Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначає, що йому належить на праві власності квартира [ADDRESS]. У 2000 році на підставі технічного паспорту на квартиру йому було видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру. Однак, при виготовленні технічного паспорту були помилково викладені дані, та частина з яких були внесені у свідоцтво про право власності, а саме запис, що квартира [ADDRESS] складається із трьох кімнат, житловою площею 31,8 м2. 08.11.2016 Київським міським бюро було проведено повторну інвентаризацію та видано відповідно технічний паспорт, де вже вказано, що квартира [ADDRESS] складається із чотирьох кімнат, житловою площею 54,0 м2. У зв'язку з тим, що документи на квартиру містять розбіжності, заявник маючи намір виправити зазначені помилки у свідоцтві про право власності у відповідності до технічного паспорту звертався до КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «ЖИТЛО-СЕРВІС», яке виготовило свідоцтво, проте отримав письмову відповідь, про те, що з 01.01.2013 внесені зміни у законодавстві, та з січня 2015 функції щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюють органи державної реєстрації прав Міністерства юстиції України, та дане питання необхідно вирішувати у судовому порядку. У зв'язку із зазначеними вище розбіжностями у документах заявник позбавлений прав вільного володіння та розпорядження квартирою та просив встановити юридичний факт, що квартира [ADDRESS] складається із чотирьох житлових кімнат площею 9,3 м2, 8,5 м2, 14,0 м2, 22,2 м2, жилою площею 54,0 м2, загальною площею квартири 100,7 м2. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити. Заінтересовані особи Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна», Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у м. Києві своїх представників в судове засідання не направили, про розгляд заяви повідомлені в установленному законом порядку, причини не явки суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази в їх сукупності та співставлення, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності заявнику [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 03.04.2000 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації (а.с.5). З технічних характеристик квартири вказаних у технічному паспорті виданого у 2000 році вбачається, що квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат жилою площею 31,8 м2, у тому числі 1-а кімната - 9,3 м2, 2-а кімната - 8,5 м2, 3-я кімната 14,0 м2, 4-а кімната 22,2 м2, загальною площею квартири 100,7 м2 (а.с. 6-7). Такі ж дані відповідно були занесені до свідоцтва про право власності, а саме, що квартира складається з трьох кімнат, жилою площею 31,8 м2, загальною площею 100,7 м2. 08 листопада 2016 року Київським міським бюро технічної інвентаризації було проведено повторну інвентаризацію квартири [ADDRESS], та виготовлено новий технічний паспорт, в якому вже зазначено технічні характеристики квартири, яка складається з чотирьох житлових кімнат площею 9,3 м2, 8,5 м2, 14,0 м2, 22,2 м2, сумарною жилою площею 54,0 м2, загальною площею квартири 100,7 м2 (а.с. 8-9). Крім того, з довідки про показники об'єкта нерухомого майнавиданої Київським міським бюро технічної інвентаризації 02.12.2016 за №КВ-2016 №44388 вбачається, що при оформленні правовстановлюючих документів було допущено неточність щодо кількості житлових кімнат та жилої площі квартири. Перепланувань у квартирі не було. (а.с. 10). Таким чином, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] складається із чотирьох житлових кімнат площею 9,3 м2, 8,5 м2, 14,0 м2, 22,2 м2, сумарною жилою площею 54,0 м2, загальною площею квартири 100,7 м2, а вказані розбіжності у правовстановлюючих документах щодо кількості кімнат та жилої площі квартири, виникли внаслідок технічних помилок при виготовленні технічного паспорту у 2000 році, відповідно до якого було видане свідоцтво про право власності. Відповідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні також встановлено, що заявник звертався до Комунального підприємства з експлуатації ремонту житлового фонду «ЖИТЛО-СЕРВІС» для отримання повторно свідоцтва з внесенням відповідно правильних технічних характеристик квартири. У відповідь останньому було повідомлено, про те, що «Положенням про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна в м. Києві» було передбачено, що у разі допущення орфографічної помилки, неточності запису, невідповідності площі об'єкта, інших обґрунтованих обставин, виявлених після оформлення та видачі заявнику свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості орган, який оформляв право власності, видає наказ (розпорядження) про внесення відповідних змін у це свідоцтво або про видачу нового свідоцтва та анулювання попереднього. Однак у зв'язку із набранням чинності з 01.01.2013 року Законом про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження та інших законодавчих актів України», функції щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна покладено на Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві, а з січня 2015 року ці функції здійснюють органи державної реєстрації прав, утворені в установленому законодавством порядку Міністерством юстиції. У зв'язку із чим, Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради не має правових підстав виконувати відповідні функції. Та запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту (а.с. 14, зворот). Таким чином, встановлення даного факту заявнику необхідно для вільного володіння, користування та розпорядження належною на праві власності квартирою, оскільки іншим способом, окрім судового, він захистити свої права не може. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилався заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, про можливість встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що квартира [ADDRESS] складається із чотирьох житлових кімнат площею 9,3 м2, 8,5 м2, 14,0 м2, 22,2 м2, сумарною жилою площею 54,0 м2, загальною площею квартири 100,7 м2, задовольнивши заяву.

Outcome: approved