Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

До Тульчинського районного суду звернулася Тульчинська райдержадміністрація, як орган опіки та піклування до [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - Зарічненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі є батьками [PERSON], [PERSON], [PERSON] Дана сім'я перебуває в полі зору служби у справах дітей Тульчинської районної державної адміністрації. З метою убезпечення дітей та з метою отримання ними кваліфікованої соціально-реабілітаційної допомоги, 20.02.2018 малолітні [PERSON] та [PERSON] влаштовані до Жмеринського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, де вони перебувають по теперішній час. [PERSON] навчається у Тульчинському коледжі ветеринарної медицини БНАУ за спеціальністю «Ветеринарна медицина». У зв'язку з невиконанням відповідачів плану соціального супроводу та покладених на них зобов'язань, виконавчим комітетом Зарічненської сільської ради Тульчинського району прийнято рішення «Про доцільність відібрання малолітніх дітей у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав». У зв'язку з вищевикладеним, представник позивача просить відібрати без позбавлення батьківських прав у [PERSON] та [PERSON], неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття із їх перерахуванням на особисті рахунки дітей у відділені Державного ощадного банку України. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути спрву без його участі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги визнають та просять розглянути справу у їх відсутність. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, сільський голова Зарічненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області надіслав заяву, у якій просить розглянути справу без їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.08.2012, [PERSON], [INFO], копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.12.2009, [PERSON], [INFO], копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 20.05.2015 (а.с.7-9). Також даний факт підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.10-15). Згідно характеристики № 255, від 17.04.2018, виданої виконавчим комітетом Зарічненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області вбачається, що [PERSON] разом зі сім'єю постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. По місцю проживання характеризується посередньо. Зловживає спиртними напоями. Недостатньо уваги приділяє вихованню своїз дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В громадських місцях села вела себе задовільно. Ніде не працює (а.с.18). З характеристики № 354 від 17.04.2018, виданої виконавчим комітетом Зарічненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області встановлено, що [PERSON] разом зі сім'єю постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. По місцю проживання характеризується посередньо. Зловживає спиртними напоями та бійках в сім'ї. Недостатньо уваги приділяє вихованню своїх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В громадських місцях села вів себе задовільно (а.с.19). Наказом Служби у справах дітей Тульчинської РДА за № 106 від 11.12.2017, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], поставлено облік, як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах з підстав проживання у сім'ї де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків (а.с. 22). Відповідно до рішення № 3 від 31.01.08, Комісія з питань захисту прав дитини Тульчинської РДА вирішила доцільним влаштувати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до Жмеринського обласного центру соціально- психологічної реабілітації дітей (а.с.23). Згідно копії довідки № 180 від 14.09.2018, виданої Комунальним закладом «Жмеринський обласний», за період перебування в даному закладі з 20.02.2018 по 14.09.2018 [PERSON] та [PERSON] їх батьки навідували чотири рази, також дітей навідував їх дядько [PERSON] Також, батьки періодично телефонували та цікавилися успіхами дітей (а.с.24). З характеристики, виданої директором Тульчинського коледжу ветеринарної медицини БНАУ, встановлено, що [PERSON], за характером стримана, емоційна, але щира і ввічлива дівчинка. Здорова, фізично розвинена, веде здоровий спосіб життя, шкідливих звичок немає, до правопорушень не схильна (а.с.26). Також встановлено, що рішенням № 7 від 28.09.2018, Комісії з питань захисту прав дитини Тульчинської РДА, сім'ї [PERSON] надавалися послуги з соціального супроводу (а.с. 34). Згідно Акту від 02.10.2018, виконавчого комітету Зарічненської сільської ради Тульчинського району, в житловому будинку [ADDRESS], де проживає сім'я [PERSON] нікого не виявлено. Зі слів сусідів слідує, що [PERSON] проживає в с. Нестерварка Тульчинського району, в будинку періодично проживає [PERSON]. Земельна ділянка не обробляється, запасів дров на зимовий період немає. Це в черговий раз підтверджує той факт, що батьками не вживається жодних заходів за для повернення своїх дітей до біологічної сім'ї (а.с.31-32). Відповідно висновку Служби у справах дітей № 01.01.-40/2083 від 10.10.2018, Тульчинська районна державна адміністрація, як орган опіки і піклування, вважає доцільним відібрання у [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав (а.с.36-37). Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України, передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до вимог ст. 150 СК України, виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов'язками батьків. Частиною 1 ст. 170 Сімейного кодексу України (далі - СК України), передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2 - 5 ч. 1 ст. 164 СК України, а саме якщо батьки: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Крім того, згідно п. 2 ч. 1 цієї ж статті, у разі відібрання дитини, вона передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Підпунктом 2 п. 16 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007, визначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з вимогами ч. 4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштівта інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З ч. 1 ст. 183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. На підставі статей 12, 81 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи, що відповідачі визнали позов, належним чином не виконують покладені на них батьківські обов'язки, з метою захисту життя і здоров'я і недопущення порушення прав неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судові витрати за вимогу про позбавлення батьківських прав та за вимогу про стягнення аліментів - 1409 грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved