Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Моршинської міської ради Львівської області звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Моршинської міської ради 128000 грн. коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної соціальної інфраструктури м. Моршина. В обґрунтування позову покликається на те, що 31.12.2014 Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області за №ЛВ142143650011 зареєстровано декларацію [PERSON] (як замовника) про готовність об`єкта до експлуатації «Будівництво курортного готелю на [ADDRESS]», код об`єкта - 1211.1, категорія складності II. Відповідно до вказаної декларації кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 1600 тис. грн. Незважаючи на наведене, договір щодо пайової участі у розвитку інфраструктури м. Моршина відповідачем не укладено, коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина до місцевого бюджету не сплачено. Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням зобов`язання, яке прямо передбачено чинним законодавством. Разом з тим, невиконання зобов`язання не звільняє замовника будівництва від обов`язку сплатити кошти пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, у тому числі й після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Також зазначив, що обов`язковість пайової участі (внеску) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, передбачена Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про порядок залучення та встановлення розміру пайової участі (внеску) фізичних та юридичних осіб у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина, затвердженого рішенням Моршинської міської ради від 13.10.2011 № 164 (з подальшими змінами та доповненнями). Окрім цього зазначив, що виконавчим комітетом Моршинської міської ради на підставі заяви відповідача було прийнято рішення № 52 від 09.04.2012 «Про надання дозволу гр. [PERSON] на проектно-пошукові роботи по будівництву курортного готелю по [ADDRESS]». Пунктом 2 зазначеного рішення зобов`язано відповідача укласти договір з Моршинською міською радою про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин. 02.12.2015, після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію відповідач звернувся до Моршинської міської ради із заявою про проведення розрахунку величини пайової участі та укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин, що свідчить про його, неправомірну бездіяльність як замовника будівництва щодо обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин. 03.02.2016 за № 251 виконавчим комітетом Моршинської міської ради надіслано відповідачу для підписання проект договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин. Однак, відповідачем не направлено до Моршинської міської ради ні примірника підписаного договору, ні протоколу розбіжностей до договору, чи будь-яких інших заперечень, а також не сплачено кошти пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин. Окрім цього повідомив, що Моршинська міська рада зверталась в Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовом до відповідача про спонукання укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин. Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2016 позов задоволено. Однак, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 15.09.2016 у позовних вимогах Моршинської міської ради Львівської області до відповідача про спонукання укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина в редакції, запропонованій виконавчим комітетом Моршинської міської ради, відмовлено. В касаційному порядку рішення Апеляційного суду Львівської області від 15.09.2016 не переглядалось. Окрім цього зазначив, що згідно розрахунку величини пайової участі розмір пайової участі замовника будівництва [PERSON] визначено в сумі 128000 грн. відповідно до п.2.2.1 Положення про порядок залучення та встановлення розміру пайової участі (внеску) фізичних та юридичних осіб у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина, а сааме: 8 відсотків від загальної вартості будівництва об`єкта містобудування (1600000 грн.). Так, зі спливом 30-ти денного терміну, з урахуванням терміну здачі об`єкта в експлуатацію (31.12.2014), внаслідок несплати відповідачем коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин на суму 128000 грн., до місцевого бюджету м. Моршин не надійшли відповідні кошти, чим завдано збитки територіальній громаді м. Моршин в особі Моршинської міської раді у вказаному розмірі. Таким чином, неправомірна бездіяльність відповідача щодо його обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин, тобто сплатити до місцевого бюджету м. Моршин кошти пайової участі у визначеному розмірі 128000 грн., завдає збитків територіальній громаді м. Моршин в особі Моршинської міської ради у вигляді упущеної вигоди, у зв`язку з чим порушуються економічні інтереси держави. Моршинська міська рада як орган місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені повноваження щодо залучення коштів пайової участі на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об`єктів соціальної і виробничої інфраструктури, з часу ухвалення рішення Апеляційного суду Львівської області від 15.09.2016 про відмову у задоволенні позовних вимог щодо спонукання відповідача укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина в редакції, запропонованій виконавчим комітетом Моршинської міської ради, не вжила достатніх заходів, в тому числі позовного характеру, щодо захисту інтересів держави, у зв`язку з чим інтереси держави є порушеними та такими, що підлягають захисту, в тому числі за зверненням прокурора. 04.01.2018 в судовому засіданні відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просить у позові відмовити та зазначає, що відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положення про порядок залучення та встановлення розміру пайової участі (внеску) фізичних та юридичних осіб у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин, затвердженого рішенням Моршинської міської ради від 30.01.2014 №797 до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва: будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення. Окрім цього зазначив, що він здійснює свою господарську діяльність в курортному готелі, відповідно до ліцензії Міністерства охорони здоров`я №199 від 17.03.2016 за адресою [ADDRESS], тобто в курортному готелі, який відповідно до ст. 3 розділу 1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 №2801-Х11, є закладом охорони здоров`я. Відтак, він як замовник будівництва не підлягає залученню до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту на підставі п. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 1.4.2 Положення про порядок залучення та встановлення розміру пайової участі (внеску) фізичних та юридичних осіб у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин, затвердженого рішенням Моршинської міської ради №797. Окрім цього зазначив, що Моршинська міська рада раніше вже зверталась до нього з позовом про спонукання укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин. Однак, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 15.09.2016 у позовних вимогах Моршинської міської ради Львівської області про спонукання укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин відмовлено. Таким чином, рішенням суду, яке набрало законної за участю тих же сторін встановлено, що у нього відсутній обов`язок укладати договір про пайову участь та сплачувати інвестиційний внесок. Також зазначив, що якщо б він мав укласти договір про пайову участь та сплачувати інвестиційний внесок, при визначенні розміру такого внеску мають враховуватись вартість будівництва замовником інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та \-природного газу) поза межами його земельної ділянки. Під час будівництва курортного готелю, відповідно до наданих технічних умов, були збудовані наступні інженерні мережі: водовідведення, прокладений кабель електропостачання, що підтверджується актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року, складеною генпідрядником будівництва - ТзОВ «Стрийбудмонтаж». 18.01.2018 на адресу суду надійшла відповідь на відзив першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області Сірачинського Р. В обґрунтування даної відповіді покликається на те, що доводи відповідача про те, що об`єкт «Будівництво курортного готелю на [ADDRESS]» відноситься до будівель оздоровчого призначення є хибними, оскільки у пункті 5.17 ДСТУ 4527:2006 Національний стандарт України, на який покликається відповідач, при визначенні поняття «курортний готель» відсутній термін «заклад оздоровчого призначення». Поряд з цим, 31.12.2014 Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області за № ЛВ142143650011 зареєстровано декларацію [PERSON] (як замовника) про готовність об`єкта до експлуатації «Будівництво курортного готелю на [ADDRESS]», згідно якої код об`єкта - 1211.1. Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, під кодом 1211 зазначено «Будівлі готельні», до яких віднесено готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати та подібні заклади з надання житла з рестораном або без нього. Крім цього, під кодом 1211.1 зазначено «Готелі». Таким чином, об`єкт «Будівництво курортного готелю на [ADDRESS]» відноситься до будівель готельних, а саме до готелів. Відповідно до вищевказаного Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, під кодом 1264 зазначено «Будівлі лікарень та оздоровчих закладів», до яких віднесено: заклади з надання медичної допомоги хворим та травмованим пацієнтам; санаторії, профілакторії, спеціалізовані лікарні, психіатричні диспансери, пологові будинки, материнські та дитячі реабілітаційні центри; лікарні навчальних закладів, шпиталі виправних закладів, в`язниць та збройних сил; будівлі, що використовуються для термального та соляного лікування, функціональної реабілітації, пунктів переливання крові, пунктів донорського грудного молока тощо. Також, зазначив, що у містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки від 04.05.2012 зазначено цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування курортного готелю. А отже, збудований відповідачем об`єкт «Будівництво курортного готелю на [ADDRESS]» відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 31.12.2014 за № ЛВ142143650011, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 04.05.2012 відноситься до будівель готельних, а не до будівель лікарень та оздоровчих закладів. Також зазначив, що доводи відповідача щодо відсутності у нього обов`язоку сплачувати відповідний інвестиційний внесок, оскільки є рішення Апеляційного суду Львівської області від 15.09.2017 у справі № 456/1099/16 за участю цих же сторін є хибним, так як при ухваленні зазначеного рішення Апеляційний суд Львівської області виходив з того, що нормами ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» строк укладення договору обмежений прийняттям об`єкта будівництва до експлуатації. Оскільки позивач тільки 03.02.2016 звернувся до відповідача із письмовою пропозицією про укладення договору, тобто вже після прийняття об`єкта до експлуатації (31.12.2014), зазначене суперечить вимогам Закону та унеможливлює укладення договору про пайову участь в обов`язковому порядку відповідно до ч.9 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також, Апеляційним судом Львівської області зазначено, що письмова пропозиція Моршинської міської ради про укладення договору про пайову участь обґрунтовувалась нормами ст. 181 ГІС України, а фізичні особи згідно зі ст.181 ГК України не є учасниками у сфері господарювання, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для укладення із позивачем договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Крім цього, Апеляційний суд Львівської області, ухвалюючи зазначене рішення, зауважив, що серед способів захисту, передбачених ст.16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин. Предметом позову справі № 456/1099/16 було спонукання відповідача укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина в редакції, запропонованій виконавчим комітетом Моршинської міської ради. З даним позовом Моршинська міська рада звернулась в Стрийський міськрайонний суд Львівської області після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (31.12.2014), що встановлено Апеляційним судом Львівської області і визначено як обставину для відмови в задоволенні позову. Таким чином, Апеляційний суд Львівської області встановив, що у відповідача були відсутні правові підстави для укладення із позивачем договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту після 31.12.2014. Також звернув увагу, що предметом та підставами позову у справі № 456/3750/17 є стягнення коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту в сумі 128000 грн., внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача щодо його обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту до 31.12.2014, тобто до введення об`єкта будівництва в експлуатацію. Однак, до 31.12.2014 договір щодо пайової участі у розвитку інфраструктури м. Моршина відповідачем не укладено, коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина до місцевого бюджету не сплачено, що свідчить про порушення вимог ч.3 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у відповідності до якої пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Окрім цього зазначив, що доводи відповідача про необхідність врахування вартості будівництва інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури поза межами його земельної ділянки при визначенні розміру пайової участі є безпідставними, оскільки містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки від 04.05.2012 передбачено: перенос існуючого водопроводу (пункт 7); робочим проектом, передбачити благоустрій території з влаштуванням загального проїзду (пункт 9); передбачити покращення існуючих умов транспортно-пішохідного зв`язку (пункт 10); влаштувати гостьову стоянку легкового автотранспорту на 5 машиномісць (пункт 11). Крім цього, технічними умовами на водопостачання та водовідведення курортного готелю передбачено винос водопровідної мережі, що здійснює водопостачання будинку [ADDRESS] , за межі будівельного майданчика. Однак, в містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки від 04.05.2012 та в технічних умовах на водопостачання та водовідведення курортного готелю не вказано, що зазначені інженерні мережі або об`єкти інженерної інфраструктури повинні знаходитися поза межами земельної ділянки відповідача. Також, відповідачем не долучено доказів, які б підтверджували передачу збудованих ним інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури в комунальну власність. 06.03.2018 на адресу суду надійшла відповідь на заперечення позивача, в якій відповідач зазначив, що вказані твердження позивача у відповіді на відзив не є вірними, оскільки в декларації про готовність об`єкта до експлуатації дійсно зазначений код об`єкта 1211.1. та при цьому чітко вказано « Будівництво курортного готеля». Також зазначив, що курортний готель призначений для надання комплексу послуг: проживання відвідувачів курорту, надання їм фізкультурно-оздоровчих та медичних послуг. Відповідно відповідач здійснює свою діяльність в курортному готелі згідно ліцензії Міністерства охорони здоров`я №199 від 17.03.2016 за адресою [ADDRESS], тобто в курортному готелі, який відповідно до ст. 3 розділу 1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 №2801-Х11, є закладом охорони здоров`я. Окрім цього зазначив, що у справі №456/1099/16, яка розглядалась Апеляційним судом Львівської області та відповідно рішенням Апеляційного суду Львівської області від 15.09.2016 у позовних вимогах Моршинської міської ради Львівської області до відповідача про спонукання укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина в редакції, запропонованій виконавчим комітетом Моршинської міської ради, відмовлено, крім вимоги про зобов`язання укласти договір позивач заявляв вимогу про сплату коштів пайового внеску у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили. Однак позивачем знову заявлена вимога про стягнення суми пайового внеску, тобто правовідносини сторін не змінилися, як і не змінилася правова підстава позову у вигляді упущеної вигоди, що є тотожною вимозі сплатити кошти пайового внеску, яка пред`являлась у справі №456/1099/16. Окрім цього, відповідач щодо врахування вартості будівництва замовником інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) поза межами його земельної ділянки зазначив, що під час будівництва курортного готелю, відповідно до наданих технічних умов, були збудовані наступні інженерні мережі поза межами земельної ділянки: переніс існуючого водопроводу відповідно до технічних умов водопостачання, водовідведення, прокладений кабель електропостачання, що підтверджується актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року, довідкою про вартість виконаних будівельних за жовтень 2012 року, складеною генпідрядником будівництва - ТзОВ «Стрийбудмонтаж». Відповідно до ч.5 ст.30 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» вартість цих робіт повинна бути врахована при розрахунку пайової участі. Однак розмір пайової участі не був зменшений на суму вартості цих робіт. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просить його задоволити в повному обсязі. Також зазначив, що бездіяльність відповідача полягає у тому, що до введення об`єкту в експлуатацію, тобто до 31.12.2014 відповідачем не було укладено договору про пайову участь та не сплачено коштів щодо пайової участі. Також зазначив, що відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2016 позов Моршинської міської ради Львівської області до відповідача про спонукання укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина в редакції, запропонованій виконавчим комітетом Моршинської міської ради задоволено. Однак, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 15.09.2016 у позовних вимогах Моршинської міської ради Львівської області відмовлено. Однією з підстав для відмови в позові було те, що питання щодо спонукання укладення договору про пайову участь ставилось після введення об`єкта в експлуатацію. Також зазначив, що предотом позовних вимог у справі за позовом Моршинської міської ради Львівської області до [PERSON] було спонування укласти договір, а предметом позовних вимог з яким звернувся позивач у даній справі є стягнення коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної соціальної інфраструктури м. Моршина. Також зазначив, що відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, згідно до класифікатора 1211 збудовано готель. Також повідомив, що роботи які проводились відповідачем не узгоджувались останнім з відповідними установами. Відповідач через рік після здачі об`єкта в експлуатацію звертався з заявою до міського голови щодо проведення розрахунку на підставі кошторису, однак потім передумав та необхідних документів не подав. Представник Моршинської міської ради Гульчій І.А. в судовому засіданні просить позов задоволити та зазначила, що відповідач звертався до Моршинської міської ради з відповідними заявами про розрахунок суми, яку він має сплатити. Також повідомила, що в 2016 році Моршинська міська ради Львівської області уже зверталась до відповідача з позовом не майнового характеру. Окрім цього зазначила, що договір щодо пайової участі у розвитку інфраструктури м. Моршина відповідачем не укладено, коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина до місцевого бюджету не сплачено. Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням зобов`язання, яке прямо передбачено чинним законодавством. Окрім цього зазначила, що вона зверталась в фінансовий відділ Моршинської міської ради та у 2016 році була проведена перевірка та складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності Моршинської міської ради за період з 01.09.2013 по 29.02.2016 Державної фінансової інспекції у Львівській області № 08-22/11 від 18.05.2016. На час проведення ревізії гр. [PERSON] договір пайової участі, у зв`язку з прийняттям в експлуатацію курортного готеля по [ADDRESS], не підписано, внаслідок чого міським бюджетом недоотримано коштів в сумі 9210,80 грн., чим завдано матеріальної шкоди бюджету на вказану суму. Також зазначила, що за кодом 1211.1 введено в експлуатацію курортні готелі по [ADDRESS], [ADDRESS] та курортний готель [PERSON] . Дані об`єкти залучались до сплати пайової участі на розвиток інфраструктури м. Моршин, та їхніми власниками, крім гр. [PERSON] , сплачено до міського бюджету м. Моршин пайову участь. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні будучи допитаним судом в якості свідка на підставі ст.92 ЦПК України, повідомив, що об`єкт будувався з метою надання лікувально-оздоровчих послуг, оскільки відповідно до державних стандартів курортний готель призначений для надання комплексу послуг: проживання відвідувачів курорту, надання їм фізкультурно-оздоровчих та медичних послуг. Після здачі в експлуатацію була вироблена ліцензія на надання медичних послуг. Також зазначив, що у даному курортному готелі на сьогодні надаються послуги з дієтичного харчування, лікування, оскільки є кабінет лікаря та кабінет лікувальних процедур. Також зазначив, що ліцензія надавалась за адресою [ADDRESS], при дотриманні технічних умов. Однією з умовою було винесення водогону за межі земельної ділянки, оскільки водогін був в аварійному стані, дані роботи він виконав в жовтні 2012 року, про що є довідка та акт виконаних робіт. На дані роботи ним було витрачено близько 30 тисяч грн. Також зазначив, що про передачу цієї мережі в серпні 2016 року він звертався до директора ПЖКГ, щоб вони прийняли комунікації на баланс, однак йому усно було відмовлено, тому 07.05.2018 він повторно звернувся уже до міського голови м. Моршин. Окрім цього зазначив, що в декларації про готовність об'єкта до експлуатації не вказано код № 1264, натомість вказано код № 1211 . Також повідомив, що відповідно до ДСТУ № 4527 від 2006 року є державний класифікатор будівель і споруд, відповідно до якого готель має оздоровче призначення. Окрім цього повідомив, що позивач звернувся до суду з позовом, однак між тими ж сторонами та з тих же підстав уже було прийнято рішення, різниця полягає лише у сумі стягнення. Також повідомив, що рішенням виконавчого комітету Моршинської міської ради йому надано дозвіл на будівництво курортного готелю по [ADDRESS] та зазначив, що з самого початку будувався курортний готель, для відпочинку та оздоровлення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позову, покликаючись на те, що в квітні 2016 року Моршинська міська рада Львівської області звернулась до суду з позовом, в якому просила спонукати відповідача [PERSON] укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршині та сплатити кошти у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили на користь позивача. Рішенням Стрийського міськрайоного суду Львівської області від 09 червня 2016 року у справі №456/1099/16-ц позов задоволено. Суд вирішив спонукати фізичну особу [PERSON] укласти договір з Моршинською міською радою про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршині та сплатити кошти у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили на підставі діючого рішення № 52 від 09 квітня 2012 року. Згідно рішення Колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 15.09.2016 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 червня 2016 року скасовано та ухвалено новее рішення, яким у позовних вимогах Моршинської міської ради Львівської області до фізичної особи [PERSON] відмовлено. Рішення Апеляційного суду Львівської області від 15.09.2016р. про відмову в позові набрало законної сили. Зазначив, що у справі №456/1099/16-ц та у даній справі №456/3750/17 позивачем є одна і та сама особа - Моршинська міська рада Львівської області. Відповідачем щодо заявлених позовних вимог в обох справах є [PERSON] Також звернув увагу, що у справі №456/1099/16-ц та у даній справі №456/3750/17 спір існує між тими ж сторонами, предмет позову в обох справах співдадає. Рішенням Апеляційного суду Львівської області встановлено, що в обґрунтування заявленого позову Моршинська міська рада покликалася на те, що виконавчий комітет Моршинської міської ради на підставі заяви [PERSON] прийняв рішення № 52 від 09.04.2012 про надання дозволу на будівництво курортного готелю по [ADDRESS] . У вказаному рішенні, з чим погодився тоді [PERSON] зазначено про необідність укласти договір з Моршинською міською радою про пайову участь у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин. 02 грудня 2015 року відповідач звернувся із заявою до Моршинської міської ради про проведення розрахунку величини пайової участі та просив укласти договір про пайову участь у створенні та розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин, у зв`язку з прийняттям в експлуатацію курортного готелю по [ADDRESS]. Розрахунок величини пайової участі просив провести на підставі кошторису. Окрім цього зазначив, що прокурор не вправі звертатися до суду з позовом, оскільки на даний час органи прокуратури позбавлені повноважень щодо нагляду. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доводи відповідача та його представника про те, що прокурор не вправі в даному випадку звертатися до суду з позовом в інтересах Моршинської міської ради на увагу не заслуговують, зважаючи на наступне. Пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. З матеріалів справи вбачається, що Моршинська міська рада як орган місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені повноваження щодо залучення коштів пайової участі на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об`єктів соціальної і виробничої інфраструктури, з часу ухвалення рішення Апеляційного суду Львівської області від 15.09.2016 про відмову у задоволенні позовних вимог щодо спонукання відповідача укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина в редакції, запропонованій виконавчим комітетом Моршинської міської ради, не вжила достатніх заходів, в тому числі позовного характеру, щодо захисту інтересів держави, у зв`язку з чим інтереси держави є порушеними та такими, що підлягають захисту, в тому числі за зверненням прокурора. Право на звернення прокурора в інтересах держави з позовом про стягнення коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту стверджується Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №572/2848/17 від 22.04.2019. В судовому засіданні на підставі досліджених письмових доказів встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії відповіді Моршинської міської ради Львівської області від 11.09.2017 за вих. № 1153 вбачається, що рішенням виконавчого комітету Моршинської міської ради № 52 від 09.04.2012 гр., [PERSON] надано дозвіл на будівництво курортного готелю по [ADDRESS] із зазначенням про необхідність укласти договір з Моршинською міською радою про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин /а.с. 6/. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області № 52 від 09.04.2012 гр. [PERSON] надано дозвіл на проектно-пошукові роботи по будівництву курортного готелю по [ADDRESS] та зазначено необхідність забудовнику виконати певні заходи /а.с. 8/. З копії заяви гр. [PERSON] від 02.12.2015 вбачається, що останній звертався до голови Моршинської міської ради з проханням провести розрахунок величини пайової участі та укласти договір пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури території м. Моршин, у зв`язку з прийняттям в експлуатацію курортного готелю по [ADDRESS] /а.с.9/. Відповідно до копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2012, вартість будівельних робіт по будівництву курортного готелю по [ADDRESS] становила 69, 20788 грн. /а.с. 10/. З копії заяви міського голови Моршинської міської ради Львівської області Ільницького Р.Я. від 03.02.2016 за вих. № 251 вбачається, що він звертався до гр. [PERSON] з вимогою підписати договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин /а.с. 13-16/. Відповідно до копії рішення 8 сесії 6 демократичного скликання Моршинської міської ради Львівської області № 164 від 13.10.2011, затверджено Положення про порядок залучення та встановлення розміру пайової участі (внеску) фізичних та юридичних осіб у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин та затверджено типову форму Договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин /а.с.17-23/. Відповідно до інформації, наданої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 09.10.2017 за вих. № 1013-6/5837-17, 31.12.2014 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, відповідно до якої замовником будівництва курортного готелю по [ADDRESS] є [PERSON] /а.с. 25-28/. З копії розрахунку величини пайової участі, проведеної начальником відділу економіки, курорту та туризму Пеленською І .Р . вбачається, що величина пайової участі замовника, що здійснює будівництво курортного готелю по [ADDRESS] визначається в розмірі 8 відсотків від загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта містобудування, визначеної, згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, на підставі зведеного кошторису на будівництво, виконаного без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж і споруд та транспорних комунікацій/інвентаризаційної вартості, встановленої в технічному паспорті на будівлю. Загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта містобудування /інвентаризаційна вартість, встановлена в технічному паспорті на будівлю/ складає 1600000, 00 грн. /а.с. 37-38/. Відповідно до копії ліцензії № 199 від 17.03.2016, така видана Міністерством охорони здоров`я [PERSON] з метою ведення господарської діяльності /а.с.77/. З копії містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, виданої відділом архітектури і містобудування Виконавчого комітету Моршинської міської ради вбачається, що гр. [PERSON] є забудовником курортного готелю. Адреса розташування об`єкта: [ADDRESS]. Документ, що підтверджує право власності або користування земельною ділянкою є Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] , площа земельної ділянки 0,0734 гектарів. Цільове призначення земельної ділянки є будівництво та обслуговування курортного готелю /а.с. 79-80/. З копії технічних умов на водопостачання та водовідведення курортного готелю по [ADDRESS], наданих директором ПЖКГ Головата О.А. вбачається, що особливими умовами є проведення виносу водопровідної мережі, що здійснює водопостачання будинку [ADDRESS] за межі будівельного майданчику /а.с.81/. Відповідно до копії технічних умов приєднання до електричних мереж електроустановок № 222 від 03.06.2011, виданого ПАТ «Львівобленерго», замовником є гр. [PERSON] ; місцезнаходження об`єкта замовника: [ADDRESS] ; функціональне призначення об`єкта: курортний готель /а.с. 82/. Відповідно до копії листа Міністерства охорони здоров`я України від 21.03.2016 за вих. № 468, наказом МОЗ України від 17.03.2016 № 1999, прийнято рішення про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики суб`єкту господарювання [PERSON] /а.с.83/. З копії листа в.о. директора ПЖКГ Моршинської міської ради Зазуляк В.Б. від 30.01.2018 за вих. № 12, вбачається, що гр. [PERSON] видано технічні умови № 149 на період проектування водопостачання та водовідведення курортного готелю по [ADDRESS]. Згідно вищезазначених технічних умов було предбачено проведення робіт щодо перенесення центрального водопроводу за межі орендованою гр. [PERSON] земельної ділянки. Тобто, такі роботи за межами будівельного майданичика по [ADDRESS] були однією із умов видачі ПЖКГ технічних умов на підключення курортного готелю до централізованих систем водопостачання та водовідведення. Такі роботи гр. [PERSON] проведено, однак і досі на баланс ПЖКГ не передано /а.с 135/. Відповідно до копії довідки Державної фінансової інспекції у Львівській області № 08-24/1 від 27.05.2016 про результати ревізії Моршинського міського бюджету, гр. [PERSON] на дату завершення ревізії договір не підписано, не сплачено до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію коштів пайової участі в сумі 92, 10 тис. грн. /а.с. 137-139/. Відповідно до копії акту ревізії фінансово-господарської діяльності Моршинської міської ради за період з 01.09.2013 по 29.02.2016 Державної фінансової інспекції у Львівській області № 08-22/11 від 18.05.2016, на час проведення ревізії гр. [PERSON] договір пайової участі, у зв`язку з прийняттям в експлуатацію курортного готеля по [ADDRESS], не підписано, внаслідок чого міським бюджетом недоотримано коштів в сумі 9210,80 грн., чим завдано матеріальної шкоди бюджету на вказану суму /а.с.140-145/. З копії листа Львівського обласного лабораторного центру МОЗ України від 31.01.2018 за вих. № 392/02 вбачається, що підпорядкований гр. [PERSON] медичний заклад, у відповідності до наказу МОЗ України від 30.11.2017 № 1506 «Про затвердження річного плану здійснення заходів державного нагляду Міністерством охорони здоров`я України у 2018 році» заплановий для проведення перевірки з питань додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики /а.с.150/. Відповідно до довідки міського голови Моршинської міської ради Ільницького Р.Я. від 19.03.2018 за вих. № 273, при введенні в екслуатацію курортного готелю по [ADDRESS] та курортного готелю по [ADDRESS] за кодом 1211.1 (за таким же кодом введено в експлуатацію курортний готель гр. [PERSON] ) ці об`єкти залучались до сплати пайової участі на розвиток інфраструктури м. Моршин /а.с.182/. З копії листа гр. [PERSON] від 07.05.2018 вбачається, що він звертався із заявою до міського голови Моршинської міської ради, з метою прийняття у комунальну власність мережі водогону та водовідведення вартістю 30598, 37 грн., збудовані ним за межами земельної ділянки /а.с. 145/. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - стаття 610 ЦК України. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначені правові та організаційні основи містобудівної діяльності, спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Зокрема, приписами статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» унормовано, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає в перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту визначається в договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі в розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту. Розмір пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше, ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту. Слід зазначити, що відповідно до рішення 8 сесії 6 демократичного скликання Моршинської міської ради Львівської області № 164 від 13.10.2011, затверджено Положення про порядок залучення та встановлення розміру пайової участі (внеску) фізичних та юридичних осіб у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин та затверджено типову форму Договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин. Відповідно до п. 2.2.1 даного Положення величина пайової участі встановлюється у розмірі 8 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта містобудування - для нежитлових будівель та споруд. Відповідно до п. 3.1, 3.2 замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у м. Моршині, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста, крім випадків, передбачених п. 1.4 цього положення. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури м. Моршина. В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Моршинської міської ради № 52 від 09.04.2012 гр. [PERSON] надано дозвіл на будівництво курортного готелю по [ADDRESS] із зазначенням про необхідність укласти договір з Моршинською міською радою про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин. 31.12.2014 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, відповідно до якої замовником будівництва курортного готелю по [ADDRESS] є [PERSON] . Однак, всупереч Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положення про порядок залучення та встановлення розміру пайової участі (внеску) фізичних та юридичних осіб у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршин гр. [PERSON] договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспорної та соціальної інфраструктури м. Моршина не підписав, хоча 03.02.2016 Виконавчим комітетом Моршинської міської ради проект договору надіслано на адресу гр. [PERSON] рекомендованим листом. На день розгляду справи до Виконавчого комітету Моршинської міської ради не надходило ні примірника підписаного договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспорної та соціальної інфраструктури м. Моршина, ні протоколу розбіжностей до нього. У постанові Верховного суду від 18.04.2018 у справі № 331/801/16-ц, провадження № 61-2241св18, постанові Верховного суду від 22.04.2019 у справі № 572/2848/17, провадження № 14-122цс19 зазначено, що аналіз положень частин 2, 3, 9 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дає підстави для висновку, що обов`язок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва, оскільки цей обов`язок пов`язаний зі зверненням замовника до органу місцевого самоврядування. Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь є порушенням зобов`язання, відповідальність за невиконання такого зобов`язання передбачена законодавством. Так, невиконання зобов`язання з укладення договору про пайову участь у встановлений законом строк (не пізніше, ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію) не є підставою для звільнення замовника будівництва від обов`язку укласти договір про пайову участь, у тому числі, й після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію або від відповідальності за порушення обов`язку прийняти участь у розвитку інфраструктури населеного пункту (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 30 листопада 2016 року у справі № 3-1323гс16). Окрім цього, у постанові Верховного суду від 11.07.2018 у справі № 362/1840/17, провадження № 61-32246св18, у постанові Верховного суду від 16.01.2019 у справі № № 362/75/17, провадження № 61-12111св18зазначено, що замовник будівництва має звернутись до відповідного органу місцевого самоврядування щодо укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію з тим, щоб уповноваженим органом було підготовлено необхідний розрахунок величини пайової участі та проект договору про пайову участь, який замовник після ознайомлення має підписати з дотриманням вимоги щодо строку - до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 02.12.2015 звертався з заявою до голови Моршинської міської ради з проханням провести розрахунок величини пайової участі та укласти договір пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури території м. Моршин, у зв`язку з прийняттям в експлуатацію курортного готелю по [ADDRESS], однак договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури території м. Моршин, який було скеровано на його адресу так і не підписав. Щодо доводів відповідача, що він як замовник будівництва не підлягає залученню до пайової участі у розвитку іфрастуктури населеного пункту, оскільки здійснює свою господарську діяльність в курортному готелі, відповідно до ліцензії МОЗ № 199 від 17.03.2016 за адресою [ADDRESS], тобто в курортному готелі, який відповідно до ст. 3 розділу 1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 є закладом охорони здоров`я, суд звертає увагу на наступне. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва: будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення, однак відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, виданої відділом архітектури і містобудування Виконавчого комітету Моршинської міської ради вбачається, що гр. [PERSON] є забудовником курортного готелю. Окрім цього встановлено, що при введенні в екслуатацію курортного готелю по [ADDRESS] та курортного готелю по [ADDRESS] за кодом 1211.1 (за таким же кодом введено в експлуатацію курортний готель гр. [PERSON] ) ці об`єкти залучались до сплати пайової участі на розвиток інфраструктури м. Моршин. Окрім цього у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, будівництво курортного готелю на [ADDRESS] , замовником є [PERSON] . Код об`єкта - 1211.1, категорія складності - ІІ. Відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 267 від 06.10.2017 «Про визначення будівель, які часто відвідують громадяни» під кодом 1211.1, згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 - тип будівлі: готелі. Відповідно до державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, код класифікації будівель та споруд 1211.1 - готелі. У зв`язку з наведеним, суд звертає увагу, що курортний готель по [ADDRESS], відповідно до коду 1211.1, згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 є готелем. Щодо доводів відповідача про необхідність зменшення розміру коштів пайової участі оскільки при визначенні розміру такого розміру мають враховуватись вартість будівництва замовником інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури поза межами його земельної ділянки, так як під час будівництва курортного готелю, відповідно до наданих технічних умов, були збудовані інженерні мережі: водовідведення, прокладений кабель електропостачання, суд звертає увагу на наступне. З містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, виданої відділом архітектури і містобудування Виконавчого комітету Моршинської міської ради вбачається, що гр. [PERSON] є забудовником курортного готелю. Адреса розташування об`єкта: [ADDRESS]. Документ, що підтверджує право власності або користування земельною ділянкою є Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] , площа земельної ділянки 0,0734 гектара. Цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування курортного готелю. У зв`язку з наведеним, в містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки від 04.05.2012 та в технічних умовах на водопостачання та водовідведення курортного готелю не вказано, що зазначені інженерні мережі або об`єкти інженерної інфраструктури повинні знаходитися поза межами земельної ділянки відповідача. Також, відповідачем не долучено доказів, які б підтверджували передачу збудованих ним інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури в комунальну власність. Щодо доводів відповідача та його представника про необхідність відмови у позові, оскільки Моршинська міська рада вже зверталась до нього з позовом, а відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 15.09.2016 у позовних вимогах Моршинської міської ради Львівської області до [PERSON] про спонукання укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина в редакції, запропонованій виконавчим комітетом Моршинської міської ради, відмовлено, а отже уже прийнято рішення, що набрало законної сили за участю тих же сторін, з тим самим предметом та у відповідача, як наслідок відсутній обов`язок укласти договір про пайову участь та сплатити відповідний інвестиційний внесок, суд звертає увагу на наступне. Оглядом матеріалів справи №456/1099/16-ц за позовом Моршинської міської ради Львівської області до фізичної особи [PERSON] про спонукання укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина, в редакції запропонованій виконавчим комітетом Моршинської міської ради встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2016 позов задоволено та вирішено спонукати [PERSON] укласти договір з Моршинською міською радою про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршині та сплатити кошти у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили на підставі діючого рішення № 52 від 09 квітня 2012 року. Відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 15.09.2016 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2016 скасовано та ухвалено нове, яким у позовних вимогах Моршинської міської ради до [PERSON] про спонукання укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина в редакції, запропонованій виконавчим комітетом Моршинської міської ради та стягнення судових витрат відмовлено. Отже, суд звертає увагу, що предметом позову у справі № 456/1099/16-ц було спонукання [PERSON] укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина в редакції запропонованій виконавчим комітетом Моршинської міської ради. У справі №456/3750/17 предметом позову є стягнення коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Таким чином, предмет позовних вимог у обох справах за своїм змістом та правовою підставою є різним. Крім цього, слід звернути увагу і на той факт, що у справі №456/1099/16-ц, як у позовній заяві, так і в рішенні суду, яке було предметом оскарження в апеляційному порядку, відсутній розмір коштів, які суд першої інстанції вирішив стягнути з відповідача [PERSON] , а також беззаперечним є той факт, що правова підстава, на яку покликався позивач є абсолютно іншою за своїм змістом, підставі, заявленій у справі №456/3750/17. Заслуговує на увагу і рішення Апеляційного суду Львівської області від 15.09.2016, яким скасовано рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.09.2016, та ухвалено нове рішення, яким у позовних вимогах Моршинської міської ради Львівської області до [PERSON] про спонукання укласти договір про пайову участь у редакції запропонованій виконавчим комітетом Моршинської міської ради та стягнення судових витрат відмовлено. Слід звернути увагу, що вирішуючи по суті апеляційну скаргу [PERSON] , апеляційний суд не досліджував питання про стягнення коштів, а тому у рішенні суду, як у його мотивувальній, так і в резолютивній частинах відсутня вказівка на дану позовну вимогу, і саме тому, 19.12.2018 [PERSON] відмовлено у роз`ясненні рішення Апеляційного суду Львівської області від 15.09.2016. Окрім цього, відповідно до копії листа Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 13.05.2019 за вих. № 15.13-11/9052, згідно даних АСВП, у відділі не перебувало і не перебуває на виконанні рішення № 52 від 09.04.2012 та рішення суду № 456/1099/16-ц від 09.06.2016. Слід зазначити, що 17.05.2019 відповідач подав на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі. 29.05.2019 перший заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури Сірачинський Р. подав на адресу суду заперечення на клопотання про закриття провадження у справі. Відповідно до ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31.05.2019 у задоволенні клопотання [PERSON] про закриття провадження у справі за позовом першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Моршинської міської ради Львівської області до [PERSON] про стягнення коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту відмовлено. Виходячи з наведеного, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позову заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Моршинської міської ради Львівської області до [PERSON] про стягнення коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи, що позов підлягає до задоволення повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

Outcome: approved