Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначив, що 01 вересня 2010 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики за яким останній взяв у нього у борг грошові кошти у сумі 550\~000 гривень та зобовязався їх повернути до 30 вересня 2013 року. Факт отримання вказаних грошей у борг підтверджується розпискою, яка була власноруч написана відповідачем. В обумовлений договором строк [PERSON] борг у повному обсязі не повернув та його заборгованість становить 520\~000 гривень. На неодноразові вимоги повернути позичені кошти відповідач не реагує. За таких обставин просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 520\~000 гривень, 3% річних за весь час прострочення виконання грошового зобовязання за період з 01.01.2013 року по 26 червня 2015 рік у сумі 27\~096,99 гривень; суму інфляційних втрат за вказаний період у розмірі 400\~047,00 гривень, а також моральну шкоду у розмірі 1500 гривень. Крім того зазначив, що у звязку з порушенням відповідачем взятих на себе зобовязань, за захистом своїх прав він вимушений був звернутися за правовою допомогою витрати на яку становлять 1\~800 гривень. Просив стягнути вказані суми а також понесені ним витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач та його представник не зявилися. Від представника позивача надійшло письмове клопотання, в якому останній просив розглянути справу за його відсутністю. На позові наполягав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суджу причин. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвали у справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що 01 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики за умовами якого останній отримав у борг грошові кошти у сумі 550\~000 гривень під зобовязання повернути суму борг у строк до 30 вересня 2013 року. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно п.1 договору позики визначено, що факт отримання грошей підтверджується розпискою, яка надана позичальником в момент передачі йому суми позики. Згідно представленої розписки від 01.09.2010 року [PERSON] підтвердив факт отримання ним у борг у [PERSON] грошової суми 550\~000 гривень. З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та посвідчено передання позивачем відповідачеві 01 вересня 2010 року грошової суми у розмірі 550 000 гривень. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до договору позики [PERSON] зобовязалася перед [PERSON] повернути останньому борг до 30 вересня 2013 року. Згідно положень ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки в обумовлений договором строк (30 вересня 2013 року) [PERSON] суму позики не повернув, вимоги позивача про стягнення з останнього суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення виконання зобовязання є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Загальна сума боргу за договором позики становить 520\~000 гривень (в межах заявлених позивачем позовних вимог). 3% річних за період прострочення виконання грошового зобовязання за період з 01.10.2013 року по 26 червня 2015 рік становить 27096,99 гривень із розрахунку: 520\~000 гривень * 3% * 634 днів/ 100% * 365 днів. Інфляційні втрати за період з 01.10.2013 року по 31.05.2015 рік (виходячи із меж заявлених позовних вимог) становлять 400046,40 гривень із розрахунку: 520\~000 гривень (сума боргу) * 1, 76932 (сукупний індекс інфляції за період з 01.10.2013 по 31.05.2015 рік) 520\~000 гривень (сума боргу). Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає, що такі вимоги договором позики не передбачені, не відповідають вимогам закону, а отже є безпідставними та задоволенню не підлягають. Також суд відмовляє у задоволенні вимог позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 1800 гривень, оскільки понесення таких витрат позивачем належними доказами не підтверджено. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу з урахуванням 3% річних та індексу інфляції у загальній сумі 947143,39 гривень (520\~000 + 27096,99 + 400046,40). Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору відповідно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі гривень 3641,31 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial