Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшла заява Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про визнання майна безхазяйним (у порядку ст. 137 ЦК УРСР 1963 року). В обґрунтування вказаної заяви зазначалося, що 25 квітня 1995 року померла [PERSON], яка мешкала у с. Лящівка Чорнобаївського району Черкаської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,92 га, розташована на території Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Лящівська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області для розшуку спадкоємців [PERSON] 24 січня 2014 року зверталася з відповідним повідомленням до газети «Світлий шлях», але на даний час ніхто до сільської ради з повідомленням про намір оформити спадкове майно не звернувся. У зв'язку з цим, вказуючи на наявність повноважень на представництво інтересів держави у суді, Чорнобаївський відділ Золотоніської місцевої прокуратури просив визнати зазначену земельну ділянку безхазяйною. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви, в яких заявлені вимоги підтримали та просили провести розгляд справи за їх відсутності (а.с. 29, 30). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 24 квітня 1995 року померла [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть від 25 квітня 1995 року № 12 (а.с. 10). Відповідно до копії довідки Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 30 травня 2018 року № 710, виданої на підставі погосподарської книги № 1 (особовий рахунок № 40), [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO], с. Лящівка, Чорнобаївський район, Черкаська область. Проживала разом із сестрою [PERSON], яка померла 26 серпня 1998 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,92 га, розташована на території Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, що належала їй згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 018832 (а.с. 5-6). Згідно з листом Черкаського обласного державного нотаріального архіву від 5 вересня 2018 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с. 27). Лящівська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області для розшуку спадкоємців [PERSON] 24 січня 2014 року зверталася з повідомленням до газети «Світлий шлях» (а.с. 11), але на час звернення до суду ніхто до сільської ради з повідомленням про намір оформити спадкове майно не звернувся. Положення ч. 1 ст. 1277 ЦК України про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України з 1 січня 2004 року (ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР. Згідно зі ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно з п. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 555 ЦК Української РСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавців немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, та якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Частиною 2 ст. 4 Земельного кодексу України встановлено, що суб'єктами права державної власності на землю виступають: Верховна Рада України на землі загальнодержавної власності України; Верховна Рада Республіки Крим на землі в межах території Республіки, за винятком земель загальнодержавної власності; обласні, районні, міські, селищні, сільські Ради народних депутатів на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 137 ЦК УРСР майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районної, міської ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу. Заява про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше як через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом або виконавчим комітетом селищної, сільської ради народних депутатів. Оскільки законодавство, повноваження органів і процедура визнання майна безхазяйним змінились, суд приходить до висновку про необхідність визнати не успадковану земельну ділянку [PERSON] безхазяйним майном, а тому заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved