Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Законний представник позивача [PERSON], [INFO], [PERSON] в інтересах позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що [PERSON], [INFO], є власником 2/3 частин житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових споруд та земельної ділянки за адресою: м. Кропивницький, вул. Кишинівська, 60. Власником 1/3 частини вказаного житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових споруд є [PERSON], при цьому, у даному житловому будинку проживають двоє осіб, а саме: законний представник позивача [PERSON] та неповнолітня [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї від 10 березня 2016 року № 206, виданої квартальним комітетом № 13 Ленінського району м. Кіровограда. Окрім того, за вищезазначеною адресою зареєстрований також і відповідач [PERSON], який за вказаною адресою фактично не проживає та з дня реєстрації не зявляється, у звязку з чим останній втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: м. Кропивницький (м. Кіровоград) вул. Кишинівська, 60. Крім того, законний представник позивача також зазначила, що у звязку з тим, що відповідач за вказаною адресою не проживає, виникають проблеми із сплатою надмірно високих платежів за комунальні послуги, які нараховуються відповідно до кількості осіб, зареєстрованих в будинку, чим обєктивно порушуються права позивача, як співвласника житлового будинку. З огляду на зазначене та з посиланням на ст.ст. 317, 319, 346, 405 ЦК України, позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 60, який розташований по вул. Кишинівській у м. Кропивницький. Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, у звязку з чим розгляд зазначеної цивільної справи судом продовжено за правилами ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року. Законний представник позивача [PERSON] [PERSON], в судове засідання надала заяву за вх. № 31536 від 22.12.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Крім того, представником позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання також надано заяву за вх. № 31534 від 22.12.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: м. Кропивницький, вул. Кишинівська, 60, причини не явки суду не відомі, клопотань, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, 08.12.2017 року подала до суду заяву за вх. № 30032, в якій зазначила, що позивач по справі [PERSON] - її рідна онука, відповідач по справі [PERSON] її син, при цьому, вона є власником 1/3 частки житлового будинку по вул. Кишинівська, 60 в м. Кропивницький, тобто співвласником з позивачем [PERSON] Також вказала, що [PERSON] за адресою: м. Кропивницький, вул. Кишинівська, 60 протягом багатьох років не зявляється, комунальних платежів не сплачує, утриманням будинку не займається, матеріальної допомоги на утримання будинку не надає, у звязку з чим, не є можливим оформити субсидію. Крім того, вказала, що відповідач зловживає алкогольними напоями, постійно змінює місце проживання та роботи, при цьому, в добровільному порядку з реєстрації у вказаному будинку відповідач не знімається, оскільки це питання його не цікавить. Вказала, що позовні вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 60 по вул. Кишинівській у місті Кропивницькому підтримує в повному обсязі, справу просила розглянути за її відсутності. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON], народилася 05.09.1999 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 1524, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 025503, виданим Палацом реєстрації новонароджених Кіровоградського міськвиконкому, при цьому, батьками дитини [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені в графі «батько» - [PERSON], та в графі «мати» - [PERSON]. Відповідно до договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 26 листопада 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3604, укладеного між [PERSON], як Дарувальником, та [PERSON], [PERSON]Л, що діє як законний представник своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], як Обдаровуваними, Дарувальник передає у власність Обдаровуваним безоплатно житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, що знаходиться в місті Кіровограді, по вулиці Кишинівській, під номером 60 та земельну ділянку площею 543,0 квадратних метрів в межах згідно з планом, на якій згадані обєкти нерухомості, яку передано Дарувальнику для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських, будівель та споруд (присадибна ділянка) в частках: [PERSON] 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових споруд та земельної ділянки, а [PERSON] 2/3 частин житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових споруд та земельної ділянки. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3027771 від 27.04.2013 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є наявною інформація про державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна: житловий будинок, що розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Кишинівська, 60, номер запису про право власності: 823724, державний реєстратор: [PERSON], Реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області; підстава виникнення права власності: договір дарування житлового будинку те земельної ділянки, серія та номер 3604, виданий 26.11.2004 року, видавник: П.Н. [PERSON]; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 2026097 від 27.04.2013, 11:20:47, форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 2/3, Власник: [PERSON] Відповідно до довідки квартального комітету № 13 Ленінського району м. Кіровограда № 206 від 10.03.2016 року [PERSON] з 2007 року за адресою: м. Кіровоград, вул. Кишинівська, 60 не проживає та не зявляється. Згідно з інформацією УДМС України в Кіровоградській області від 11.04.2017 року місце проживання [PERSON], [INFO], з 02.06.1992 року зареєстровано за адресою: [INFO]. Аналогічні дані містяться в домовій книзі для прописки громадян, які проживають в [INFO]. Крім того, відповідно до акту від 10.03.2016 року, складеного за участю [PERSON], проживає за адресою: [INFO], [PERSON], проживає за адресою: [INFO], [PERSON], проживає за адресою: [INFO], останні підтвердили факт того, що в будинку № 60 в м. Кропивницький зареєстровані чотири особи, при цьому, [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2007 року, тобто протягом девяти років. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника житла набувають речових прав, а саме сервітутних (особистий сервітут) на право користування житлом, належним власнику, сутність яких полягає в тому, що суб'єкт даного права має змогу користуватися чужою річчю. Відповідно до ст.395 ЦК України, речовими правами на чуже майно, серед іншого, визнається право користування (сервітут). Крім того, ч. 1 ст. 405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням, за умови збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Більш того, у разі втрати особою статусу члена сім'ї, сервітут не припиняється, однак за відсутності згоди про безоплатне користування житлом колишній член сім'ї повинен вносити плату за користування житлом і за комунальні послуги, що відповідає положенням ч. 4 ст. 156 та ст. 162 ЖК України. При цьому, суд також відзначає, що наявність у члена сім'ї власника житла іншої можливості задоволення своїх потреб у житлі не може бути підставою для припинення права члена сім'ї на користування цим житлом, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд відзначає, що правовідносини між сторонами мають бути врегульовані відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЖК України, згідно з якою член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю сторін між ним і власником житла або законом. Оскільки під час судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON], який набув права користування житловим приміщенням - будинком № 60 по вул. Кишинівській у м. Кропивницький (м. Кіровограді), не проживає в зазначеному вище будинку з 2007 року, тобто понад один рік, та не використовує житло за цільовим призначенням для проживання, а так само не встановлено, що відповідач претендував на користування зазначеним будинком, або ж намагався вселитися в будинок, приймаючи також до уваги, що між сторонами не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж той, який встановлений Законом, суд приходить до висновку про те, що існують передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON], в інтересах якої діє її законний представник [PERSON] про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування відповідним житловим приміщенням, а саме: житловим будинком № 60 по вул. Кишинівській у м. Кропивницький, при цьому судом при вирішенні справи враховується також правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16.01.2012 р. у справі №6-57цс11, відповідно до якого у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням викладеного вище, необхідним є визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Крім того, згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 640 грн. залишити по фактично понесеним позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved