Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

До суду надійшла позовна заява Напольських Дениса Олександровича до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги, яка обґрунтована тим, що 01 березня 2019 року між позивачем, як адвокатом та відповідачем, як клієнтом, було укладено договір про надання правової допомоги, згідно з п.п.1.1. якого позивач взяв на себе зобов`язання надавати відповідачу правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов`язався оплачувати замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами. Згідно з п.3.2. Договору, до отримання заборгованості по пенсійним виплатам клієнт сплачує фіксовану суму за послуги адвоката у розмірі 11 500 грн шляхом перерахування коштів на рахунок адвоката, або шляхом оплати готівкою впродовж трьох календарних днів після підписання сторонами акту наданих послуг. Позивач зазначає, що здійснював представництво інтересів відповідача в Донецькому окружному адміністративному суді по справі № 200/3171/19-а за позовом відповідача до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління ПФУ в Донецькій області про визнання неправомірною бездіяльності щодо невиплати пенсії та зобов`язання поновити нарахування та виплату пенсії, сплатити заборгованість зі сплати пенсії шляхом підготовки та надання адвокатського запиту на адресу Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління ПФУ в Донецькій області, підготовки та подання до суду позовної заяви, отримання судового рішення по цій справі. В результаті розгляду вказаної справи Донецьким окружним адміністративним судом позов задоволено. У відповідності до Акту наданих послуг від 15.05.2019 року адвокат Напольських Денис Олександрович надав, а клієнт [PERSON] прийняла правові послуги з представництва її інтересів та отримання рішення Донецького окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 200/3171/19-а, вартістю 11 500,00 гривень. Позивач посилаюсь на ст. 625 ЦК України вказує, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності клієнта за прострочення грошового зобов`язання, на підставі чого у зв`язку із недотриманням строків сплати, зазначених в п. 3.1-3.2 договору клієнт сплачує адвокату пеню у розмірі 0,1 % від суми прострочення за кожен день такого прострочення, а також на вимогу адвоката зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, за розрахунком позивача, загальна сума боргу становить: сума боргу + сума трьох процентів річних + сума інфляційних витрат + пеня =11 500,00 гривень + 325,79 гривень + 90,85 гривень + 3967,50 гривень = 15 884,14 гривень. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання правової допомоги у сумі 11 500,00 гривень, три відсотки річних в сумі 325,79 гривень, інфляційні витрати в сумі 90,85 гривень, пеню в сумі 3967,50 гривень, а всього 15 884,14 гривень. Позивач Напольських Д.О. до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.51). Згідно ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Втім, відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 01.03.2019 року між Напольських Денисом Олександровичем та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги (далі - Договір) (а.с.5-6). Згідно п. 1.1 Договору, Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами (а.с.5) Пунктом 3.2 Договору встановлено, що до отримання заборгованості по пенсійним виплатам Клієнт сплачує фіксовану суму за послуги Адвоката у розмірі 11 500,00 гривень шляхом перерахування коштів на р/р № [NUMBER] відкритий у АТ «Ощадбанк», або шляхом оплати готівкою впродовж 3 (трьох) календарних днів після підписання Сторонами акту наданих послуг. Акт наданих послуг підписується Сторонами впродовж 5 (п`яти) календарних днів після набрання рішенням адміністративного суду у справі по зобов`язанню відновлення виплати пенсії Клієнту та (або) стягненню заборгованості по пенсійним виплатам законної сили. Підтвердженням оплати готівкою є видача Клієнту приходного ордеру з зазначенням суми оплати та виду наданих послуг (а.с.6). Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.04.2019 року по адміністративній справі № 200/3171/19-а позов [PERSON] до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління ПФУ в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною щодо невиплати пенсії з 01.01.2015 року, зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії, сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 01.01.2015 року задоволено частково (а.с.10-17). Як вбачається з довідки Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року, Напольських Д.О. по справі № 200/3171/19-а приймав участь як представник позивача [PERSON] (а.с.18). Згідно Акту наданих послуг (Додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.03.2019 року) від 15.05.2019 року, адвокат Напольських Д.О. надав, а Клієнт [PERSON] прийняла наступні послуги - правові послуги з представництва інтересів [PERSON] та отримання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року в адміністративній справі № 200/3171/19-а у розмірі 11 500,00 гривень (а.с.7). З виписки по картковому рахунку № [NUMBER] Напольських Д.О. слідує, що відповідачем [PERSON] не було перераховано грошові кошти за надання адвокатських послуг Напольських Д.О. (а.с.22-33). Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 Договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За недотримання строків сплати зазначених в п. 3.1.-3.2. Договору Клієнт сплачує Адвокату пеню у розмірі 0,1 % від суми прострочення за кожен день такого прострочення, а також на вимогу Адвоката зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (а.с.6). У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням відповідних документів. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон), договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд виходить з вимог ст. 12 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як слідує зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідач [PERSON] не надала до суду належних доказів на підтвердження сплати нею позивачу Напольських Д.О. грошових коштів за надання останнім адвокатських послуг. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частинами першою та третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. З приписів ч. 2 ст. 551 ЦК України слідує, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Позивачем надано розрахунок суми 3 % річних, інфляційних витрат та пені, що утворилися внаслідок порушення зобов`язань, встановлених договором про надання правової допомоги, згідно якого сума 3 % річних становить 325,79 гривень, сума інфляційних витрат - 90,85 гривень, пеня - 3967,50 гривень. Суд, перевіривши розрахунок позивача, що міститься в матеріалах даної справи, щодо суми 3 % річних, інфляційних витрат та пені, що утворилися внаслідок порушення зобов`язань, встановлених договором про надання правової допомоги з боку відповідача, погоджується із ним та вважає його вірним. За викладених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Напольських Д.О. про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги з урахуванням 3 % річних, інфляційних витрат та пені в загальному розмірі 15 884,14 гривень, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивач є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 433887 від 22.02.2011 року, що відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняє позивача від сплати судового збору. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, на користь держави з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved