overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

За позовом позивач просить визнати [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] , котрий належить [PERSON] на праві приватної власності. В обґрунтування своїх вимог у позові [PERSON] зазначила про те, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . Цей факт підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 15 листопада 2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 145546647 від 15 листопада 2018 року. Коли позивач стала власником будинку та оглянула домову книгу, то виявила, що в її будинку з 10 листопада 1977 року зареєстрована відповідач [PERSON] , а з 24 жовтня 2012 року зареєстрована відповідач [PERSON] . [PERSON] є попереднім власником будинку, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] .. Відповідачі вже декілька років не проживають у належному позивачеві будинку, вони не є родичами позивача, та не ведуть спільного господарства. Де на цей час мешкають відповідачі позивачеві не відомо. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю, у неї відсутні заперечення проти заочного вирішення справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не прибули, були повідомлені належним чином про час та місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а.с. 26-31), причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву чи письмової заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити на основі правил, закладених у норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, за приведених вище обставин, викладених у позові, які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, адже вони доводяться даними копій доданих до позову документів, зокрема, відомостями копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 листопада 2018 року та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 145546647 від 15 листопада 2018 року, за яким позивач є власником згаданого вище житла (а.с. 6-8), даними копії домової книги про реєстрацію місця проживання особи щодо зареєстрованого у цей час місця проживання відповідачів в житлі позивача (а.с. 9). З огляду на викладене, суд убачає за потрібне позов задовольнити, визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] , котрий належить на праві власності позивачеві. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути порівну з кожного з відповідачів на користь позивача сплачений нею при подачі позову судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

За позовом позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS], котрий належить [PERSON] на праві приватної власності. В обґрунтування своїх вимог у позові [PERSON] зазначила про те, що позивач є власником будинку [ADDRESS]. Цей факт підтверджується договором дарування жилого будинку від 20 грудня 2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28 грудня 2004 року. З 19 червня 2009 року у належному позивачеві будинку зареєстрований колишній чоловік позивача [PERSON]. Проте відповідач з травня 2016 року у вказаному будинку не проживає. Де на цей час мешкає відповідач позивачеві не відомо. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю, у неї відсутні заперечення проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а.с. 41-43), причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву чи письмової заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити на основі правил, закладених у норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, за приведених вище обставин, викладених у позові, які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, адже вони доводяться даними копій доданих до позову документів, зокрема, відомостями копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, за яким позивач є власником згаданого вище житла (а.с. 9), даними довідки про реєстрацію місця проживання особи щодо зареєстрованого у цей час місця проживання відповідача в житлі позивача (а.с. 10). З огляду на викладене, суд убачає за потрібне позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS], котрий належить на праві власності позивачеві. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

За позовом позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS], котрий належить [PERSON] на праві приватної власності. В обґрунтування своїх вимог у позові [PERSON] зазначила про те, що позивач є власником будинку [ADDRESS]. Цей факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13 червня 2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 127478195 від 13 червня 2018 року. З 10 лютого 2004 року у належному позивачеві будинку зареєстрований її двоюрідний брат [PERSON]. Проте відповідач тільки зареєстрований у вказаному будинку, але ніколи у цьому будинку з вказаної дати не проживав та не проживає зараз. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю, у неї відсутні заперечення проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, відзиву не подав, але подав до суду до початку розгляду справи по суті письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити на основі правил, закладених у норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, за приведених вище обставин, викладених у позові, які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, адже вони доводяться даними копій доданих до позову документів, зокрема, відомостями копії свідоцтва про право на спадщину за законом та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за яким позивач є власником згаданого вище житла (а.с. 6, 7), даними довідки про реєстрацію місця проживання відповідача (а.с. 8). З огляду на викладене, суд убачає за потрібне позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS], котрий належить на праві власності позивачеві. Приписами ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України обумовлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на те, що відповідач визнав позов повністю, суд переконаний у закономірності повернення позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

За позовом позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] , котрий належить [PERSON] на праві приватної власності. В обґрунтування своїх вимог у позові [PERSON] зазначила про те, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . Цей факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27 червня 2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 90666398 від 27 червня 2017 року. З 16 травня 2016 року у належному позивачеві будинку ще з дозволу колишнього власника будинку зареєстрований [PERSON] . Проте відповідач тільки зареєстрований у вказаному будинку, але ніколи у цьому будинку не проживав та не проживає. Де на цей час мешкає відповідач позивачеві не відомо. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю, у неї відсутні заперечення проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а.с. 24-26), причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву чи письмової заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити на основі правил, закладених у норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, за приведених вище обставин, викладених у позові, які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, адже вони доводяться даними копій доданих до позову документів, зокрема, відомостями копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 червня 2017 року та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 90666398 від 27 червня 2017, за яким позивач є власником згаданого вище житла (а.с. 6-7), даними копії домової книги про реєстрацію місця проживання особи щодо зареєстрованого у цей час місця проживання відповідача в житлі позивача (а.с. 8-9). З огляду на викладене, суд убачає за потрібне позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] , котрий належить на праві власності позивачеві. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею при подачі позову судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

За позовом позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 231, який розташований по вулиці Прямій у місті Семенівка Чернігівської області, котрий належить [PERSON] на праві приватної власності. В обґрунтування своїх вимог у позові [PERSON] зазначила про те, що позивач є власником згаданого вище будинку. Цей факт підтверджується договором дарування житлового будинку від 19 січня 1995 року та реєстраційним написом на договорі від 25 січня 1995 року. У належному позивачеві будинку зареєстрований син позивача [PERSON]. Проте відповідач з 2009 року у вказаному будинку не проживає. Де на цей час мешкає відповідач позивачеві не відомо. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю, у неї відсутні заперечення проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а.с. 27-29), причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву чи письмової заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити на основі правил, закладених у норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, за приведених вище обставин, викладених у позові, які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, адже вони доводяться даними копій доданих до позову документів, зокрема, відомостями копії договору дарування, за яким позивач є власником згаданого вище житла (а.с. 10-11), даними довідки про реєстрацію місця проживання особи щодо зареєстрованого у цей час місця проживання відповідача в житлі позивача (а.с. 13). З огляду на викладене, суд убачає за потрібне позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 231, який розташований по вулиці Прямій у місті Семенівка Чернігівської області, котрий належить на праві власності позивачеві. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею при подачі позову судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

За позовом позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 6, який розташований по вулиці Дарвіна у місті Семенівка Чернігівської області, котрий належить [PERSON] на праві приватної власності. В обґрунтування своїх вимог у позові [PERSON] зазначила про те, що позивач є власником будинку № 6, який розташований по вулиці Дарвіна у місті Семенівка Чернігівської області. Цей факт підтверджується договором дарування від 14 вересня 2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 97301437 від 14 вересня 2017 року. З 01 квітня 2009 року в належному позивачеві (на той час належному матері позивача [PERSON]) будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON]. Проте відповідач тільки зареєстрований у вказаному будинку, але з 2014 року в цьому будинку не проживає. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю, у неї відсутні заперечення проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а.с. 34-36), причини своєї неявки суду не повідомив, письмової заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити на основі правил, закладених у норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, за приведених вище обставин, викладених у позові, які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, адже вони доводяться даними копій доданих до позову документів, зокрема, відомостями копії договору дарування та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за яким позивач є власником згаданого вище житла (а.с. 6-8), даними копії довідки Семенівської міської ради Чернігівської області щодо зареєстрованого у цей час місця проживання відповідача в житлі позивача (а.с. 9). З огляду на викладене, суд убачає за потрібне позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 6, який розташований по вулиці Дарвіна у місті Семенівка Чернігівської області, котрий належить на праві власності позивачеві. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

За позовом\~позивач просить\~визнати [PERSON],\~[INFO],\~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням,\~а саме\~будинком №\~7,\~який розташований\~по вулиці\~Садовій у\~місті Семенівка\~Чернігівської області,\~котрий належить\~[PERSON] та\~[PERSON] на\~праві спільної\~часткової приватної власності. В обґрунтування своїх вимог у позові стороною позивачів зазначено про те, що позивачі є власниками будинку № 7, який розташований по вулиці Садовій у місті Семенівка Чернігівської області. Цей факт підтверджується договором дарування частки жилого будинку від 12 квітня 2000 року (13/25 частки за [PERSON] Б.), а також свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11 грудня 2014 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11 грудня 2014 року 12/25 частки за [PERSON] В.). З 23 січня 2009 року у належному позивачам будинку зареєстрований відповідач [PERSON]. Проте відповідач у вказаному будинку не проживав жодного дня і зараз не проживає. Де на цей час мешкає відповідач позивачам не відомо. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не прибули, були повідомлені належним чином про час і місце судового засідання, звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують повністю, у них відсутні заперечення проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а.с.29), причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву чи письмової заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити на основі правил, закладених у норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, за приведених вище обставин, викладених у позові, які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, адже вони доводяться даними копій доданих до позову документів, зокрема, відомостями копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, за якими позивачі є власниками згаданого вище житла (а.с. 9-10), даними копії домової книги про реєстрацію місця проживання особи щодо зареєстрованого у цей час місця проживання відповідача в житлі позивачів (а.с. 11-12). З огляду на викладене, суд убачає за потрібне позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 7, який розташований по вулиці Садовій у місті Семенівка Чернігівської області, котрий належить на праві спільної часткової власності позивачам. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів сплачений ними при подачі позову судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

За позовом позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 1, будинку № 15, який розташований по вулиці Новій у місті Семенівка Чернігівської області, котрий належить [PERSON] на праві приватної власності. В обґрунтування своїх вимог у позові [PERSON] зазначила про те, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS]. З 07 червня 2013 року у належній позивачеві квартирі зареєстрований відповідач [PERSON]. Проте відповідач тільки зареєстрований у вказаному будинку, але з квітня минулого року у цьому будинку не проживає. Відповідач до суду відзив не подав, яким-небудь чином про наявні свої заперечення суд не повідомив. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю, у неї відсутні заперечення проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а.с. 29-31), причини своєї неявки суду не повідомив, письмової заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, інший співвласник вказаного вище житла [PERSON], у судове засідання не прибув, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов він підтримує. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити на основі правил, закладених у норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, за приведених вище обставин, викладених у позові, які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, адже вони доводяться даними копій доданих до позову документів, зокрема, відомостями копії свідоцтва про право власності на житло, за яким позивач є власником 1/2 ідеальної частки згаданого вище житла, а іншим власником 1/2 ідеальної частки є [PERSON] (а.с. 7), даними картки щодо зареєстрованого у цей час місця проживання відповідача в житлі позивача (а.с. 8). З огляду на викладене, суд убачає за потрібне позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 1, будинку № 15, який розташований по вулиці Новій у місті Семенівка Чернігівської області, котрий належить на праві власності позивачеві. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved