Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку посилаючись на наступне: 14.07.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В період шлюбу у них народилась донька Єлизавета, [INFO]. Відповідач з січня 2016 року ухиляється від надання передбаченої законом матеріальної допомоги на утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що незважаючи нате. що вона з відповідачем проживає однією сім'єю, відповідач вважає необов'язковим надавати їй кошти на утримання дитини. Вважає, що їй не потрібні гроші. А якщо вона просить гроші для придбання дитині ліків, чи певних продуктів, одягу, відповідач надміру контролює її витрати, вказуючи, що без даних речей чи ліків дитина може обійтись, що ставить її в тяжке матеріальне становище. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, підтвердивши її пояснення. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2012 року року. Їх шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. В період шлюбу у сторін народилась донька Єлизавета, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини. Судом встановлено, що на даний час сторони проживають разом. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але не в повній мірі, надлишково контролюючи витрати на дитину. Та ставлячи під сумнів придбання позивачкою для дитини певних товарів, ліків, продуктів харчування. В зв'язку з чим позивачка настоює на стягненні аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що незважаючи на те, що відповідач частково надає матеріальну допомогу на утримання дитини, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Так як згідно ст. 180,181, 182, 183, 194 СК України, той з батьків, з ким проживає дитина має право вимагати стягнення аліментів в примусовому порядку на утримання дитини. Крім того, з пояснень сторін судом встановлено, що відповідач, хоч і надає матеріальну допомогу, але в незначному розмірі, що не дає можливості забезпечити в повній мірі елементарних потреб дитини. За таких обставин, суд вважає за потрібне стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивачки. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище сторін: позивач не працює, відповідач працює та отримує прибуток. Доказів, які підтверджують розмір отримуваного відповідачем прибутку суду не надано. Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, позивач на своєму утриманні не має. Відповідач має дитину від першого шлюбу, на утримання якої сплачує аліменти. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів його заробітну (прибутку) але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як судом встановлено, що відповідач добровільно надає допомогу на утримання дитини, позовні вимоги визнає в повному об'ємі, тому стягнення аліментів в розмірі ? частини заробітку відповідача суд вважає розумним та достатнім для задоволення потреб дитини у даному віці. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред»явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 23.11.2016 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 551 грн. 20 коп., так як позивачка відповідно до ЗУ «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. На основі ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved