Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] з позовом до Виконавчого комітету Уманської міської ради про відшкодування моральної шкоди. Позовна заява мотивована тим, що позивач звернулась до Відповідача (Виконавчого комітету Уманської міської ради) з запитом про надання публічної інформації. Запитувалася наступна інформація (документи): надати інформацію про наявність на території м. Умань вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року у справі № 580/1520/20, визнано протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Уманської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію. Зобов`язано Виконавчий комітет Уманської міської ради надіслати [PERSON] відповідь на запит від 06.04.2020 року, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду. Протиправними діями Виконавчого комітету Уманської міської ради, позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких вона зазнав внаслідок протиправних дій. Порушення її прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у неї негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у позивача негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Також, завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підстав, що їй довелося присвяти багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Їй, як позивачу притаманні особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду її запиту порушило законні права позивача, сприймалося позивачем, як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача, було порушено її стан душевної рівноваги, для відновлення якого їй доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим, вона була позбавлена можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою. Крім того, їй доводилося додатково дисциплінувати себе, доводилося витрачати набагато більше часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначається щоденно на її фізичному та моральному стані, через що вона не встигала закінчити, як повсякденну роботу, зокрема побутову. Гострота цих переживань посилюється тим, що в неї загострене почуття справедливості. Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені її нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, з якими вона змушена додатково пояснювати чому вона стала менш привітною, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам та ін. Моральні страждання підсилювались також, тим, що вона являється інвалідом ІІ групи. Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 565 від 18.08.2020 року, вона за рівнем обмеження життєдіяльності має: обмеження самообслуговування, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку. Розрахунок моральної шкоди позивач здійснила наступним чином: за кожен місяць порушеного права на соціальний захист, вона оцінила у розмірі мінімальної заробітної плати, у січні місяці 2020 року для працездатних осіб - 4 723 грн. (ст.8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік»). Відповідач повинен був надати інформацію в квітні 2020 року. Станом на серпень 2020 року минуло 5 місяців. Відповідач не надав доступ до публічної інформації. Таким чином, з квітня 2020 року по серпень 2020 року минуло - 5 місяць. 5 місяців * 4 723 грн. = 23 615 грн. Просить: стягнути з Виконавчого комітету Уманської міської ради на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі - 23615 грн. Ухвалою судді від 14.12.2020 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. 05.01.2021 року (згідно штампу на поштовому конверті) представником відповідача направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що виконавчий комітет Уманської міської ради заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає заявлений позов безпідставним, необґрунтованим та таким, який не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. [PERSON] , як на підставу задоволення позову, посилається на наявність рішення Черкаського окружного адміністративного суду по справі № 580/1520/20 від 12.06.2020 року, яким визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Уманської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію. Позивач посилається на те, що вказаною бездіяльністю відповідача їй завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативному для неї явищі, необхідність неодноразового повторного звернення на встановлення істини в справі та доказування для вирішення питання протиправної бездіяльності, витрачання особистого часу, значних коштів, сили на відновлення порушеного права, що негативно відобразилось на її психоемоційному стані. Разом з тим, позивачем не надано суду доказів наявності перешкоди в реалізації прав і законних інтересів, встановлених Конституцією і Законами України, які і не конкретизовано з зазначенням доказів, порушення реалізації яких саме прав та законних інтересів спричинено бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Додатково зауважено, що виходячи з практики судів з розгляду даної категорії справи, здійснено відповідний висновок, що наявність судового рішення про визнання протиправною бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки вказаним рішенням не встановлюється безумовна доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності заподіяння моральної шкоди. Звернуто увагу суду, що позивачем по справі не надано до суду жодного доказу спричинення їй моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між встановленим порушенням та заявленою моральною шкодою, як і не обґрунтовано сам розмір моральної шкоди та обрахунки, зазначені позивачем в позовній заяві вказані без обґрунтувань та документальних підтверджень. Позивач відповідь на відзив до суду не подала. Згідно наданих позивачем доказів судом встановлено, що 06.04.2020 року до Виконавчого комітету Уманської міської ради від позивача надійшов запит на отримання публічної інформації, а саме про наявність на території м. Умань вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель та споруд. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року адміністративний позов [PERSON] до Виконавчого комітету Уманської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Уманської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію. Зобов`язано Виконавчий комітет Уманської міської ради надіслати [PERSON] відповідь на запит від 06.04.2020 року з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діяннями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Протиправність бездіяльності відповідача, яка виразились у ненаданні позивачу інформації на запит про інформацію, підтверджена рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року у справі №580/1520/20 і не підлягає доказуванню. Проте, підлягає доказуванню факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діяннями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд враховує, що заява позивача про те, що вона зазнала болю, фізичних чи душевних страждань є прямим доказом заподіяння їй моральної шкоди. Проте, достовірність такого доказу також підлягає перевірці. Факти, викладені позивачем при описанні своїх фізичних чи душевних страждань, можуть бути викривлені або не зовсім відповідати дійсності. Причини цього пов`язані зі здатністю людини до утворення об`єктивних суджень про власні переживання і вмінням правильно їх інтерпретувати, а викривлення інформації може бути формою маніпулятивного впливу на суд з метою одержати бажане або наслідком дії несвідомих захисних механізмів людини. Позивач не зазначила у позовній заяві, якими об`єктивними доказами вона може підтвердити свої твердження про те, що в результаті неправомірної бездіяльності відповідача, їй було заподіяно моральну шкоду, і така моральна шкода має причинний зв`язок з бездіяльністю відповідача. Відповідно, позивач не надала таких об`єктивних доказів суду. Враховуючи те, що позивач не підтвердила об`єктивними доказами факт заподіяння їй моральної шкоди в результаті неправомірної бездіяльності відповідача, відповідно, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed