Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначив, що 26 серпня 2008 року розпорядженням [PERSON] міського голови №316-к його було звільнено з посади директора міського парку на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України в звязку із реорганізацією. При звільненні повного розрахунку з ним не проведено, чим порушені вимоги ст..47 КЗпП України. На час укладення контракту розмір його заробітної плати становив 1050 гривень на місяць. Заборгованість із виплати заробітної плати становить 12 місяців тобто 12600 гривень. Також з ним не був проведений розрахунок по виплаті відпускних за три роки у сумі 3150 гривень, не виплачена вихідна допомога, яка передбачена ст.44 КЗпП України у сумі 1050 гривень. Оскільки відповідач не провів повний розрахунок при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України він має виплатити середній заробіток за весь час затримки у розрахунку що на день подання позову становить 48 місяців та становить 50400 гривень. За таких обставин просив суд стягнути з [PERSON] міської ради заборгованість із заробітної плати у сумі 67\~200 гривень та спричинену моральну шкоду у сумі 10\~000 гривень. 13 лютого 2013 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області був замінений первісний відповідача виконавчий комітет [PERSON] міської ради на [PERSON] міську раду. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2013 року провадження у дані справі було зупинено у звязку зі смертю позивача; а ухвалою від 23.09.2013 року провадження у справі відновлено та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.12.2013 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди було закрито на підставі п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 29.01.2014 року вказану ухвалу суду першої інстанції від 18.12.2014 року в частині закриття провадження у справі за позовом [PERSON] про стягнення заробітної плати, грошової компенсації за невикористані відпустки, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені скасовано, а справу в цій частині вимог направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. В решті ухвала залишена без змін. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2014 року в якості співвідповідача притягнуто комунальне підприємство по зеленому будівництву і благоустрою міста виконавчого комітету [PERSON] міської ради. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2014 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 10 липня 2014 року позов був частково задоволений: стягнуто з комунального підприємства по зеленому будівництву і благоустрою міста на користь [PERSON] 1870,96 гривень компенсації за невикористану відпустку. В решті у задоволенні позову було відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 квітня 2015 року касаційну скаргу [PERSON] було задоволено частково: рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 10 липня 2014 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Приймаючи вказане рішення суд касаційної інстанції зазначив, що при розгляді справи та встановивши, що правонаступником позивача [PERSON] є його дружина [PERSON] судом не було вирішено питання щодо притягнення її до участі у розгляді даної справи. Вирішуючи позов та стягуючи компенсацію за невикористану відпустку з комунального підприємства по зеленому будівництву, суд не звернув увагу на те, що позивач ставив такі вимоги лише до [PERSON] міської ради і позов в цій частині не змінював та не уточнював. Також не були зясовані обставини щодо наявності заборгованості із нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2015 року до участі у розгляді даної справи була залучена [PERSON], як правонаступник первісного позивача [PERSON], який помер 04 березня 2013 року. В судому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Зазначив, що [PERSON] працював директором міського КП «Парк культури і відпочинку ім. 500 річчя міста [PERSON]». У 2008 році за розпорядженням міського голови [PERSON] був звільнений з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок із виплати заробітної плати за рік, за період з 2005 по 2008 рік йому не були виплачені відпускні, допомога при звільненні відповідно до ст..44 КЗпП України. Оскільки [PERSON] уклав контракт з [PERSON] міською радою відповідно він перебував з нею у трудових відносинах, а отже саме [PERSON] міська рада має нести відповідальність за проведення повного розрахунку з позивачем при його звільненні, виплаті середнього заробітку за час затримки у проведенні такого розрахунку. Представник відповідача [PERSON] міської ради позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначив, що з [PERSON] та [PERSON] міською радою був укладений контракт відповідно до якого останній мав виконувати функції директора міського КП «Парк культури і відпочинку ім. 500 річчя міста [PERSON]». У 2008 році [PERSON] був звільнений з займаної ним посади у звязку реорганізацією цього підприємства. Також за розпорядженням [PERSON] міського голови КП по зеленому будівництву і благоустрою міста, як правонаступника міського КП «Парк культури і відпочинку ім. 500 річчя міста [PERSON]», було зобовязано виплатити останньому наявну заборгованість, а саме грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку. [PERSON] письмово повідомлявся про необхідність забрати трудову книжку та отримати повний розрахунок при звільненні, проте останній уникав цього. Також зазначила, що будь-якої заборгованості із працівниками, втому числі і перед [PERSON], парку при його реорганізації не було. До того ж просила врахувати, що з квітня 2007 року парк фактично не працював, та нікому заробітна плата не нараховувалася і не виплачувалася. Весь цей час, (з 2007 року) [PERSON] не працював, а перебував на лікарняному, у звязку з чим його і було звільнено лише у 2008 році. Вважає, що оскільки [PERSON] у трудових відносинах саме з [PERSON] міською радою не перебував, підстав для стягнення заборгованості з міської ради не має. Такий розрахунок має проводити правонаступник парку КП по зеленому будівництву і благоустрою міста. Представник відповідача КП по зеленому будівництву і благоустрою міста позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з комунального підприємства компенсації за невикористані відпустки яка складає 1870,86 гривень. Також зазначила, заборгованості перед позивачем по виплаті заробітної плати не має, що підтверджено передавальним актом при реорганізації парку. Про необхідність отримати вказану компенсацію, як позивач так і його правонаступник повідомлялися КП проте останній з невідомих причин таку компенсацію відмовляються отримувати. Також просила врахувати, що лікарняні [PERSON] отримав у повному обсязі. Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка та перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] 24 травня 2005 року був призначений та працював на посаді директора парку культури і відпочинку ім. 500-річчя міста [PERSON]. Рішенням десятої сесії [PERSON] міської ради №15 від 25.04.2007 року вирішено припинити діяльність МКП «Парк культури і відпочинку імені 500-річчя міста [PERSON]», як юридичної особи шляхом приєднання о КП по зеленому будівництву і благоустрою міста виконавчого комітету [PERSON] міської ради; визначено КП по зеленому будівництву і благоустрою міста виконкому [PERSON] міської ради правонаступником усього майна, усіх прав та обовязків МКП «Парк культури і відпочинку імені 500-річчя міста [PERSON]». Розпорядженням [PERSON] міського голови №316-к від 26.08.2008 року у звязку з припиненням діяльності міського комунального підприємства «Парк культури ті відпочинку імені 500-річчя міста [PERSON]», як юридичної особи, шляхом приєднання до комунального підприємства по зеленому будівництву і благоустрою міста [PERSON] був звільнений з посади директора міського комунального підприємства «Парк культури і відпочинку імені 500-річчя міста [PERSON]» у звязку з реорганізацією, п.1 ст.40 КЗпП України та зобовязано комунальне підприємство по зеленому будівництву і благоустрою міста виплатити [PERSON] грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку - 28 календарних днів за період роботи з 24.05.2005 року по 23.05.2006 рік, 28 календарних днів за період роботи з 24.05.2006 року по 23.05.2007 року, 28 календарних днів за період роботи з 24.05.2007 року по 23.05.2008 рік та частину невикористаної відпустки 7 календарних днів за період роботи з 24.05.2008 року по 26.08.2008 рік. Вказані обставини підтверджені відповідними записами у трудовій книжці [PERSON], рішенням міської ради від 25.04.2007 року №15 та розпорядженням [PERSON] міського голови від 26.08.2008 року № 316-к. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено з матеріалів справи перед [PERSON] існує заборгованість із виплати компенсації за невикористані відпустки у сумі 1870,95 гривень. Вказана обставина була визнана та не оспорювалася КП по зеленому будівництву і благоустрою міста виконавчого комітету [PERSON] міської ради. При цьому як зазначив представник вказану суму, вони як правонаступник МКП «Парк культури ті відпочинку імені 500-річчя міста [PERSON]» вони розрахували та неодноразово повідомляли як самого [PERSON], так і його дружину (правонаступницю) про необхідність зявитися до підприємства та отримати такі суми. Вказані обставини підтверджені листами, які надсилалися вказаним особам підприємством. При цьому, згідно пояснень представника позивача, вони фактично не заперечували проти цього факту, проте зазначили що підстав для отримання таких коштів від КП по зеленому будівництву і благоустрою не має, оскільки [PERSON] перебував у трудових відносинах саме з [PERSON] міською радою і остання має проводити такі розрахунки. Стосовно наявності заборгованості із виплати заробітної плати суд зазначає наступне. Судом витребовувалися від відповідачів відомості про нараховану та фактично виплачену заробітну плату [PERSON], наявність заборгованості із випалати заробітної плати. На виконання вказаної ухвали суду КП по зеленому будівництву і благоустрою була надана відповідь за №306 від 02.10.2015 року згідно якої заборгованість перед [PERSON] у вказаного підприємства становить 1870,95 гривень компенсація за невикористану відпустку. Також повідомлено що іншої заборгованості перед [PERSON] не має. Стосовно надання видаткових ордерів про отримання заробітної плати [PERSON] повідомлено, що відповідно до наказу №93 від 26.11.2001 року держаної комісії архівів України термін зберігання таких документів становить три роки та вони були утилізовані за спливом терміну зберігання. Аналогічна відповідь за №206 від 07.07.2014 року надавалася відповідачем на запит апеляційного суду Хмельницької області. Факт утилізації вказаних документів підтверджений актом утилізації від 18.12.2012 року, який був долучений до вказаної відповіді. Рішенням чотирнадцятої сесії [PERSON] міської ради №22 від 07.11.2007 року був затверджений передавальний акт міського КП «Парк культури ті відпочинку імені 500-річчя міста [PERSON]». Згідно затвердженого передавального акту станом на 23.07.2007 рік МКП «Парк культури ті відпочинку імені 500-річчя міста [PERSON]» заборгованості із заробітної плати не мало. Факт відсутності заборгованості із заробітної плати на вказаному підприємстві підтверджується фінансовим звітом за яким був складений баланс на 23.07.2007 рік. Факт нарахування заробітної плати [PERSON] за весь період його роботи відповідно до умов укладеного ним контракту підтверджений також відомостями про відповідні суми нарахувань заробітної плати за період з 25.05.2005 по 30.06.2007 рік по МКП «Парк культури ті відпочинку імені 500-річчя міста [PERSON]» та за період з 01.01.2008 по 31.12.2008 рік в ДКП РБУ по зеленому будівництву та благоустрою міста виконавчого комітету [PERSON] міської ради. Згідно оглянутих матеріалів цивільної справи №2-7049/08 за позовом [PERSON] до МКП по зеленому будівництву і благоустрою міста про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та заборгованості за час тимчасової непрацездатності, вбачається що [PERSON] в період з серпня 2007 року по вересень 2008 року перебував на лікуванні, що підтверджено листками непрацездатності. Отже за вказаний період заробітна плата позивачу не нараховувалася. Таким чином матеріалами справи встановлено, що на теперішній час у КП по зеленому будівництву та благоустрою міста виконавчого комітету [PERSON] міської ради існує заборгованість із виплати позивачу компенсації за невикористану відпустку у сумі 1870,95 гривень. Стосовно вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено, позивачу неодноразово повідомлялося про необхідність отримати компенсацію за невикористану відпустку, про що направлялися відповідні листи як [PERSON], так і його правонаступнику [PERSON], проте останні за такою компенсацією не зявилися. За таких обставин, оскільки неотримання такої компенсації [PERSON] сталася не з вини КП п зеленому будівництву та благоустрою міста підстав для її стягнення судом не вбачається. Разом з цим, суд звертає свою увагу на те, що відповідно до положень ст..11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з МКП «Парк культури ті відпочинку імені 500-річчя міста [PERSON]» (працював на вказаному підприємстві, отримував відповідну заробітну плату). Правонаступником всіх прав та обовязків вказаного підприємства після його реорганізації є КП по зеленому будівництву та благоустрою міста виконавчого комітету [PERSON] міської ради. У трудових відносинах [PERSON] міською радою [PERSON] не перебував та відповідно остання є неналежним відповідачем у вказаній справі. Таким чином обовязок із виплати наявної перед позивачем заборгованості лежить саме на КП по зеленому будівництву та благоустрою міста виконавчого комітету [PERSON] міської ради. Судом розяснено представнику позивача його право уточнити позовні вимоги в частині особи, з якої слід стягувати наявну заборгованість. Таким своїм правом останній не скористався зазначивши, що саме [PERSON] міська рада є належним відповідачем та має сплачувати відповідну заборгованість. Таким чином, оскільки позивач чи його представник позов не уточнювали, позовні вимоги до КП по зеленому будівництву та благоустрою міста не заявляли підстав для задоволення позову в частині стягнення компенсації за невикористані відпустки, вихідної допомоги при звільненні не має.

Outcome: dismissed