Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

До суду із заявою звернувся [PERSON] , заінтересована особа Центр надання адміністративних послуг Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказавши що документом, що посвідчує його особу є посвідка на постійне місце проживання. На підставі договору купівлі-продажу від 19.06.2001 року йому належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Маючи намір провести реєстрацію прав на вищезазначене нерухоме майно було встановлено, що в зазначених правовстановлюючих документах помилково вказано його прізвище « [PERSON] » замість - « [PERSON] ». У зв`язку з викладеним та для оформлення реєстрації прав на нерухоме майно заявник просить суд встановити факт належності йому Договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Новомиргородського районного нотаріального округу Герасимчук В.К. від 19 червня 2001 року, серія АЕВ № 022185. Заявник у судовому засіданні підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Заінтересована особа повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте представник направив до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, заяву визнає повністю та не заперечує проти її задоволення. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких обставин. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [INFO] народився заявник [PERSON] , що підтверджується копією посвідки про народження серії [NUMBER] . Документом, що посвідчує особу заявника є посвідка на постійне місце проживання серії [NUMBER] , виданого органом 3501 від 25.04.2017 року. На підставі договору купівлі-продажу від 19.06.2001 року заявнику належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією вищевказаного договору серії АЕВ № 022185, зареєстрованого в реєстрі № 1057. Маючи намір провести реєстрацію прав на вищезазначене нерухоме майно було встановлено, що в зазначених правовстановлюючих документах помилково вказано прізвище заявника « [PERSON] » замість правильного - « [PERSON] ». Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі викладеного, суд вважає, що розбіжність у написанні прізвища заявника, виникла в результаті описки (граматичної помилки) під час перекладу з російської на українську мову. За таких обставин суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved