Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

\~До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування вимог зазначив, що 18.09.2016 померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно: земельний пай у землях КСП «Шлях до комунізму» с. Розпасіївка Троїцького району Луганської області, право власності на який посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0099353; виділена з земельного паю земельна ділянка площею 7,78 га ріллі, кадастровий № 4425485500:08:002:0089, що розташована на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 082992; виділена з земельного паю земельна ділянка площею 1,00 га сіножатей поліпшених, кадастровий № 4425485500:09:001:0132, що розташована на території Розпасіївської сільської ради, що раніше, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 100457. Він спадкоємець першої черги за законом . Інших спадкоємців немає. У державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 100457 площа земельної ділянки вказана 1,00 га сіножатей поліпшених, у державному земельному кадастрі після уточнення площа земельної ділянки вказана 0,998 га. При зверненні до нотаріальної контори з'ясувалося, що отримання свідоцтва про спадщину не можливе без уточнення площі земельної ділянки. Але з заявою про уточнення площі земельної ділянки до ДЗК може звернутися тільки власник, який помер. На підставі викладеного, просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В судове\~ засідання позивач не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та визнає позовні вимоги. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть\~ участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON]\~ підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії І-ЕД №486236, актовий запис №16 від 20.09.2016 року (а.с. 5). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та його померлою матір'ю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 378361 від 22.02.2017 року (а.с. 9). Згідно копії актового запису про смерть № 7 від 09.03.1987, [PERSON] помер 07.03.1987 (а.с. 63). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0099353, виданого 17.01.1997, [PERSON] зареєстровано власником земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності КСП «Шлях до комунізму», розміром 9,53 в умовних кадастрових га (а.с. 6). Згідно копії державного акту на право власності на землю серії ЛГ № 082992, [PERSON] виділена з земельного паю земельна ділянка загальною площею 7,78 га, кадастровий № 4425485500:08:002:0089, що розташована на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с. 7). Згідно копії державного акту на право власності на землю серії ЛГ № 100457, [PERSON] виділена з земельного паю земельна ділянка загальною площею 1,00 га сіножатей поліпшених, кадастровий № 4425485500:09:001:0132, що розташована на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с. 8). Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 9-12-0.2-3792/2-17 від 13.09.2017, [PERSON] була членом КСП «Шлях до комунізму». 10.02.1997 [PERSON] отримала сертифікат на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0099353. 28.04.2004 [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 082992 на площу 7,78 га ріллі, цільове призначення ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 100457 на площу 1,00 га сіножаті поліпшені, цільове призначення ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 66, 67, 68, 69, 70, 71). Згідно копії довідки № 173 від 16.03.2017, виданої Розпасіївською сільською радою Троїцького району Луганської області, [PERSON], [INFO], на момент своєї смерті 18.09.2016, була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO], б.№ 42. Разом з нею проживав та був зареєстрований її син, [PERSON] (а.с. 11). Судом встановлено, що факт прийняття позивачем спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON], підтверджується заявою про прийняття спадщини від 22.02.2017 (а.с. 55). Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №48913092 та № 48913109 від 30.08.2017, наданою приватним нотаріусом Троїцького районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], після смерті [PERSON], яка померла 18.09.2016 року була заведена спадкова справа № 28/2017 від 22.02.2017 на підставі заяви № 44 про прийняття спадщини [PERSON] Будь-які інші заяви (про прийняття чи відмову від прийняття спадщини) у спадковій справі відсутні (а.с.54, 55, 56, 57). Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~\~\~\~ З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON], відмови від прийняття спадщини не вчиняв, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає, а також те, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов\~ підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved