overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Заочним рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 21.04.2021 було частково задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні працівника, стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 53621 (п`ятдесят три тисячі шістсот двадцять одну) грн 50 к., за вирахуванням обов`язкових платежів, внесків та зборів. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод» на користь [PERSON] моральну шкоду у сумі 1000 (одна тисяча) грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 24.05.2021 до суду надійшла апеляційна скарга [PERSON] на заочне рішення Золочівського районного суду Харківської області, справа 01.06.2021 була направлена до Харківського апеляційного суду. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.06.2021 цивільну справу за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні працівника, стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди було повернуто до Золочівського районного суду Харківської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, а саме питання щодо розподілу судовий витрат, зокрема судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди, яка була задоволена судом. У судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила суд вирішити питання про ухвалення судового рішення без її участі не заперечувала проти стягнення судового збору з відповідача. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05 лютого 2021 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті заробітної плати у сумі 53621,50 грн з компенсацією втраченої її частини у зв`язку з інфляцією за період з 13.11.2018 по день ухвалення судового рішення, її середній заробіток за весь період затримки розрахунку, починаючи з дня її звільнення по день ухвалення судового рішення, а також 1000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди; звільнити її від сплати судового збору; витребувати у відповідача довідку про роботу [PERSON] , її середній заробіток та розмір заборгованості з виплати заробітної плати з нарахованою компенсацією втраченої її частини у зв`язку з інфляцією за період з 13.11.2018 по теперішній час. Ухвалою судді Квітки О.О. від 08.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Заочним рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року задоволено позовні вимоги [PERSON] (далі позивач 1), [PERSON] (далі позивач, позивачі), [PERSON] (далі відповідач) про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні земельною ділянкою ( а.с. 129-132, далі - рішення). Після проголошення вступної і резолютивної частини рішення, та виготовлення повного його тексту, судом встановлені обставини щодо не вирішення питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час, місце та дату судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, необхідним ухвалити додаткове рішення виходячи з такого. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч.1 ст. 88 ЦПК України). Суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати (п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України). Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги докази, суд виходить з таких мотивів. Рішення ухвалене на користь позивачів. Позивачі, при зверненні до суду, кожен окремо, сплатили судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, що підтверджується квитанціями про сплату судового збору (а.с. 1, 2). За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення сплаченої суми судового збору з відповідача на користь позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2018 року позовні вимоги комунального підприємства «Теплові мережі «Ізмаїлтеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено в повному обсязі. Представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в порядку ст.270 ЦПК України, посилаючись на те, що під час винесення рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, а саме: направлення відповідачу заяву про збільшення розміру позовних вимог на суму 27 грн. Сторони в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року, суд приходить до наступного висновку. Згідно п. 1 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 3, 4 ст.270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява представника позивачів підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.06.2015 року задоволено позов публічного акціонерного товариства [PERSON] Аваль в особі Одеської обласної дирекції АТ[PERSON] Аваль до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. На адресу суду надійшла заява публічного акціонерного товариства [PERSON] Аваль в особі Одеської обласної дирекції АТ[PERSON] Авальпро ухвалення додаткового рішення, а саме зазначити розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, на який звернуто стягнення. Частина 1 ст.220 ЦПК України визначає, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку про те, заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2019 р. позовні вимоги за вищевказаним позовом задоволено. Представником позивача до суду подана заява про ухвалення додаткового рішення щодо обставин входу на територію земельної ділянки. Відповідачі до судового засідання не з`явились, повідомлялись про дату та час судового засідання належним чином, причини неявки суду невідомі. Вивчивши заяву та матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно до п.1 ч.1 ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що 12 серпня 2019 року заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області задоволено позовні вимоги [PERSON] до відповідачів (а.с.192-193 т.2). Разом з тим, судом не було вирішено питання щодо встановлення місця входу до земельної ділянки та житлового будинку, а саме, як запропоновано експертом, - з боку вул. Єдності через існуючу хвіртку по території земель загального користування державного підприємства «Ізмаїльське лісове господарство» та земель Ізмаїльської міської ради. Відповідно до висновку № 033/2017 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеної 15.05.2017 року, експерт пропонує організувати вхід на територію земельної ділянки, що пропонується виділити [PERSON] , з боку вул. Єдності через існуючу хвіртку по території загального користування (землі Ізмаїльського лісництва та міської ради (запас)). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо необхідності доповнення заочного рішення суду від 12.08.2019 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу був задоволений та розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 06 листопада 1986 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому Одеської, актовий запис № 824. 29.12.2016 року позивач [PERSON] надала суду заяву, якою просила ухвалити додаткове рішення по вищезазначеній цивільній справі, яким після розірвання шлюбу змінити прізвище [PERSON] на дошлюбне «[PERSON]», мотивуючи тим, що в позовній заяві поряд з іншими позовними вимогами, вона просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]», однак в вищевказаному заочному рішенні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2016 року не було зазначено про відновлення її дошлюбного прізвища. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась про час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з поданою заявою, заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2016 року, суд находить вимоги позивача викладені в заяві такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 06 листопада 1986 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому Одеської, актовий запис № 824 був розірваний. Разом з тим, в результативній частині вищевказаного заочного рішення суду, не зазначено, що після розірвання шлюбу змінити прізвище [PERSON] на дошлюбне «[PERSON]», хоча в позовній заяві про розірвання шлюбу позивач [PERSON] просила повернути їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Таким чином, на підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача [PERSON] та ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким після розірвання шлюбу змінити прізвище [PERSON] на дошлюбне «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 березня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено в повному обсязі. Представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в порядку ст.270 ЦПК України, посилаючись на те, що під час винесення рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, які [PERSON] понесла при розгляді справи і які складаються із сплаченого позивачем судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. Сторони в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 березня 2019 року, суд приходить до наступного висновку. Згідно п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3, 4 ст.270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява представника позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2018 року задоволено позовні вимоги [PERSON], розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 08.05.1998 року Першотравневою сільською радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 08. Але вказаним рішення не вирішено питання про судові витрати. Представник позивача просила стягнути з відповідача судові витрати, у звязку з тим, що позивач будучи інвалідом 2 групи, при подачі позову був звільнений від сплати судового збору. У судове засідання відповідач не з'явилася, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та докази щодо сплати судового збору, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. [PERSON] як сторона по справі на користь якого винесено рішення суду, має право в порядку ст.141 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат судового збору. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору, у звязку з тим що являється інвалідом 2 групи, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 16.12.2016 року позов [PERSON] був задоволений. Шлюб, зареєстрований 16 листопада 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 303, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] у своїх позовних вимогах просила стягнути з відповідача [PERSON] сплачений нею судовий збір у сумі 551,00 грн. Згідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо: -п. 4 - судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07.03.2017 року ухваленому за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини позовні вимоги задоволені частково. В заяві [PERSON] ставиться питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом в резолютивній частині рішення про стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку не вказано (доходу), що позбавляє її можливості отримувати аліменти з доходу від приватної підприємницької діяльності. В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чиномїх неявка не перешкоджає розгляду справи. У відповідності зі ст.220 ч. 3 ЦПК України присутність сторін по справі не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню. У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Заочним рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 31 жовтня 2017 року задоволено позов [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 49490 грн. 00 коп., пеню за невиконання зобов'язань з 03.11.2016 р. по 30.09.2017 р. в розмірі 11353, 53 грн., інфляційні втрати за час прострочення зобов'язання з 03.11.2016 р. по 30.09.2017 р. в розмірі 5439, 32 грн. та 3 % річних з 03.11.2016 р. по 04.10.2017 р. в розмірі 1366, 08 грн. та судовий збір. 02 листопада 2017 року представник позивача звернулась з заявою про винесення додаткового рішення, оскільки питання щодо стягнення витрат на правову допомогу залишилося не вирішеним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Сторони до судового засідання не з'явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у тому разі коли питання про судові витрати не було вирішено при ухвалені рішення, суд, що його ухвалив, вирішує це питання відповідно до пункту 4 частини першої статті 220 ЦПК України за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухваленням додаткового рішення. Представником позивача надано розрахунок вартості витрат на правову допомогу за договором про надання правової допомоги від 25.07.2017 року та меморіальний ордер про сплату її вартості в сумі 4800, 00 грн. Частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат на правову допомогу підлягає стягненню 4800, 00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Заочним рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 04 квітня 2017 року позовні вимоги Маріупольського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю задоволено. Відповідно до заочного рішення суду з [PERSON] на користь Маріупольського міського центру зайнятості стягнуто суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 108,80 грн. та судовий збір в сумі 1600, 00 грн. 22 червня 2017 року представник Маріупольського міського центру зайнятості звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення, в якому просить вирішити питання щодо правильного стягнення суми судового збору з відповідача, оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір». Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про винесення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву представника Маріупольського міського центру зайнятості про винесення додаткового рішення необхідно задовольнити, зазначивши в резолютивній частині заочного рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 04 квітня 2017 року, що слід стягнути з [PERSON] на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн., оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved