Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

До суду звернулась позивачка з зазначеним позовом, в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], до відповідача, відповідно до якого просила суд визнати недійсними договори оренди [PERSON] зі [PERSON], [PERSON], [PERSON], щодо оренди приміщень у квартирі [ADDRESS] виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] з зазначеної квартири, заборонити відповідачу вселяти в спірну квартиру будь-яких осіб, які не є членами його сім'ї без згоди на це відповідного органу опіки і піклування. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та її колишній чоловік - відповідач [PERSON] є співвласниками у рівних долях чотирикімнатної квартири [ADDRESS]. Шлюб між ними розірвано 26.10.2006 року. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] яка проживає з нею. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва №2-4960/09 від 03.04.2009 року визначено порядок користування вказаної квартири, за яким відповідачу в користування виділено кімнати площею 18,7 кв.м та 10,1 кв.м, а їй з дочкою - кімнати площею: 11,9 кв.м, та 11,7 кв.м. Відповідач в квартирі не проживає та свої кімнати він здав іншим відповідачам. Це було зроблено без її згоди та згоди органу опіки та піклування. Договір оренди між відповідачами укладений усно. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], фактично проживають в вказаній квартирі при цьому перешкоджають позивачці та її дитині користуватися їхнім житлом, не допускають позивачку до квартири, погрожують їй розправою, викрадали особисті дрібні речі, порушують громадський порядок, у тому числі в присутності дитини і щодо неї. З даного приводу позивачка не одноразово зверталася до Оболонського РУ ГУ МВС України в місті Києві і Прокуратури Оболонського району міста Києва. Позивачка вважає, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не мають жодних правових підстав займати спільну квартиру, а тому мають бути виселені з неї. В судовому засідання позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. При цьому позивачка зазначила, що відповідачки і на теперішній час проживають в спірній квартирі, вона їх бачила особисто, вказані відповідачки зламали вхідні двері, псують меблі, вчиняють дії, які не надають можливості проживати в вказаній квартирі їй та донці. Прізвище відповідачки [PERSON] їй відомо зі слів працівника міліції, який виїжджав за її викликом до спірної квартири, прізвище інших відповідачок [PERSON] і [PERSON] вона бачила особисто в договорах оренди, які вказані відповідачки показували працівникам міліції. Позивачка вважає, що дані особи повинні бути виселені, оскільки вони постійно приводять різних чоловіків до квартири, кидаються до неї та доньки у бійку, ображають. Враховуючи, що місця загального користування перебувають в спільному користуванні, одночасне проживання в квартирі з квартирантами для неї та дитини є неможливим. Представник відповідача в суді позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити. При цьому пояснив, що в спільній квартирі періодично проживає відповідач, який ніяких договорів оренди з будь-якими особами не укладав. [PERSON], дійсно деякий час проживала в кімнатах відповідача, оскільки була його дівчиною. Вважає, що саме позивачка перешкоджає відповідачу належним чином користуватися спільним житлом, тому вживає дій по безпідставному виклику працівників міліції та безпідставно звертається до органів прокуратури. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином - через засоби масової інформації (а.с.107), в зв'язку з чим суд визнає їх неявку без поважних причин, вважає можливим розглянути справу у їх відсутність та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, при цьому зазначив що у зв'язку із конфліктом між батьками неповнолітня [PERSON] не може проживати в спірній квартирі. Під час обстеження вказаної квартири встановлено, що квартира не придатна для проживання, відсутній замок на вхідних дверях, дві кімнати були зачинені, в інших кімнатах безлад, пошкоджені меблі, умови для проживання дитини відсутні. Суд, заслухавши пояснення позивачки її представника, представника відповідача, відповідача [PERSON] в якості свідка, пояснення представника третьої особи, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст. 161 ЖК України, наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві особистої власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім'ї, які проживають з наймачем. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Згідно ч. 3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва № 2-6046/09 від 03.11.2009 року встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] між співвласниками та відділено в користування відповідачу [PERSON] кімнати площею 18,7 кв.м та 10,1 кв.м, а позивачці [PERSON] з дочкою - кімнати площею: 11,9 кв.м, та 11,7 кв.м, місця загального користування залишено в спільному користуванні сторін (а.с. 12-14). Згідно довідки форми № 3 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], як власник, [PERSON], як донька власника, [PERSON], як фізична особа.(а.с.15). Як пояснила позивачка [PERSON] її родич, який там не проживає. Згідно акту обстеження житлових умов від 27.09.2013 року проведеному Службою у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації квартира [ADDRESS] не придатна для проживання, потребує ремонту та наведення порядку.(а.с.104). На час розгляду справи у спірній квартирі ніхто із співвласників та їх донька не проживають, оскільки між колишнім подружжям склались вкрай конфліктні стосунки. Твердження позивачки про укладання відповідачем [PERSON] договорів оренди з іншими відповідачами не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. Відповідач [PERSON] укладання даних договорів заперечив, наявність письмових примірників договорів судом не встановлено. У зв'язку з зазначеним не підлягає задоволенню вимога позивачки про визнання недійсними договорів оренди укладених [PERSON] із [PERSON], [PERSON], [PERSON] на приміщення квартири [ADDRESS]. Разом з тим, під час розгляду справи встановлено, що відповідачка [PERSON] дійсно проживала в спірній квартирі, вказане підтверджується поясненнями позивачки та відповідача [PERSON], постановою Оболонського РУГУ МВС України в м.Києві від 21.02.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи. ( а. с. 21). Оскільки [PERSON] будь-яких правових підстав на проживання у спірній квартирі не має, суд вважає правильним задовольнити вимогу позивачки про її виселення зі спірної квартири. Що стосується виселення відповідачів [PERSON], [PERSON], то у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити, оскільки проживання саме вказаних осіб в спірній квартирі не встановлено. Так згідно постанов Оболонського РУГУ МВС України в м.Києві від 26.12.2011 року, 29.12.2011 року, 07.02.2012 року, 02.04.2012 року, 24.05.2012 року, 20.06.2012 року, 20.07.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи, працівниками міліції не встановлено осіб, що мешкають в кімнатах спірної квартири, що виділені в користування [PERSON] (а.с. 16, 17, 20, 23, 26, 27, 28) З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлено, що в спірній квартирі проживають якісь дівчата, які стверджують, що проживають на підставі договору оренди укладеному з відповідачем [PERSON], але самого договору оренди та особи дівчат їм не відомі. Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивачки про заборону відповідачу вселяти в спірну квартиру будь-яких осіб, які не є членами його сім'ї без згоди на це відповідного органу опіки і піклування, оскільки такого наміру відповідача [PERSON] судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial