Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

До суду звернулись позивачі із позовною заявою до Гадяцької міської ради Полтавської області, треті особи: Гадяцька державна нотаріальна контора Полтавської області, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в якій прохають: - визнати за [PERSON], [INFO], мешканкою [ADDRESS], право власності на 1/4 частину будинковолодіння після померлої [INFO] матері, [PERSON], в порядку спадкування за законом, яке в цілому складається з житлового будинку - «А-1» загальною площею 68,5 кв. м, житловою площею - 30,1 кв. м, сараю - «Б», погреба - «б», сараю - «В», вбиральні - «Г», сараю - «Д», огорожі - № 1, огорожі - № 2, огорожі - № 3 та воріт огорожі - № 4, розташованого за адресою: [ADDRESS] - визнати за [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], мешканкою [ADDRESS], право власності на 5/16 частин будинковолодіння після померлого [INFO] діда, [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, яке в цілому складається з житлового будинку - «А-1» загальною площею 68,5 кв. м, житловою площею - 30,1 кв. м, сараю - «Б», погреба - «б», сараю - «В», вбиральні - «Г», сараю - «Д», огорожі - № 1, огорожі - № 2, огорожі - № 3 та воріт огорожі - № 4, розташованого за адресою: [ADDRESS] - визнати за [PERSON], [INFO], мешканкою [ADDRESS], с. Біленченківка Гадяцького району Полтавської області, право власності на 5/16 частин будинковолодіння після померлого [INFO] батька, [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, яке в цілому складається з житлового будинку - «А-1» загальною площею 68,5 кв. м, житловою площею - 30,1 кв. м, сараю - «Б», погреба - «б», сараю - «В», вбиральні - «Г», сараю - «Д», огорожі - № 1, огорожі - № 2, огорожі - № 3 та воріт огорожі - № 4, розташованого за адресою: [ADDRESS] - визнати [PERSON], [INFO], мешканкою [ADDRESS] право власності на 1/8 частину будинковолодіння після померлого [INFO] батька, [PERSON], як обов'язкову частку у спадковому майні, яке в цілому складається з житлового будинку - «А-1» загальною площею 68,5 кв. м, житловою площею - 30,1 кв. м, сараю - «Б», погреба - «б», сараю - «В», вбиральні - «Г», сараю - «Д», огорожі - № 1, огорожі - № 2, огорожі - № 3 та воріт огорожі - № 4, розташованого за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 листопада 1962 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, після реєстрації якого подружжю присвоєно спільне прізвище [PERSON], які є батьками [PERSON] [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON]. В свою чергу, [PERSON] є дочкою [PERSON], а [PERSON] та [PERSON] були її дідом та бабою. За час шлюбу, [PERSON] та [PERSON] було збудовано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. На підставі рішення виконкому Гадяцької міської ради народних депутатів від 19 серпня 1988 року № 234 право власності на житловий будинок оформлено на ім'я [PERSON] та видано свідоцтво [NUMBER] на право особистої власності на домоволодіння. Згідно реєстрового напису на вказаному документі про право особистої власності зазначене домоволодіння зареєстроване в Полтавському МБТІ на праві особистої власності за [PERSON] та записане в реєстрову книгу № 4 за реєстровим № 375 01 вересня 1988 року. Вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вулиця [ADDRESS], м. Гадяч Полтавської області загальною площею 68,5 кв. м, житловою площею 30,1 кв. м, позначений літерою А-1, складається з сараїв Б, В, Д, погреба б, вбиральні Г, огорож № 1-4. [INFO] померла [PERSON], яка була зареєстрована станом на [INFO] р. за адресою: м. Гадяч, вул. [ADDRESS]. На день її смерті разом з нею були зареєстровані: чоловік - [PERSON], дочка - [PERSON], онука - [PERSON] Таким чином, на час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за законом першої черги, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, фактично спадщину прийняли, а також звернулися до Гадяцької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак свідоцтва про право на спадщину не отримували. Окрім [PERSON] та [PERSON], спадкоємцями за законом першої черги після померлої матері [PERSON], були: дочка - [PERSON], дочка - [PERSON], які спадщину не прийняли. 19 липня 2006 року після померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] держнотконторою заведена спадкова справа, яка там і зберігається, що стверджується відповідною інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. Не оформивши своїх спадкових прав за життя, [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС Гадяцького РУЮ у Полтавській області [INFO]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє нерухоме майно, зокрема житловий будинок під № 25 та земельну ділянку, які знаходяться по [ADDRESS] в м. Гадяч, заповів дочці - [PERSON] та онуці - [PERSON] в рівних долях. [PERSON] був зареєстрований станом на [INFO] за адресою: м. Гадяч, вул. [ADDRESS]. На день його смерті разом з ним були зареєстровані: дочка - [PERSON], онука - [PERSON] У встановлений законом строк [PERSON], [PERSON], подали заяви про прийняття спадщини. Окрім того, заяву про прийняття спадщини було подано і [PERSON], як спадкоємцем по закону першої черги, що має право на обов'язкову частку у спадщині як особа - інвалід III групи. 01 грудня 2015 року після померлого [INFO] [PERSON], приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М. заведена спадкова справа. 27 жовтня 2017 року Гадяцькою державною нотаріальною конторою було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] на будинок, який розташований у м. Гадяч, вул. [ADDRESS], Гадяцького району Полтавської області, що належав померлому [PERSON] у зв'язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності померлої [PERSON] на нерухоме майно, а також неможливістю визначення частки раніше померлої [PERSON] у спільному з [PERSON] майні в зв'язку зі смертю іншого з подружжя, який за життя не оформив до смерті свої спадкові права. Постановами приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. відмовлено відповідно [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцям за заповітом, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] Відмова мотивована тим, що крім [PERSON], після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцем була також [PERSON], однак питання про те, чи претендував [PERSON] на видачу на його ім'я свідоцтва про право власності на майно, придбане в спільному майні подружжя, не вияснено. Також, постановою приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов'язкову долю після смерті [INFO] [PERSON] Відмова мотивована тим, що інші спадкоємці, а саме: [PERSON] та [PERSON] не вирішили питання спадкування спадкового майна, відтак нотаріус не має можливості визначити частку обов'язкової долі спадкоємця [PERSON] В зв'язку з цим, позивачі не мають можливості оформити право власності в порядку спадкування на домоволодіння, а тому вимушені звернутися до суду з даною позовною заявою. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не з'явились, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та прохають суд їх задовольнити. Представник відповідача - Гадяцької міської ради Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа - приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. у судове засідання не з'явилась, надавши заяви про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог позивачів не заперечує. Відповідно п. 9 ч. 1 розділу XIII (Перехідні положення) ЦПК України в редакції, яка чинна станом на 15.12.2017 року (надалі - ЦПК України), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Частина 3 ст. 211 ЦПК України передбачає, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.11.1962 року у РАЦС м. Гадяч Полтавської області Шкляр Василь Гаврилович зареєстрував шлюб із [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.11.1962 року. Відповідно копій: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.07.1973 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.02.1968 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11.12.2014 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.02.1963 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.01.2016 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) [PERSON], [INFO], [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) [PERSON], [INFO]. В свою чергу, матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.10.2000 року. Із копій рішення виконавчого комітету Гадяцької міської Ради народних депутатів Полтавської області № 234 від 19.08.1988 року та свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння [NUMBER] від 19.08.1988 року, зареєстрованого в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації та записаного а реєстрову книгу № 4 за реєстровим номером № 375 від 01.09.1988 року вбачається, що в цілому домоволодіння, яке розташоване в м. Гадяч по [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на праві особистої власності. Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Гадяч, вулиця [ADDRESS], до складу даного домоволодіння входить: житловий будинок - А-1 загальною площею 68,5 кв. м, житловою площею 30,1 кв. м, сарай - Б, погріб - б, сарай - В, вбиральня - Г, сарай - Д, огорожа - № 1, огорожа - № 2, огорожа - № 3, ворота огорожі - № 4. Відомості з даного технічного паспорта узгоджуються з відомостями, зазначеними повідомленні Приватного підприємства Полтавського бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР» № 4733 від 25.05.2017 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.02.2006 року, [PERSON] померла [INFO]. Померла [PERSON] була зареєстрована станом на [INFO] року за адресою: м. Гадяч, вул. [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані: чоловік - [PERSON], дочка - [PERSON], та онука - [PERSON]. Інших зареєстрованих станом на [INFO] року не значилось, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області № 02-10/398 від 30.08.2017 року. Відповідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 364 від 06.12.2017 року та копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 13.12.2017 року, після померлої [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Вказані відомості підтверджується копіями відповідних заяв, що містяться в матеріалах справи. 24.04.2007 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, відповідно якого належний йому будинок під номером двадцять п'ять (25) з господарчими будівлями та земельною ділянкою , що знаходяться по [ADDRESS] в місті Гадяч Полтавської області , заповів в рівних долях доньці - [PERSON] та онуці - [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 24.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2053. Вищевказаний заповіт станом на 18.12.2017 року є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 18.12.2017 року. У копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] значиться, що [PERSON] помер [INFO]. Померлий [PERSON] був зареєстрований станом на [INFO] за адресою: м. Гадяч, вул. [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані: дочка - [PERSON], онука - [PERSON]. Інших зареєстрованих станом на [INFO] не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області № 02-10/399 від 30.08.2017 року. Відповідно повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. № 1512/02-14 від 06.12.2017 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 16.12.2017 року, після смерті [INFO] [PERSON] нотаріусом відкрита спадкова справа №295/2015. Згідно матеріалів спадкової справи заяву про прийняття спадщини подали: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Інших заяв не надходило. Вказані відомості підтверджується копіями відповідних заяв, що містяться в матеріалах справи. Згідно довідки Гадяцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 2578 від 14.12.2017 року, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі та одержує пенсію по інвалідності з 28.04.2000 року по 30.09.2018 року та є інвалідом 3 групи загального захворювання. Наявність 3 групи інвалідності підтверджується також копіями довідок до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ 0484130 від 22.09.2015 року та серії АВ № 0847770 від 07.09.2017 року про повторний огляд. 27.10.2017 року державний нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері - [PERSON], на будинок, який розташований у м. Гадяч, вул. [ADDRESS], що належав [PERSON] у зв'язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності померлої [PERSON] на нерухоме майно та неможливістю визначити її частку в спільному з [PERSON] майні, оскільки останній помер, а за життя свої спадкові права не оформив, що підтверджується відповідною постановою в матеріалах справи. 28.08.2017 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. було відмовлено у видачі свідоцтва на ім'я [PERSON] про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON], оскільки крім нього після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцем була також [PERSON], а з'ясувати питання про те, чи претендував померлий [PERSON] на видачу на його ім'я свідоцтва про право власності на майно придбане в спільному майні подружжя неможливо, що підтверджується відповідною постановою в матеріалах справи. 03.11.2017 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] з підстав, зазначених у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.08.2017 року, що підтверджується відповідною постановою в матеріалах справи. Крім того, 31.10.2017 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. було видано постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов'язкову долю після смерті [INFO] [PERSON], оскільки інші спадкоємці - [PERSON] та [PERSON] не вирішили питання спадкування майна. Як вбачається з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. В момент набуття [PERSON] права власності на домоволодіння по [ADDRESS] в м. Гадяч Полтавської області діяв Кодекс про шлюб та сім'ю від 20.06.1969 року (далі - КпШС), який регулював сімейні відносини. Статтею 22 КпШС визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно ст.ст. 24, 25 КпШС, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. Якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя. Як вбачається з технічного паспорта на вищевказане домоволодіння, всі об'єкти збудовані в період з 1971 року по 1989 рік за час шлюбу [PERSON] та [PERSON], а тому воно вважається спільною сумісною власністю подружжя. За правилами ч. 1 ст. 28 КпШС, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Також, відповідно ч. 2 ст. 378 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пункт 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначає, що право власності припиняється у разі смерті власника. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Із вимог ч. 2, 3 ст. 1225 ЦК України вбачається, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Як визначено ч.ч. 1, 3 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно абз. 17 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, що діяла станом на [INFO], непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. У ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. За правилами ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, факт належності на праві сумісної власності [PERSON] та [PERSON] домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], підтверджено належними доказами у справі. За життя, [PERSON] свою частку у спільному сумісному майні не виділяла. [INFO] року [PERSON] померла. Спадщину за законом після її смерті на підставі ч. 3 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняли її чоловік - [PERSON] та її дочка - [PERSON] Таким чином, виходячи із рівності часток у спільній власності, [PERSON] отримав у власність ? частини вказаного домоволодіння, а [PERSON] - ? частину. Не оформивши своїх спадкових прав, [PERSON] помер [INFO] Спадщину за заповітом у рівних долях в силу вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України отримали дочка померлого - [PERSON] та онука померлого - [PERSON] При цьому, заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] подала і [PERSON], яка має право на обов'язкову частку у спадщині. Враховуючи, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є дочки померлого - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], розмір обов'язкової частки у спадщині складає 1/6 частину. Разом з тим, до складу спадкового майна, що залишилось після померлого [INFO] [PERSON] входить право власності на ? частини, тому [PERSON] спадкує право власності на 1/8 частину вищевказаного домоволодіння, а [PERSON] та [PERSON] отримують у власність в порядку спадкування по 5/16 частин вказаного домоволодіння. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved