Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Заявник [PERSON] 22 березня 2019 року звернулась в суд з цією заявою, вказуючи, що їй на підставі договору дарування від 26 липня 1972 року, посвідченого державним нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори Одеської області і зареєстрованим у реєстрі за №2675, належить 24/100 частини житлового будинку з відповідними господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Проте, у договорі дарування її прізвище записано як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Встановлення факту належності договору дарування має юридичне значення та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки необхідне для підтвердження права власності. Просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - договору дарування від 26 липня 1972 року, посвідченого державним нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори Одеської області і зареєстрованим у реєстрі за №2675, на 24/100 частини житлового будинку з відповідними господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , виданого на ім`я « [PERSON] ». В судове засідання заявник не з`явилась. Надала суду заяву, згідно якої просила про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з такого. Згідно вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, 26 липня 1972 року державним нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори Одеської області Кондратенко В. І. за реєстровим №2675, було посвідченого договір дарування, згідно умов якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар 24/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Проте, у договорі дарування була допущена помилка. Так, у договорі дарування вказано прізвище, ім`я та по-батькові обдарованого як « [PERSON] ». Згідно копії паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого Котовським МРВ УМВС України в Одеській області 14 жовтня 1999 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявника є [PERSON] Народилась [INFO] року в м. Котовськ Одеської області, російською мовою в паспорті її прізвище, ім`я та по-батькові вказано як « [PERSON] ». З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні прізвища заявника в паспорті та договорі дарування є наслідком різного перекладу прізвища з російської на українську мову. Встановлення факту належності договору дарування має юридичне значення та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки необхідне для підтвердження права власності. Зважаючи не те, що заявник позбавлена змоги в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном через неправильність запису у правовстановлюючих документах, а також на відсутність можливості в позасудовому порядку внести виправлення до вищезазначених документів, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved