Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 04 листопада 2015 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді: земельної частки (паю) у землях колишнього КСП «Покровський» с. Покровське Троїцького району Луганської області згідно відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай), а також земельної ділянки площею 10,4778 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 066724. Заповітом від 06 грудня 2004 року [PERSON] усе своє майно після своєї смерті заповіла позивачці. Однак, оформити спадщину нотаріально на спадкове майно позивачка не має змоги, оскільки на даний час відсутній вищевказані сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право власності на земельну ділянку, відновити їх на даний час не представляється можливим. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Крім того, у свідоцтві про народження позивачки не було вказано її по батькові, у звязку з чим необхідно у судовому порядку підтвердити факт родинних відносин між позивачкою та її матірю [PERSON]. Позивачка у судове засідання не зявилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що 04 листопада 2015 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді: земельної частки (паю) у землях колишнього КСП «Покровський» с. Покровське Троїцького району Луганської області розміром 19,8 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0144555, а також земельної ділянки площею 10,4778 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 066724 (кадастровий номер земельної ділянки 4425484500:27:005:0017). Заповітом від 06 грудня 2004 року [PERSON] усе своє майно після своєї смерті заповіла позивачці. Однак, оформити спадщину нотаріально на спадкове майно позивачка не має змоги, оскільки на даний час відсутній вищевказані сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право власності на земельну ділянку, відновити їх на даний час не представляється можливим. Крім того, у свідоцтві про народження позивачки не було вказано її по батькові. Однак, вивченими судом доказами повністю підтверджується факт родинних відносин між позивачкою та її матірю. Також, факт родинних відносин підтвердили своїми заявами свідки [PERSON] та [PERSON]. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивачка по справі є єдиною спадкоємицею майна померлої своєї матері за заповітом, оскільки позивачка за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів є власницею зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивачка має право на спадкове майно, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225, 1268 ЦК України, ст. 81 ч. 1 п. «г», 131 ЗК України ,

Outcome: approved