Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування - квартирою [ADDRESS] . Обґрунтовують свої вимоги тим, що позивач є основним наймачем квартири [ADDRESS] . В склад сім`ї входили: [PERSON] , дружина позивача - [PERSON] і їх діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Відповідач [PERSON] зареєстрований за зазначеною адресою, але в вищевказаній квартирі не проживає з вересня 2010 р., перешкод у користуванні житловим приміщенням ніхто не чинив, особисті речі в житловому приміщенні відсутні. Відповідач з реєстрації не знявся, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Відповідач зареєстрований за зазначеною адресою, але в вищевказаній квартирі не проживає, перешкод у користуванні житловим приміщенням ніхто не чинив, особисті речі в житловому приміщенні відсутні. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 14.11.2019 року, було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачу направлялись повістка за адресою реєстрації, котра повернулася на адресу суду з відміткою «зза адресою не проживає». Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін в загальному порядку та відзиву на позовну заяву не надав. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено про те, що [PERSON] є основним наймачем квартири [ADDRESS] на підставі ордера № 7287 серія ПР від 31.10.2005р., який виданий Приморською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради на підставі розпорядження № 2589 від 20.09.2005р. (а.с.4). В склад сім`ї входили: [PERSON] , дружина позивача - [PERSON] і їх діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Відповідач [PERSON] зареєстрований за зазначеною адресою, але в вищевказаній квартирі не проживає з вересня 2010 р., перешкод у користуванні житловим приміщенням ніхто не чинив, особисті речі в житловому приміщенні відсутні. Факт не проживання відповідача з вересня 2010р. за місце реєстрації підтверджується актом про не проживання особи підписаний сусідами: [PERSON] , [PERSON] , який керівником ділянки [ADDRESS] [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідач не проживає без поважних на те причин більш значний проміжок часу. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У відповідності зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved