Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

До суду із позовом звернувся [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентура», Державного реєстратора Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання незаконним рішення та повернення земельної ділянки вказавши, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. В установлений законом термін позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та 19.03.2015 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно до якого він являється власником ? частини земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], площею 5,8871 га, що розташована на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. В листопаді 2017 року позивачу стало відомо, що 13.08.2013 року між його батьком [PERSON] і ТОВ «Вентура» було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, відповідно до якого дана земельна ділянка передавалася в оренду строком на 10 років. І лише 17.10.2017 року на підставі договору оренди державним реєстратором Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області було зареєстровано право оренди земельної ділянки за юридичною особою ТОВ «Вентура». Позивач вважає, що державна реєстрація договору оренди земельної ділянки від 13.08.2013 року укладеного між [PERSON] і ТОВ «Вентура» порушує його право на право власності на земельну ділянку та просив суд, визнати незаконним рішення державного реєстратора Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37701605 від 23 жовтня 2017 року та скасувати рішення від 23 жовтня 2017 року, індексний номер 37701605 про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки № б/н від 13.08.2013 року, що укладений між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Вентура», (код ЄДРПОУ 32155508), зобов'язати ТОВ «Вентура» повернути позивачу ? частину земельної ділянки площею 5,8871 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просил задовольнити позов з підстав викладених у ньому. Представник відповідача ТОВ «Вентура» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 19.10.2018 року. До суду направив відзив в якому зазначив, що позов не визнає в повному обсязі та просить відмовити в його задоволенні. Крім цього зазначив, що наступні судові засідання просить проводити без участі їх представника. Державний реєстратор Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду у справі була повідомлена в установленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 23.10.2018 року. Раніше до суду направляла письмову заяву у відповідності до якої визнавала позовні вимоги позивача. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності представників відповідачів, за наявними матеріалами справи, на що позивач та його представник у судовому засіданні не заперечували. Заслухавши вказані пояснення та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позов частково за такими обставинами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який являвся батьком позивача. За життя йому належала земельна ділянка № 335, площею 5,89 га, яка знаходиться на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується копією Державного акту про право власності на земельну ділянку виданого 09 грудня 2004 року. Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначену земельну ділянку та його син [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та 19.03.2015 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно до якого він являється власником ? частки земельної ділянки, з кадастровий номером [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,8871 га, що розташована на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 374, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39925990 від 19.03.2015 року, та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжено № 35162305 від 19.03.2015 року. В листопаді 2017 року [PERSON] стало відомо, що 13.08.2013 року між його батьком [PERSON] і ТОВ «Вентура» було укладено договір оренди належної його батькові за час життя земельної ділянки № 335 площею 5,89 га, яка знаходиться на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, строком на 10 років, що підтверджується копією даного договору оренди № б/н від 13.08.2013 року. Крім цього, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 102638789 від 04.11.2017 року державним реєстратором Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області 17.10.2017 року на підставі договору оренди від 13.08.2013 року було здійснено державну реєстрацію даного договору та винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37701605 від 23.10.2017 року, тобто право оренди зареєстровано за ТОВ «Вентура». Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин, (далі Закон) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 22 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно положень ст. 10 ч. 3 Закону державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов'язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Пунктом «б» ст.1 40 ЗК України передбачено, що підставою припинення права власності на земельну ділянку є смерть її власника за відсутності спадкоємця. Правовідносини щодо здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, а також права її оренди регулюються як вищевказаним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України № 1127 від 25.12.2015 року в редакції постанови КМ України від 23.08.2016 року № 553 (далі Порядок). Статтею 18 Закону встановлено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Згідно із вимогами, що зазначені у ст. 20 Закону, у пунктах 9, 11-1 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, разом із заявою на проведення реєстраційних дій заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, а про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об'єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Як встановлено у ході судового засідання 13 серпня 2013 року батько позивача, [PERSON], та ТОВ «Вентура» уклали договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], строком на 10 років, але даний договір не зареєстрували в установленому законом порядку. 17.10.2017 року державний реєстратор прийняв рішення, згідно якого провів державну реєстрацію права оренди на вищевказану земельну ділянку, яке виникло на підставі вищезазначеного договору від 13.08.2013 року та всупереч вищевказаним нормам законів не перевірив факт зміни права власності на земельну ділянку право оренди якої він реєстрував за ТОВ «Вентура», не повідомив власника земельної ділянки про реєстрацію договору оренди чим порушив права позивача. Таким чином, приймаючи до уваги, що державний реєстратор здійснив вищевказані реєстраційні дії після смерті [PERSON], коли у нього припинилась цивільна правоздатність, а також, що при вчиненні реєстрації були допущенні зазначені порушення законодавства, зокрема те, що станом на момент державної реєстрації власником вищезазначеної ? частини земельної ділянки являвся позивач [PERSON], станом на момент реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нарухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно містилися відповідні дані щодо наявності двох нових власників земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], в тому числі позивач, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині визнання незаконним прийнятого державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37701605 від 23 жовтня 2017 року та скасувати рішення від 23 жовтня 2017 року, індексний номер 37701605 про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки № б/н від 13.08.2013 року, що укладений між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Вентура», (код ЄДРПОУ 32155508). Разом з тим, як вбачається з пояснень позивача та його представника земельна ділянка з кадастровий номером [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,8871 га, що розташована на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, власником якої являвся [PERSON] до часу смерті останнього фактично не передавалася будь-ким до ТОВ «Вентура» . [PERSON] за час життя самостійно її обробляв та використовував, а після його смерті даною земельною ділянкою самостійно користуються його спадкоємці позивач та [PERSON]. З урахуванням того, що позивачем у ході судового розгляду у справі не доведено факт перебування земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] у користуванні в ТОВ «Вентура», суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобов'язання ТОВ «Вентура» повернути позивачеві 1\\2 частині вищевказаної земельної ділянки. За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Outcome: partial