Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

До суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця [PERSON] в особі представника адвоката [PERSON] до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 42964 грн. 99 коп. та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 719 грн. 80 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що\~ 28.01.2017 року у м. Харкові по вул. Героїв Праці, 18, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Peugeot», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілю «Peugeot» завдано механічних пошкоджень із матеріальними збитками для позивача. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 03.05.2017 року, [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження у справі закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. 04.01.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2522114, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER], та за яким ПАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. ПрАТ «СК «ВУСО» визнало вказану подію страховим випадком й відповідно до страхового акту № 6460-24 від 31.01.2017 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 42 964 (сорок дві тисячі дев'ятсот шістдесят чотири) грн. 99 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 16745 від 31.07.2017 року. 27.12.2017 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 27/12/2017 про відступлення права вимоги відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору, в тому числі право вимоги у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АК/2522114 від 04.01.2017. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 15.05.2018 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Суд дійшов до висновку про розгляд справи в порядку заочного провадження у відповідності до вимог ч. 4ст. 223 ЦПК Українита ст. ст.280,281 ЦПК України\~за письмовою згодою позивача. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 28.01.2017 року у м. Харкові по вул. Героїв Праці, 18, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Peugeot», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілю «Peugeot» завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 03.05.2017 року, [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП , та провадження у справі закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 13). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. 04.01.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2522114, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER], та за яким ПАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування (а.с. 11). Внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Peugeot», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого власник автомобіля зазнав матеріальної шкоди. Згідно із висновком № 564 з визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складових частин автомобілю від 15.06.2017 зазначена вартість з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин автомобілю PEUGEOT 2008, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2015 року випуску, пошкодженого внаслідок ДТП 28.01.2018 складає 42964 грн. 99 коп. Факт ДТП 28.01.2017 визнаний ПАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, про що зазначено у страховому акті № 6460 -24за полісом № АК/2522114 від 05.01.2017, та за заявою потерпілої особи [PERSON] ПАТ «СК «ВУСО» виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 42964,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16745 від 31.07.2017 (а.с.15, 31-32). Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 18.04.2018 між ПАТ «СК «ВУСО» та ФО-П [PERSON], який зареєстрований в єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 31.01.2013 за № 20720000000028395, укладено договір № 27/12/2017 від 27 грудня 2017 року про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, у тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у прядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № 6460-24 (а.с.9-12), що підтверджується Додатком № 1 до Договору № 27/12/2017 від 27 грудня 2017 року. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ФО-П [PERSON] перейшло право грошової вимоги у розмірі 42964 грн. 99 коп. до відповідача. Судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. та на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. Щодо вимоги позивача про витрат на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору № 14/03/18 від 124 березня 2018 року про надання йому адвокатом [PERSON] правової допомоги (а.с.34) і копію додаткової угоди № 1 до зазначеного договору від 14.03.2018 із найменуванням та вартістю послуг, які надаються (а.с.35). При цьому позивач не довів сплати ним визначених у додатковій угоді № 1 до договору № 14/03/18 від 14.03.2018 коштів, не надав чеку, квитанції чи ордеру, які б підтверджували факт передачі грошей. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь ФОП [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн На підставі викладеного,

Outcome: partial