Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із вищевказаним позовом, в якому зазначила, що місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: [ADDRESS] Позивач є наймачем квартири за вищевказаною адресою. Відповідач - її колишній чоловік [PERSON] у листопаді 2015 року забрав речі з квартири та більше у ній не з'являвся та не проживав. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] із зняттям відповідача з реєстрації. Ухвалою суду від 27 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач повідомлявся належним чином про відкриття спрощеного позовного провадження у справі за зареєстрованим місцем проживання. Заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а також відзив на позовну заяву не подав, про зміну місця проживання суд не повідомляв. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні 19 червня 2018 року суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності та взаємозв'язку приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є наймачем, з 19.03.1987 зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] Згідно з Довідкою про реєстрацію місця проживання від 13.03.2018 № 875014 місце проживання відповідача також зареєстровано з 27.09.1990 за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі свідоцтвом від 27.06.2017, виданим Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до Акту про не проживання від 24.11.2016 відповідач зареєстрований, але фактично не проживає у квартирі за вищевказаною адресою з листопада 2015 року по теперішній час, його речі у квартирі відсутні. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач фактично не проживає у вищевказаному житловому приміщенні з листопада 2015 року, речі з квартири забрав, суд приходить до висновку про втрату ним права користування цим житлом. Будь-яких доказів на спростування обставин, зазначених в позові, та заявлених вимог, відповідачем суду не надано. Тому, в цій частині позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивач також просить зняти з реєстрації відповідача у вказаній квартирі. Разом з тим, така вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням після набрання законної сили, згідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», є підставою для зняття його з реєстраційного обліку відповідним державним органом. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial