Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в обґрунтування позовних вимог якого зазначено, що між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] 14 лютого 2014 року було укладено кредитний договір № 4222, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 2500 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 12 фактичних місяця від дати отримання кредиту до повного виконання зобов'язань. Всупереч умовам кредитного договору [PERSON] належним чином свого зобов'язання не виконала, а саме остання порушила строки повернення грошових коштів, а також відсотків відповідно до умов кредитного договору. Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» вказує, що [PERSON] станом на 02 червня 2016 року повинна сплатити кредитній спілці «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитом у сумі 6048 грн. 16 коп. Також, між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] 14 лютого 2014 року було укладено договір поруки № 4222/1, за яким [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору № 4222 від 14 лютого 2014 року. Таким чином, кредитна спілка «Імперіал ЛТД» просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] вказану заборгованість за кредитом у розмірі 6048 гривень 16 копійок, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. [PERSON] звернулася до суду із стрічним позовом до кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про визнання договору поруки таким, що припинений, в обґрунтування якого зазначила, що строк останнього платежу за графіком [PERSON] є 14 лютого 2015 року, а до суду з позовом до неї кредитна спілка «Імперіал ЛТД» звернулася лише 22 червня 2016 року, у зв'язку з чим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України на думку [PERSON] договір поруки є таким, що припинений, так як законодавцем визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі, а у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений момент пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. Вважає, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно було бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням. Просить суд задовольнити зустрічні позовні вимоги та відмовити у задоволенні первісних позовних вимог у частині стягнення з неї кредитної заборгованості за договором поруки. Представник кредитної спілки «Імперіал ЛТД» у судове засідання не з'явився, первісні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Вважає вимоги зустрічного позову безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, просила у задоволенні первісного позову відмовити. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, просила у задоволенні первісного позову у частині позовних вимог про стягнення з неї кредитної заборгованості за договором поруки відмовити, зустрічні позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Враховуючи неявку у судове засідання учасників судового засідання, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 лютого 2014 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким спілка надала позичальнику кредит у розмірі 2500 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Згідно з п. 2.1 цього договору кредит надавався строком на 12 фактичні місяці від дня отримання позичальником суми кредиту. Додатком № 1 (графік платежів) до кредитного договору встановлюються періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, останньою датою платежів є 14 лютого 2015 року. 14 лютого 2014 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] було укладено договір поруки № 4222/1, за якими поручитель взяла на себе зобов'язання відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору від 14 лютого 2014 року № 4222. У п. 5.2 вказаного договору поруки сторони погодили збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України до трьох років для всіх грошових зобов'язань поручителя (у тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за його користування), що передбачені умовами кредитного та цього договорів. Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу, до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання, вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Коли договором передбачено припинення поруки якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, у такому випадку трирічний строк обчислюється з настання строку виконання основного зобов'язання. Вказаний висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року в справі № 6-18цс16. Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором від 14 лютого 2014 року настав 14 лютого 2015 року, а враховуючи те, що кредитор із позовом до поручителя звернувся у червні 2016 року, тобто в межах передбаченого договором поруки трирічного строку, доводи, викладені у зустрічному позові про припинення поруки не можуть бути визнані законними і обґрунтованими, а тому зустрічний позов не підлягає задоволенню. При цьому, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити проценти. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, аналізуючи вищевикладене, судом було встановлено, що між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, в яких [PERSON] порушила умови кредитного договору, а саме строки повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого створилася заборгованість, яка до цього часу не погашена та яка підлягає стягненню з останньої. [PERSON], у свою чергу, з метою забезпечення повернення кредиту, отриманого [PERSON], зобов'язалася відповідати перед кредитною спілкою солідарно з [PERSON] за своєчасне та в повному обсязі виконання всіх боргових зобов'язань, які випливають із зазначеного кредитного договору. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити первісні позовні вимоги у повному обсязі, а саме стягнути солідарно з відповідачів за первісним позовом вказану заборгованість за кредитом. Судові витрати по справі згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають пропорційному стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 259, 526, 530, 559, 625,629,1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved