Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

До суду надійшла зазначена позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу у сторін народився син, позивач не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на його повному матеріальному забезпеченні. Відповідач в свою чергу не надає коштів на утримання спільної дитини, а тому позивач вважає, що відповідач має щомісячно сплачувати аліменти на підставі рішення суду. В судове засідання позивач не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.03.2010 року та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 11.08.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] року народився син - [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про народження, батьками дитини зазначені - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 11.08.2016 року встановлено, що дитина проживає з батьком. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. А тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто з 24.05.2017 року. В судове засідання відповідач не надала доказів, що вона сплачувала аліменти на утримання дитини чи надавала кошти добровільно. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає кошти позивачу на утримання дитини, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення ним повноліття в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивача, стан здоров'я дитини (суду не було надано доказів, що дитина перебуває на обліку та потребує постійного лікування), суду не надано доказів, що відповідач на даний час має на утриманні неповнолітніх дітей, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в частині від доходу відповідача, визначає аліменти в розмірі 1/4 частки доходу [PERSON], але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікущомісячно, починаючи з 24 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі статті 367 ЦПК України суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial