Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] , посилаючись на те, що [INFO] у неї та відповідача народилась дочка [PERSON] . 21 жовтня 2014 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб, який в подальшому рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 травня 2017 року розірвано, а місце проживання дитини визначено з її матір`ю. 07 травня 2018 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно. Однак, відповідач умисно не сплачує аліменти з моменту ухвалення судом рішення, через що станом на 13.10.2020 р. має заборгованість по їх сплаті у розмірі 30677,45 грн.. У вересні 2015 року відповідач покинув її та доньку і зник, оскільки його розшукувала поліція за вчинення злочину. З того часу дитину повністю забезпечує мати, а батько жодного разу не бачив своєї доньки та не цікавився її життям. З довідки дошкільного навчального закладу №1 м. Чернівці, який відвідує [PERSON] вбачається, що батька дівчинки представники дитсадка ніколи не бачили, а вихованням дитини займається лише мати і всі фінансові витрати вона сплачує самостійно. З відповіді, наданої КНП «Міська дитяча поліклінка» також вбачається, що батько [PERSON] за медичною допомогою з дитиною в поліклініку не звертався, а звертається лише мати. Дитина є здоровою, знаходиться на обліку в КНП «Міська дитяча поліклініка». Вона працює в Управлінні патрульної поліції в Чернівецькій області, має стабільний заробіток і забезпечує доньку, самостійно займається вихованням дитини та несе всі фінансові витрати. Вона має намір укласти шлюб з іншим чоловіком, який з її дочкою має тісний емоційний зв`язок, остання називає його татом, так як зовсім не пам`ятає рідного батька [PERSON] .. 29 жовтня 2020 року виконавчим комітетом Чернівецької міської ради на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 07.10.2020 р. прийнято рішення про надання до суду висновку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] .. Позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] .. В судове засідання позивач не прибула, про час. дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги в інтересах позивача підтримала, підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Додатково суду пояснила, що відповідач зник в невідомому напрямку, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не підтримує стосунків із позивачем та своєю дочкою, а також родичами. Позивач знайшла іншого чоловіка, має намір зареєструвати з ним шлюб, а її дочка називає його своїм батьком. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи: служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи дана третя особа повідомлена належним чином, причини неявки до суду свого представника не повідомила. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача та представника третьої особи. 10 серпня 2021 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивач є її рідною дочкою. Остання познайомилась з відповідачем в 2013 році. В 2014 році у її дочки (позивача) та відповідача народилася дочка. До її народження у них все було добре, але після народження дочки, через кілька місяців, відповідача немов би хтось підмінив. Відповідач почав зловживати алкоголем, стали зникати речі з дому, зокрема він здав у ломбард неналежний йому фотоапарат, забрав золотий ланцюжок, подарований її сином новонародженій дитині, забрав золоту обручку. До своєї новонародженої дитини він батьківської любові не проявляв. Довго на одній роботі не працював. Осінню 2015 року вона відповідача бачила востаннє. Він поїхав у невідомому напрямку і зник, тому доводиться виховувати дитину без його участі. На зв`язок відповідач з часу зникнення вийти не намагався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що позивач є його рідною дочкою. У неї з відповідачем в 2014 році народилася дочка. Відповідач не бере участі у вихованні своєї дочки, ніяким чином не допомагає, він зник безслідно в 2015 році. Його намагались відшукати через знайомих, але не знайшли. Відповідач перебував у шлюбі з його дочкою близько двох років, любив щось украсти, щоб купити собі горілки, зокрема забрав та здав у ломбард неналежний йому фотоапарат, забрав золотий ланцюжок, подарований його сином новонародженій дитині і забрав золоту обручку. Відповідач несподівано часто на кілька днів десь зникав, а потім знову з`являвся. На даний час невідомо хто його родичі і де вони знаходяться. Після народження у нього дочки відповідач став поводитись неадекватно, працював на одній роботі не більше двох - трьох тижнів. Де він знаходиться невідомо, можливо в Російській Федерації або в Криму. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії рішення суду, встановлено, що сторони з21.10.2014р. по 24.05.2017р. перебували у шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.05.2017 розірвано (а. с. 8). Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Виконавчим листом від 07.05.2018р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 9). Відповідач аліменти не сплачує, у зв`язку з чим станом на 13.10.2020 року має заборгованість у розмірі 30677,45 грн. (а. с. 10-13). Позивач та її малолітня дочка зареєстровані в [ADDRESS] , дитина відвідує ДНЗ №1 м. Чернівці, фінансові витрати по дошкільному навчальному закладі сплачує позивач (а. с. 21, 22). Позивачка працює поліцейським у ДПП в Чернівецькій області, отримує стабільно заробітну плату, по місцю роботи характеризується позитивно (а.с. 24, 25) Відповідач постійно ухиляється від обов`язків по вихованню, піклуванню та навчанню дитини, на даний час місце його перебування не відомо, стосовно нього проводяться оперативно розшукові заходи (а. с. 14, 15, 16). 29 жовтня 2020 року виконавчим комітетом Чернівецької міської ради надано висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON] (а. с. 35-36). Згідно статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину і основні напрямки виховного процесу - це виховання дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, родини, свого народу, Вітчизни; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти. Це визначено ст. 150 СК України. Частиною 2 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їх вихованні і має право на особисте спілкування з ними. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України у разі ухилення матері, батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. У пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав /тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше/, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та свідоме нехтування ним підтверджено наявними в матеріалах справи вищевказаними належними та допустимими доказами, які не спростовані відповідачем в ході розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки він ухиляється від обов`язків по вихованню, піклуванню та навчанню малолітньої дочки, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям, здоров`ям, розвитком, жодного разу не відвідав дошкільний виховний заклад, у якому виховується дочка, не цікавиться її успіхами, не турбувався про задоволення інших потреб дитини, має значну заборгованість по сплаті аліментів, відтак його слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved