Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 29 серпня 2013 року перебуває в шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка після припинення шлюбних стосунків з відповідачем знаходиться на її утримані. Позивачка посилаючись на те, що відповідач участі в утриманні дочки та її не приймає, є працездатним, інших осіб на утриманні не має, просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно до її повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що вони з позивачкою в даний час не підтримують шлюбні стосунки, дитина проживає з позивачкою. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, усну заяву відповідача про визнання позову та перевіривши подані письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що оскільки сторони шлюбні стосунки в даний час не підтримують, дитина, яка на даний час не досягла трирічного віку проживає з позивачкою, відповідач є працездатним, працює, позовні вимоги визнає, - з нього слід стягнути на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved