Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Заявник [PERSON] 25 квітня 2018 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що вона є донькою [PERSON], яка померла 08 квітня 2018 року в м. Торез Донецької області, про що їй було видане лікарське свідоцтво про смерть. Вона звернулася до Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області для державної реєстрації смерті, але йому було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті було предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті матері необхідно заявнику для державної реєстрації смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] двори Володарського району Орловської області, громадянки України, визнавши датою її смерті 08 квітня 2018 року та місце смерті - м. Торез Донецької області. Заявник в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи\~Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про народження ХЖ № 603661, виданого 29 листопада 1952 року міським бюро ЗАГС м. Орел, [PERSON] є донькою [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу І-НО № 458723, виданого 06 липня 1974 року відділом ЗАГС м. Торез, 06 липня 1974 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті № 15.39-94/1728 від 25 квітня 2018 року, Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області заявнику відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ,\~\~виданий на території, де органи\~\~державної влади України\~\~ тимчасово не здійснюють свої повноваження. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до роз'яснень, наданих в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть № 30 від 10 квітня 2018 року, [PERSON] померла 08 квітня 2018 року. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 299 ЦПК України. Відповідно до п. 18 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Суд, приходить до переконання, що встановлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення. За наведених обставин, з урахуванням наданих доказів, вимоги заявника є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved