Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Заявник [PERSON] 11 липня 2018 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності його померлому дідусеві [PERSON] правовстановлюючого документа на право власності на гараж № 175, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Текстильник» в м. Тернополі. В обгрунтування заяви зазначив, що 23 серпня 2015 року помер його дідусь [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належний йому гараж № 175 на території гаражного кооперативу «Текстильник», що в м. Тернополі. Разом із бабусею [PERSON], яка подала заяву про відмову від прийняття спадщини за законом на користь позивача, звернулись в Першу Тернопільську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Однак, 29 листопада 2017 року державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж у звязку із розбіжностями в прізвищі померлого, а саме замість його прізвища, яке вказано в паспорті «Гнатишин», у правостановлюючому доукменті на гараж зазначено «Гнатищин». З наведених підстав позивач просить заяву задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подавши заяву, згідно якої просив здійснювати розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, попередньо подавши заяву у якій просить розглядати справу у відсутності представника нотаріальної контори. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Як вбачається із свідоцтва про народження заявника серії І-ИД № 027011 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України від 30 березня 2006 року, його матірю є [PERSON]. Із свідоцтва про народження серії І-ИД № 254966, виданого Яблунівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області слідує, що батьком матері заявника [PERSON] є [PERSON]. 23 серпня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 193895, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції від 25 серпня 2015 року (актовий запис № 1301). Як вбачається з паспорта громадянина України серії МС № 092120, виданого Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 19 липня 1996 року, дані про [PERSON] вказано: [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], 06 серпня 1989 року зареєстрований за адресою: [INFO]. 15 серпня 1970 року Передмістянською сільською радою Бучацького району Тернопільської області зареєстрований шлюб із [PERSON]. Із постанови державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 4448/02-31 від 24 листопада 2017 року вбачається, що після смерті [PERSON] 23 серпня 2015 року спадкоємцем за законом була дружина померлого [PERSON], яка 15 грудня 2015 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини за законом в користь онука [PERSON], який спадщину прийняв фактом проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно поданих документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж № 175, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Текстильник» в м. Тернополі, встановлено, що власником спадкового гаража був [PERSON], проте відповідно до свідоцтва про смерть помер громадянин [PERSON]. У звязку із розбіжностями у прізвищі померлого, зазначеному у правовстановлюючому документі на гараж № 175, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Текстильник» в м. Тернополі та сівдоцтві про смерть у видачі сівдоцтва про право на спадщину за законом відмовлено. Із договору купівлі-продажу гаража АВЕ № 147038 від 18 листопада 1999 року слідує, що [PERSON], житель [INFO] (покупець) купив у [PERSON] (продавця) цілий цегляний гараж з підвалом № 175 (сто сімдесят пять), що знаходиться в гаражному кооперативі «Текстильник» в м. Тернополі. Згідно реєстраційного посвідчення від 22 листопада 1999 року, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, гараж № 175, кооператив «Текстильник» зареєстровано за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою за реєстром № 3350 від 18 листопада 1999 року і записано в реєстрову книгу за № 873 гараж № 175, гаражний кооператив «Текстильник». Таким чином судом установлено невідповідність даних щодо зазначення прізвища [PERSON], вказаних у договорі купівлі-продажу гаража та реєстраційному посвідченні, де вказано «Гнатищин Мирослав Михайлович», тим даним, які зазначені в паспорті громадянина України, свідоцтві про смерть, де дані про особу зазначені «Гнатишин Мирослав Михайлович». Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. В силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як слідує з заяви [PERSON], у звязку із наявністю вищевказаних розбіжностей у документах в нього виникають труднощі при реалізації його спадкових прав, зокрема, при оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж № 175, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Текстильник» в м. Тернополі. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, які встановлені на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, беручи до уваги, що у всіх документах, виданих на імя [PERSON], зокрема договорі купівлі-продажу та реєстраційному посвідченні, дані щодо імені, по батькові, адреси реєстрації збігаються із даними вказаними у паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть, суд вважає, що запис у договорі купівлі-продажу від 18 листопада 1999 року та реєстраційному посвідченні від 22 листопада 1999 року прізвища «Гнатищин» вчинено помилково. За таких обставин, в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності [PERSON] реєстраційного посвідчення на право власності на гараж № 175, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Текстильник» в м. Тернополі, а необхідність його встановлення зумовлена вагомістю поновлення порушення прав заявника. Тому,\~з метою\~недопущення порушення\~спадкових прав\~заявника,\~реалізація яких\~залежить від\~доведеності факту\~належності [PERSON]\~ правовстановлюючих\~документів,\~а саме\~договору купівлі-продажу та реєстраційного посвідчення на право власності на гараж № 175, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Текстильник» в м. Тернополі, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом. Враховуючи вищезазначені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення шляхом встановлення факту належності [PERSON] договору купівлі-продажу від 18 листопада 1999 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого завідуючим Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, і зареєстрованого в реєстрі за № 3350, та реєстраційного посвідчення на право власності на гараж № 175, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Текстильник» в м. Тернополі, виданого на імя «Гнатищина Мирослава Михайловича». Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved