві власності відповідачу [PERSON]. ( а.с., а.с. 15-19). 02 лютого 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , у присутності та з дозволу його дружини відповідача [PERSON] було укладено договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки (далі по тексту Договір) , призначеної для його обслуговування, за яким відповідач [PERSON] передав у власність позивачу [PERSON] безоплатно належний на праві приватної власності житловий будинок, за адресою : смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, провулок Західний, будинок № 3, а також земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибну ділянку), що розташована в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області , провулок Західний, будинок № 3 ( кадастровий номер земельної ділянки 4425455100:06:002:0464). Договір було укладено у постій письмовій формі. ( а.с.13). Як зазначає позивач оформити нотаріально укладений між сторонами правочин не представляється можливим, оскільки відповідач [PERSON] та його дружина відповідач [PERSON] ухиляються від нотаріального посвідчення даного правочину, мотивуючи свою відмову браком коштів та часу для цього. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі статтею 717 ЦК України за договором дарування одна сторона ( дарувальник) передає або зобов,зується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно ( дарунок) у власність. У відповідності зі статтею 227 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка. Відповідно до п. 2.2., п. 3.4 та п.3.6 укладеного між сторонами Договору : передачею майна слід вважати передачу технічної документації, а саме: Технічного паспорта на житловий будинок свідчить про те, що передача майна відбулась ; договір набуває юридичної сили з моменту його нотаріального посвідчення; витрати у зв,язку з укладенням цього договору несе Дарувальник , тобто відповідач [PERSON] ( а.с. , а.с 13-14). Відповідно до ч.2 статті 719 ЦК України , договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З огляду на вищезазначене, укладений між сторонами правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. За таких обставин позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі ст.ст., 203, 220, 227, 328, 334, 638, 717, 719 ЦК України,

Outcome: approved