Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою звернувся Орган опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації в інтересах [PERSON], [INFO], в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], передати дитину на утримання та виховання дідусю - [PERSON] та стягнути з відповідача на користь фізичної особи, на утриманні якої буде дитина, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що [PERSON] не займається вихованням власної дитини - малолітнього сина [PERSON], [INFO], не цікавиться його розумовим та фізичним розвитком, не приймає участі в утриманні дитини. Дитина разом з матір'ю не проживає. З 2008 року дитина проживає та навчається в Молочанській школі-інтернат. Відповідач дитину в закладі не відвідує, а відвідують та забирають її додому на вихідні, святкові та канікулярні дні дідусь та тітка. [PERSON] отримує на утримання дитини державну соціальну допомогу, яку витрачає не за призначенням. Вказані обставини свідчать про те, що відповідач свідомо нехтує виконанням своїх батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви просить суд розглянути справу у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають. Відповідач в судове засідання не з'явилась, згідно наданої заяви просить суд розглянути справу у її відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи Служби у справах дітей Токмацької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилась, згідно наданої заяви просить суд розглянути справу у їх відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви просить суд розглянути справу у його відсутність, а позовні вимоги задовольнити. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, знаходить позов, таким, що підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю дитини [PERSON], [INFO]. З 2008 року дитина проживає та навчається в Молочанській школі-інтернат. Згідно інформації від 26.08.2014 року виконавчого комітету Молочанської міської ради відповідач не виконує батьківські обов'язки: не працює та не перебуває на обліку в центрі зайнятості, зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається, навіть разом з нею не проживає, не утримує її, уваги не приділяє. В 2011 році питання щодо способу її життя (заняття проституцією) розглядалось на адмінкомісії. Згідно довідки від 16.01.2014 року № 2 Молочанської школи-інтернат [PERSON] дитину в закладі не відвідує, а відвідують та забирають її додому на вихідні, святкові та канікулярні дні дідусь та тітка. Згідно довідки від 22.08.2014 року № 44 Молочанської школи-інтернату [PERSON] батьківські збори в школі не відвідувала, шкільним життям дитини не цікавилась, в 2013-2014 навчальних роках забирала дитину на вихідні дні двічі - в квітні та травні. Весь час приводять та забирають зі школи дитину бабуся, дідусь або тітка, які також забезпечували хлопця одягом, взуттям та шкільним приладдям. Весь інший час матір навчанням та вихованням сина не цікавилась, не телефонувала, письмових запитів на адресу закладу не надсилала. За інформацією Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області, від 108.02.2014 року № 49/2615 відносно [PERSON] 07.02.2014 року складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП. [PERSON] отримує на утримання дитини державну соціальну допомогу, яку витрачає не за призначенням. Крім того, до служби у справах дітей було надіслане клопотання від 26.08.2014 року № 834 виконкому Молочанської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] р.н. по відношенню до її малолітньої дитини, [PERSON], [INFO] р.н. Вказані обставини свідчать, що відповідач [PERSON], не цікавиться життям сина, не турбується про його здоров'я, розвиток, матеріальні потреби, не приймає участі в його вихованні та утриманні. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального. Батько не створив умов для нормального розвитку дитини, а навпаки. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з подружжя, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років (ст.165 СК України). Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками. Згідно висновку служби у справах дітей Токмацької райдержадміністрації №01-47/829 від 03.08.2014 року встановлена доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно сина [PERSON], [INFO]. Абзацом 2 ч.2 ст.166 СК України встановлено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до п.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved