Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Заявник [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати її сина [PERSON] недієздатним у звязку з тим, що він потребує постійної сторонньої допомоги, повністю залежить від неї, через важку розумову відсталість, не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки. Також заявник просить призначити її опікуном над [PERSON]. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не зявився, надав суду письмову заяву, відповідно до якої просив справу слухати за відсутності представника заінтересованої особи вказавши, що не заперечує проти задоволення вимог заяви [PERSON]. При цьому управлінням соціального захисту населення Кривоозерської районної державної адміністрації надано до суду подання, в якому просять призначити опікуном заявника [PERSON] над її сином [PERSON]. Вислухавши заявника [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином заявника [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Кривоозерським райвідділом рагс у Миколаївської області 22 серпня 2000 року. Встановлено, що [PERSON] є інвалідом з дитинства першої А групи, згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією має захворювання: потребує постійного нагляду та догляду, ІПГІ. Спостереження у психіатра. Лікування, нагляд в ендокринолога та обстеження(а.с.6). Згідно Висновку судово-психіатричного експерта №240 Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 підтверджується, що [PERSON] страждає на важку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю. Не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними(а.с.21-26). Відповідно до положень ч.1 ст.39 ЦК України регламентовано, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Положеннями ч.1 ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. За положеннями ч.4 ст.63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічними, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Згідно до положень ч.3 ст.296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до положень ч.1ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає її опікуна. За положеннями ч.6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи вищезазначене, оскільки [PERSON] внаслідок особливостей захворювання не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, захищати свої права та інтереси, в звязку з чим потребує постійного стороннього догляду та встановленню опіки, суд вважає за необхідне визнати його недієздатним та призначити [PERSON] його опікуном. На підставі ст.ст.39, 41, 60, 61, 63 ЦК України,

Outcome: approved