overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

З 22 вересня 2001 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розлучення з відповідачкою, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивач не згодний. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою є неможливими, тому позивач і просить суд розірвати даний шлюб. У судове засідання позивач не зявився, але направив письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, але направила письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивач довів перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сімї, а відповідачка не заперечує проти розлучення. За таких обставин, суд зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

З 22 вересня 2004 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розлучення з відповідачем, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинено з січня 2014 року і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, тому позивачка і просить суд розірвати даний шлюб, а також після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Джеваженко». У судове засідання позивачка не зявилася, але направила письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, а також не надав письмових заперечень щодо суті позову. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивачка довела перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сімї, а відповідач не надав суду своїх заперечень проти розлучення. За таких обставин, суд зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

З 22 грудня 2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але згодом через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства в сім`ї почали виникати часті сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим з 2014 року сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивачка просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідач згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, заходів для поновлення сім`ї не приймають. Через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, сторони припинили шлюбні відносини, з 2014 року проживають окремо, позивачка не бажає примирятися з відповідачем, вважає, що спільне проживання з відповідачем суперечитиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини, відповідач позовні вимоги визнав. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

З 22 грудня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Ангеліну, [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але з березня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивач просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідачка згідно заяви просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, згодна на розірвання шлюбу. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, з березня 2014 року проживають окремо, позивач не бажає примирятися з відповідачкою, вважає, що спільне проживання з відповідачкою суперечитиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини, відповідачка позовні вимоги визнала. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

З 22 грудня 2012 року сторони перебувають в юридичному шлюбі, від подружнього мають неповнолітніх дітей не мають. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих мотивів, що по причині різності характерів та поглядів на життя сторони з грудня 2016 року припинили подружні відносини, також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Давиденко». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач такі вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення з наведених позивачем підстав. За таких обставин позов підлягає задоволенню, оскільки сімя сторін фактично розпалася, а в судовому засіданні сторони категорично наполягають на розлученні. На підставі наведеного, ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

З 22 грудня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спочатку відносини між сторонами були добрими, але згодом, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства почали виникати часті сварки та непорозуміння, у звязку з чим сторони з лютого 2017 року припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до її повноліття. Відповідач згідно заяви просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з 22 грудня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згодом через сварки та непорозуміння сторони припинили шлюбні відносини з лютого 2017 року і стали проживати окремо. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 16 травня 2016 року виконавчим комітетом Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02 і зобов`язаний їй надавати допомогу. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою № 174 від 30.05.2017 року виконавчого комітету Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

З 22 грудня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але згодом через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства в сім`ї почали виникати часті сварки та непорозуміння, у звязку з чим з лютого 2017 року сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивачка просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідач згідно заяви просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, заходів для поновлення сім`ї не приймають. Через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, сторони припинили шлюбні відносини з лютого 2017 року, проживають окремо, позивачка не бажає примирятися з відповідачем, відповідач позовні вимоги визнав. За таких обставин, суд вважає, що спільне проживання суперечитиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

З 22 жовтня 1993 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але згодом в сім`ї почали виникати часті сварки та непорозуміння, у звязку з чим з вересня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини. Тому позивачка просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідач згідно заяви просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з вересня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає примирятися з відповідачем, вважає, що спільне проживання з відповідачем суперечитиме інтересам сторін, відповідач позовні вимоги визнав. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

З 22 жовтня 1994 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спочатку відносини між сторонами були добрими, але згодом, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства почали виникати часті сварки та непорозуміння, у звязку з чим сторони з січня 2017 року припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до її повноліття. Відповідач згідно заяви просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з 22 жовтня 1994 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Згодом через сварки та непорозуміння сторони припинили шлюбні відносини і з січня 2017 року стали проживати окремо. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 11 травня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 36 і зобов`язаний їй надавати допомогу. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

З 22 жовтня 1994 року сторони перебувають в юридичному шлюбі, від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих мотивів, що по причині різності характерів та поглядів на життя, сторони з квітня 2017 року припинили подружні відносини, також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення з наведених позивачем підстав. За таких обставин позов підлягає задоволенню, оскільки сім'я сторін фактично розпалася, а в судовому засіданні сторони категорично наполягають на розлученні. На підставі наведеного, ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

З 22 жовтня 1994 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку Яну, [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але згодом через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства в сім`ї почали виникати часті сварки та непорозуміння, у звязку з чим з січня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивачка просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідач згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, заходів для поновлення сім`ї не приймають. Через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, сторони припинили шлюбні відносини, з січня 2017 року проживають окремо, позивачка не бажає примирятися з відповідачем, вважає, що спільне проживання з відповідачем суперечитиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини, відповідач позовні вимоги визнав. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

З 22 жовтня 2013 року сторони перебувають в юридичному шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). [PERSON] звернулася до суду з даним позовом з тих мотивів, що сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Шлюбні відносини та спільне життя між сторонами припинене з серпня 2015 року, на примирення позивачка не згодна, тому і просить суд розірвати даний шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, а відповідач в судове засідання не з'явився і не надіслав свого заперечення проти позову, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно. У зв'язку з цим даний позов підлягає до задоволення, як такий, що не оспорений відповідачем та свідчить про його винність у розпаді сім'ї сторін. Тому на підставі ст.ст. 110 ч.1, 112, 114 ч.2 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

З 22 квітня 2005року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON],[INFO]., і у свідоцтві про його народження відповідач записаний батьком. Посилаючись на ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина, [PERSON]. звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, по 500грн.. В судовове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, задовольнити вимоги і стягувати аліменти у розмірі по 500 грн.. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Позов заявлено відповідно до ст. ст. 180 - 183 СК України, де передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначається у частці від заробітку батька дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням матеріального стану і стану здоров'я боржника, або в твердій грошовій сумі, якщо відповідач має мінливий заробіток. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що сторони погодились на стягнення аліментів в розмірі 500грн. і визнання відповідачем позову у вказаній сумі відповідає вимогам ст. 180-183СК України та не порушує будь-чиїх прав, суд приходить до висновку, що визнання вимог слід прийняти і стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]., в розмірі по 500грн. щомісячно, починаючи з 05.02.2015р. до його повноліття. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

З 22 липня 2000 року позивач перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON], який рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 31.08.2011 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON] [PERSON], [INFO], який у даний час проживає з позивачем і знаходиться на його утриманні. Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання сина, вказавши в заяві, що з вересня 2014 року відповідачка [PERSON] виїхала з місця постійного проживання, сином не опікується, матеріальну допомогу на його утримання не надає. Відповідачка є працездатною, працевлаштована і має можливість надавати кошти на утримання сина у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] позов визнала. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з пояснень представника позивача видно, що в даний час відповідачка у добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання сина, він перебуває на утриманні [PERSON] Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працездатна, її стан здоров'я, відповідачка має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі ? частині заробітку щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з неї аліментів буде не менш 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,212,213,367 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, 27 Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

З 22 липня 2003 року сторони перебували у зареэстрованому шлюбі та мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Cторони на даний час проживають окремо, дитина мешкає з позивачкою. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини та матеріальної допомоги не надає. Він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та утримувати дитину. Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідач згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з тих підстав, що з 22 липня 2003 року сторони перебували у зареэстрованому шлюбі. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження: серії [NUMBER], виданим 12 грудня 2003 року виконавчим комітетом Щорською селищною радою Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 34 і зобов`язаний їй надавати допомогу. На даний час дитина зареєстрована та проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою № 1122 виданою Щорською селищною радою від 02 червня 2014 року. Відповідач матеріальної допомоги не надає, з моменту припинення сімейних стосунків матеріально дитині не допомагає. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved