Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

До суду із позовом звернувся [PERSON] до Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, треті особи Новомиргородська районна державна адміністрація, Відділ Держгеокадастру у Новомиргородському району Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, вказавши, що 10 серпня 1995 року померла мати позивача - [PERSON], а 03 січня 2011 помер батько позивача [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 5,48 га на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. За життя [PERSON] заповіту не складала. Разом з нею до дня смерті проживав її чоловік [PERSON], тобто він фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини, але своїх спадкових прав так і не оформив. Після смерті [PERSON] його син (позивач у справі) [PERSON] прийняв спадщину батька шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Новомиргородської державної нотаріальної контори. Тобто він прийняв весь обєм спадкового майна, включаючи всі права та обовязки, які належали його батькові на час відкриття спадщини, включаючи також те, що успадковане батьком після смерті дружини, його матері [PERSON]. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. 06 липня 2011 року позивач отримав в Новомиргородській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину частину спадкового майна після смерті батька, [PERSON], а саме на земельну ділянку, яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю. 18 вересня 2017 року у відділі Держгеокадастру у Новомиргородському районі позивач довідався, що за життя його мати як колишній член КСП «ім.Шевченка» мала право на отримання земельної частки (пай). Дізнавшись про те, що мати позивача, [PERSON], внесена до списку-додатку членів КСП ім.Шевченка Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області до Державного акта на право колективної власності на землю серії КР №000004 від 13.11.1994 року, за №303, позивач звернувся до державного нотаріуса Новомиргородської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті 10 серпня 1995 року [PERSON] на земельну ділянку. Постановою державного нотаріуса Новомиргородської державної нотаріальної контори [PERSON] від 23 вересня 2017 р. №805/02-31позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що розташована в колишньому КСП ім..Шевченка на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області через те, що у нього відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане майно. Просить суд в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 10 серпня 1995 року, визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай), розміром 5,48 умовних кадастрових гектарів, вартістю 211.\~925 гривень із земель колективної власності по колишньому КСПім. Шевченка на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградськоїобласті. Позивач оповіщений в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив суд задовольнити позов. Представник Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської областів судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без їх участі та не заперечують проти задоволення позову. Представники Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області, відділу Держгеокадастру у Новомиргородському районі Кіровоградської області у судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду у справі були повідомлені у встановленому законом порядку. До суду надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності та не заперечують проти задоволення позову. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 10 серпня 1995 року в селі Коробчине Новомиргородського району Кіровоградської області померла громадянка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ОЛ №248405, видане Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №25. При житті на випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. Відповідно довідки, виданої Коробчинською сільською радою №601 від 19.09.2017 р., [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO] з 1964 року і по день смерті. Разом з нею був прописаний та проживав її чоловік [PERSON], який проживав за даною адресою до смерті, по 03 січня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ОЛ №126962, видане Виконкомом Коробчинської сільської ради, актовий запис №2. Таким чином, після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] відповідно до вимог пункту першого статті 549 ЦК України (від 18.07.1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин) прийняв спадщину, тобто він є таким, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Коробчинської сільської ради №601 від 19.09.2017 року , але не оформив спадкову справу шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті [PERSON] його син (позивач у справі) [PERSON] прийняв спадщину батька шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Новомиргородської державної нотаріальної контори. Тобто він прийняв весь обєм спадкового майна, включаючи всі права та обовязки, які належали його батькові на час відкриття спадщини, включаючи також те, що успадковане батьком після смерті дружини, його матері [PERSON]. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. 06 липня 2011 року позивач отримав в Новомиргородській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину частину спадкового майна після смерті батька, [PERSON], а саме на земельну ділянку, яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю. 18 вересня 2017 року у відділі Держгеокадастру у Новомиргородському районі позивач довідався, що за життя його мати як колишній член КСП «ім.Шевченка» мала право на отримання земельної частки (пай). Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Новомиргородському районі №376/118-17 від 21.09.2017 року позивача повідомили про те, що згідно списку-додатку членів КСП ім..Шевченка, розташованого на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області до Державного акта на право колективної власності на землю серії КР №000004 [PERSON] внесена до зазначеного списку за №303. Також відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Новомиргородською райдержадміністрацією громадянам КСП ім. Шевченка на імя [PERSON] сертифікат не виготовлявся та не видавався. Отже, позивач дізнався про право своєї рідної матері на отримання у власність земельної ділянки з 21.09.2017р. Також при видачі цієї довідки позивача проінформували, що на даний час видати йому сертифікат про право на земельну частку (пай) на померлу матір не є можливим, оскільки видача самих сертифікатів припинена, відсутні бланки такого документа, а також неможливість видачі сертифікату пояснюється ще й тим, що сертифікат може отримати на руки лише його власник, яка 10 серпня 1995 року померла, так і не отримавши сертифікату на право на земельну (частку) пай. Тому дізнавшись про те, що мати позивача, [PERSON] внесена до списку-додатку членів КСП ім.Шевченка Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області до Державного акта на право колективної власності на землю серії КР №000004 від 13.11.1994 року, за №303, позивач звернувся до державного нотаріуса Новомиргородської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті 10 серпня 1995 року [PERSON] на земельну ділянку. Постановою державного нотаріуса Новомиргородської державної нотаріальної контори [PERSON] від 23 вересня 2017 р. №805/02-31позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що розташована в колишньому КСП ім..Шевченка на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області через те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на майно, необхідний для вчинення нотаріальної дії. Таким чином, вичерпавши всі наявні правові можливості для захисту своїх цивільних прав, позивач був змушений звернутися з даною позовною заявою до суду. Згідно із Указом Президента України від 08.08.95 р. №270 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільгосппідприємствам і організаціям», Законом України «Про колективне сільгосппідприємство» - право на земельну ділянку (пай) мають члени колективних сільгоспідприємств, кооперативів, акціонерних товариств, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому та залишились його членами. Отже, [PERSON] під час розпаювання земель КСП ім. Шевченка мала законне право на одержання земельної частки (паю) як член цього сільгосппідприємства і була правомірно внесена досписку-додатку членів КСП ім.Шевченка до Державного акта на право колективної власності на землю серії КР №000004 від 13.111994 року, за №303. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 30.08.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельнучастку (пай). Відповідно до ухвали Верховного Суду України від 25.04.2002 року член коллективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, в тому числі й у випадку, коли з різних причин він не зміг отримати сертифікат на право на земельний пай. У відповідності до норм ст. ст.15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вона має право звернутись досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином, право особи на земельну частку (пай) виникає у випадку наявності членства КСП та зазначення прізвища у списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті , той з подружжя, який його пережив та батьки. В судовому засіданні встановлено, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] та [PERSON] немає. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом, а тому в порядку ст. ст. 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258-1261, 1268-1270 ЦК України, суд прийшов до безсумнівного висновку, що позовна заява підлягає задоволенню та вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 10 серпня 1995 року, за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай), розміром 5,48 умовних кадастрових гектарів, вартістю 211.\~925 гривень із земель колективної власності по колишньому КСПім.Шевченка на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved