Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що з 20.09.2013 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач припинив надання допомоги на утримання дитини, є працездатним. Його точне місце роботи їй не відомі. Вона доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку та отримує соціальну допомогу. Домовленості про добровільне виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину ними не досягнуто, договору про сплату аліментів не укладено. Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня пред'явлення позову. Позивач в судове засідання не прибула, до суду направила заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, до суду направив заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просить розглядати без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи, заяву про визнання позову відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 20 вересня 2013 року перебувають у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 3, 7). Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з виконавчого комітету Ставищенської селищної ради від 27.03.2015 року №761/6 (а. с. 6). Позивач знаходитьс на обліку в УСЗН Ставищенської РДА і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини (а. с. 4). Домовленості між сторонами про добровільне виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину не досягнуто, договору про сплату аліментів не укладено. Відповідач є працездатним. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, позовні вимоги визнає, з нього слід стягнути на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 243 гривні 60 копійок. У відповідності із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved