Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, яка обґрунтована тим, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2012 року по справі № 2/0544/2033/2012 з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.07.2012 року та до повноліття дитини. Позивач зазначає, що 26.07.2016 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , від якого [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Крім того, у 2005 році позивач став учасником дорожньо-транспортної пригоди, отримавши відкритий перелом лівої руки. На теперішній час, замість кістки у його руці встановлені титанові пластини, що є підставою для отримання ним третьої групи інвалідності, проте він не має фінансової можливості її оформити. У зв`язку з карантином та відсутністю транспортного сполучення між м. Краматорськом та смт. Борова Харківської області (лікарня), позивач позбавлений можливості отримати з лікарні виписку про свою хворобу. Власного житла [PERSON] не має, через що він змушений витрачати значні кошти на його оренду. Також зазначає, що під час перебування у шлюбі із відповідачем вони мали спільний сімейний бізнес, а саме продуктовий магазин в с. Тетянівка, який залишився у володінні відповідача. Позивач вказує, що зазначені вище обставини свідчать про дуже скрутний його фінансовий стан, а також про відсутність у нього фінансової можливості сплачувати щомісячно аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки свого заробітку (доходу). На підставі викладеного позивач просить суд змінити розмір аліментів, що були стягнуті рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2012 року по цивільній справі № 2/0544/2033/12 за позовом [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , [INFO] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.07.2012 року та до повноліття дитини [PERSON] , [INFO] , - з 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200,00 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив(а.с.106). Відповідач [PERSON] , та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, надавши суду заяву, у якій просять судове засідання провести без їх участі, позовні вимоги позивача не визнали, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому просили суд закрити провадження у даній справі та стягнути з позивача на її користь витрати на правничу допомогу, які вона оцінює у 8593,00 гривень посилаючись на наступне. Вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки позивач умисно намагається уникнути кримінальної відповідальності за несплату аліментів. Зазначає, що не згодна на зменшення розміру аліментів у зв`язку із тим, що до договору оренди житлового приміщення від 01.01.2020 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , не додано підтвердження про сплату позивачем орендної плати. Також позивачем не доведено підстави для отримання інвалідності внаслідок травмування, підстави вважатися малозабезпеченою сім`єю та підстави несплати аліментів на утримання дитини. Позивачем на підтвердження свого складного матеріального стану не надано до суду довідку про доходи або докази спроб знайти роботу. На теперішній час на примусовому виконанні в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 34863222 по виконанню виконавчого листа № 2/0544/2033/2012 виданого 22.08.2012 року Слов`янськом міськрайонним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання спільної доньки. Станом на 01.03.2020 року борг [PERSON] зі сплати аліментів становив 72 663,27 гривень, проте станом на теперішній час він становить більшу суму. Позивач впродовж 2012 року - березня 2020 року ухилявся від сплати аліментів на утримання доньки. За вказаним фактом 05.06.2020 року СВ Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області внесено відомості до ЄРДР за № 1202000503390001581. Крім того зазначає, що сама має статус особи з інвалідністю, що також ускладнює самостійне утримання неповнолітньої дитини. Вважає, що позивач просить суд ухвалити завідомо неправосудне рішення, обмеживши термін сплати ним аліментів до 28.04.2023 року, тобто коли [PERSON] виповниться лише 14 років (а.с.39-45). Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.02.2009 року, виданого виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.46). Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2012 року по справі № 2/0544/2033/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.07.2012 року до повноліття дитини (а.с.10). 26.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.08.2019 року, виданим Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.2019 року, виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно з п.п. 1.1, 1.2 договору оренди житлового приміщення (квартири) від 01.01.2020 року, укладеним між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар), Орендодавець представляє Орендареві й членам його родини в користування строком на один рік (до 31.12.2020 року) квартиру за адресою: [ADDRESS] . За згодою сторін договором встановлюється щомісячна плата за оренду квартири в розмірі 2800 гривень, до складу якої включені витрати по оплаті комунальних і інших послуг (а.с.19-20). Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, дата проведення державної реєстрації - 04.04.2011 року (а.с. 13-18). Згідно копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 23.10.2013 року [PERSON] є пенсіонером та особою з інвалідністю третьої групи (а.с.36). Як слідує з висновку перевірки Борівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 19.10.2013 року станом на 31.08.2013 року борг [PERSON] зі сплати аліментів по виконанню виконавчого листа № 2/0544/2033/2012 від 22.08.2012 року становить 4556,02 гривень (а.с.53). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.06.2020 року, 05.06.2020 року відомості щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020050390001581. Згідно короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення - 04.06.2020 року до чергової частини Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що відповідно до заяви [PERSON] її колишній чоловік - [PERSON] не сплачує аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.47). Згідно з листом Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 13.03.2020 року станом на 01.03.2020 року борг [PERSON] зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 34863222 по виконанню виконавчого листа № 2/0544/2033/2012 від 22.08.2012 року становить 72 663,27 гривень (а.с.49-51). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Маяківської сільської ради від 13.03.2020 року [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] , батько [PERSON] не надає ні матеріальної, ні фінансової допомоги, не цікавиться проблемами доньки, її станом здоров`я, з огляду на що орган опіки та піклування виконкому Маяківської сільської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.54). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов перебування, проживання, стану здоров`я та обставин дитини від 13.03.2020 року [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] . Житлова площа, на якій проживають дівчинка та її мати відповідають санітарно-гігієнічним нормам, стан здоров`я дитини задовільний (а.с.55). Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Частиною 1 статті 183 та частиною 1 статті 184 СК України встановлено, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці заробітку (доходу) матері, батька. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів позивач посилається на те, що він вдруге одружився та має на утриманні доньку [PERSON] . Також зазначає, що має травмування, які він отримав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відсутністю власного житла, що змушує його витрачати кошти на його оренду, скрутний фінансовий стан, що вказує про відсутність у нього фінансової можливості щомісячно сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного i соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дитини, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. На підставі вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, позивачем до суду не було надано доказів його матеріального забезпечення, а саме довідки про доходи або іншого документа, який підтверджує його матеріальний стан, доказів його травмування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та оформлення у зв`язку із цим інвалідності, доказів, які підтверджують витрати на лікування, придбання ліків, тощо, доказів сплати [PERSON] орендної платні, доказів відсутності можливості працевлаштування, що вказувало би про його скрутний матеріальний стан, внаслідок якого він не має можливості утримувати свою дитину [PERSON] , [INFO] та щомісячно сплачувати аліменти на її утримання у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу). На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у зв`язку зі зміною сімейного стану позивача та перебування на його утриманні меншої доньки, що в розумінні положень ст. 192 СК України є підставою для зміни стягнутих раніше аліментів, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та розмір аліментів, встановлених судовим рішення підлягає зменшенню. Таким чином, з урахуванням зміни сімейного стану позивача, при цьому враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи інтереси дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та зменшення встановленого рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2012 року розміру аліментів з 1/4 частини усіх видів заробітку позивача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.07.2012 року до повноліття дитини [PERSON] - на 1/5 частину заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Суд зазначає, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до 1200,00 гривень щомісячно, не ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, не відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Крім того, відповідач [PERSON] просить суд відшкодувати їй за рахунок позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 8593,00 гривень. На підтвердження наданих адвокатських послуг відповідач надала Договір про надання правової допомоги від 06.02.2020 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Пономарьовим Р.О., розрахунок-специфікація за договором про надання правової допомоги від 06.02.2020 року, акт наданих послуг від 14.06.2020 року, згідно якого вартість наданих послуг за травень-червень 2020 року становить 12276,00 гривень, пропонується знижка з урахуванням матеріального стану клієнта 30%, таким чином вартість послуг складає 8593,00 гривень. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 2 ст. 137 ЦПК). Витрати на професійну правничу допомогу покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 2 ст. 141 ЦПК). При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК). Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Склад та розмір витрат на правничу допомогу, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинен бути наданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги і документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати. Отже, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи не виконання відповідачем [PERSON] вимог закону в частині підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, відсутності обґрунтування витрат на правничу допомогу, відсутності належних доказів понесення відповідачем [PERSON] цих витрат, відсутності платіжних документів, а саме платіжних доручень, квитанцій, товарних чеків про сплату відповідачем витрат на правничу допомогу у розмірі 8593,00 гривень, суд не знаходить підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених [PERSON] у розмірі 8593,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок (а.с.1), отже, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок, що є пропорційним до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial