Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

До суду надійшов вищевказаний позов, в обґрунтування якого зазначено, що 14.09.1991 року між позивачем та відповідачем відділом ЗАГС м. Антрацит Луганської області, актовий запис № 448, було укладено шлюб .Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна та виховання дітей немає. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Шлюбні відносини фактично припинено з березня 2017 року. Позивач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. Проти прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повідомлень на його адресу. Причини неявки суду не повідомив. 05.04.2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач та відповідач з 14.09.1991 року перебувають у зареєстрованому шлюбі , шлюб було зареєстровано відділом ЗАГС м. Антрацит Луганської області, актовий запис № 448 Луганської області, актовий запис № 448 . Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна та виховання дітей немає. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Шлюбні відносини фактично припинено з березня 2017 року. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем [PERSON] . Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved