Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Бердянського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту, в обґрунтування якого зазначив, що йому на праві власності належить земельна ділянка №51/1 в ОСК «Гроно» в м.Бердянську Запорізької області. Під час реєстрації права власності в Реєстраційній службі Бердянського МРУЮ державним реєстратором було виявлено, що по відношенню до особи з таким самим прізвищем, імям та по-батькові в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис №2969159 від 15.03.2006 року, винесений на підстав повідомлення від 29.03.1980 року Свердловське ПО «Свердловантрацит», обєкт обтяження: невизначене майно. Архівний запис №8 від 29.03.1980 року, заявник [PERSON] Зазначена в реєстрі інформація не дала реєстратору можливості ідентифікувати особу боржника, у звязку з чим ним був направлений запит до Першої Свердловської державної нотаріальної контори Луганської області. Під час державної реєстрації речового права особи боржника по запису №2969159 від 15.03.2006 року точно встановлено не було і тому обтяження було перенесене на його майно по відношенню до його нерухомого майна. Додатково для встановлення особи боржника були направлені запити до Державного архіву Луганської області та виконавчого комітету Свердловської міської ради Луганської області, проте у зазначених архівах відомості про арешт відсутні. ДП «Свердловантрацит», що є правонаступником ПО «Свердловантрацит», також не надало інформацію про особу боржника, оскільки документи по цій справі на підприємстві відсутні. Луганський обласний державний нотаріальний архів повідомив, що для отримання інформації з нотаріального архіву він мав підготувати нотаріально засвідчений запит. На сьогоднішній день Луганський обласний державний нотаріальний архів не працює і отримати від нього інформацію він не має можливості. Відповідно до п.6 ч.1 ст.13 Закону України «Про державний нотаріат» 1975 року, що діяв на час правовідносин, державні нотаріальні контори накладають заборону відчуження житлового будинку. Відповідно до ст.54 цього Закону державний нотаріус або службова особа виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем знаходження житлового будинку накладає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного кооперативу індивідуальних забудовників за повідомленням установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про видачу громадянину позички під будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово- будівельного колективу індивідуальних забудовників. Це ж саме зазначено і в п.п. 149, 150 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затвердженої наказом Мінюсту УРСР 31 жовтня 1975 року №45/5, яка діяла на час правовідносин. Тобто, як вбачається з законодавства, що діяло на той час, єдиною підставою для накладення заборони на відчуження за повідомленням госпрозрахункового підприємства є видача громадянину позички. До того ж заборона на відчуження накладалися не на все майно особи, а на житловий будинок, квартиру або частину квартири, що купувалися за кошти, отримані в позичку. З вищевикладеного можна зробити висновок, що особа з таким прізвищем, імям та по-батькові, як і в нього, працювала на ПО «Свердловантрацит» і їй була надана позичка, у завязку з чим була накладена заборона на відчуження нерухомого майна. З його трудової книжки можна встановити, що в 1980 році він не працював на ПО «Свердловантрацит». Тому можна зробити висновок, що запис №2969159 від 15.032006 року не стосується його. За наявності такого запису в реєстрі він не може вільно розпоряджатися належним йому майном. Тому просив встановити факт того, що запис №2969159 від 15.03.2006 року, внесений на підставі повідомлення від 29.03.1980 року Свердловське ПО «Свердловантрацит», обєкт обтяження: невизначене майно, архівний запис №8 від 29.03.1980 року, заявник [PERSON], не стосується [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву із зазначених у ній підстав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості заяви і наявності підстав для її задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є власником земельної ділянки №51/1, площею 0,0600 га , розташованої в ОСК «Гроно» в м.Бердянську Запорізької області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №282441 від 28.06.1995 року. З [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.08.2013 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна від 22.12.2015 року в розділ «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяження» щодо земельної ділянки №51/1, розташованої в ОСК «Гроно, та яка на праві приватної власності належить заявнику, державним реєстратором під час здійснення державної реєстрації права власності 22.04.2013 року за заявою [PERSON], з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна було перенесено запис №2969159 від 15.03.2006 року, внесений на підставі повідомлення від 29.03.1980 року Свердловське ПО «Свердловантрацит», обєкт обтяження: невизначене майно, архівний запис №8 від 29.03.1980 року, заявник [PERSON] На запити державного реєстратора до Першої Свердловської державної нотаріальної контори та самого заявника до виконавчого комітету Свердловської міської ради Луганської області до Державного архіву Луганської області, ДП «Сверловантрацит», отримати інформацію стосовно особи боржника не представилося можливим за відсутності такої інформації на підприємстві та через зберігання архівних документів Луганського обласного державного нотаріального архіву на тимчасово неконтрольованій території. Наявність запису в реєстрі позбавляє права заявника вільно розпоряджатися належним йому на праві власності нерухомим майном. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить \~виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не \~визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.13 Закону України «Про державний нотаріат» в редакції 1975 року, що діяв на час вчинення нотаріальної дії щодо накладення заборони, державні нотаріальні контори накладають заборону відчуження житлового будинку. Відповідно до ст.54 цього Закону державний нотаріус або службова особа виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем знаходження житлового будинку накладає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного кооперативу індивідуальних забудовників за повідомленням установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про видачу громадянину позички під будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників. Аналогічні положення були викладені в п.п. 149, 150 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затвердженої наказом Мінюсту УРСР від 31 жовтня 1975 року №45/5, яка діяла на час правовідносин. Тобто, єдиною підставою для накладення заборони на відчуження за повідомленням госпрозрахункового підприємства була видача громадянину позички, до того ж заборона на відчуження стосувалася тільки житлових будинків, їх частини, квартир, на будівництво, купівлю чи капітальний ремонт яких видавалася позичка. Із оглянутої судом трудової книжки заявника вбачається, що він ніколи не працював в Свердловському ПО «Свердловантрацит», а тому ні міг отримати суму коштів в позичку від цього підприємства. Отже, на підставі письмових доказів судом достовірно було встановлено, що запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна №2969159 від 15.03.2006 року, внесений на підставі повідомлення від 29.03.1980 року Свердловське ПО «Свердловантрацит», обєкт обтяження: невизначене майно, архівний запис №8 від 29.03.1980 року, заявник [PERSON]А, не стосується заявника. Встановлення цього факту дозволить заявнику в повній мірі реалізувати своє право власника по розпорядженню своїм майном. Тому, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення його заяви. \~

Outcome: approved