Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулося Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.03.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 9400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 26.12.2019 року має заборгованість 19265,99 грн., яка складається з наступного: 8950,00 грн. заборгованість за кредитом; 8235,51 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 686,86 грн заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 893,62 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПРИВАТБАНК». На цих підставах просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 19265,99 грн. за кредитним договором № б/н від 03.03.2010 року та судові витрати в сумі 1921,00 грн. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2019 року справа була передана для розгляду судді Мазуренко Ю.В., ухвалою якої від 25.03.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому, відповідачу встановлено строк п`ятнадцять днів з дня вручення їй цієї ухвали, протягом якого вона має право подати суду відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача. Ухвала судді про відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з додатками, були направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Проте, вказані документи були повернуті оператором поштового зв`язку до суду з відміткою від 08.04.2019 року про те, що адресат відсутній. У відповідності до вимог п.4 ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідач вважається такою, яка належним чином 08.04.2019 року отримала повідомлення суду про дату судового розгляду та копію ухвали судді про відкриття провадження у справі. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Корману О.В., яким 22.05.2020 року винесено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 22 липня 2020 року. \~ \~ \~ \~Вивченням матеріалів справи встановлено, що 14.06.2019 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву. Проте, вказаний відзив поданий з пропуском строку, визначеного в ухвалі судді про відкриття провадження у справі, і відповідач не ставила питання про поновлення такого строку. Тому, суддя , ухвалюючи рішення не бере до уваги відзив відповідача з доказами, які були до нього додані. Також, суддею встановлено, що 16.07.2019 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, до якого позивачем додано ряд доказів, які не були додані до позовної заяви при зверненні до суду. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно ч.4, ч.5 ст.83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Позивач при зверненні до суду не повідомляв, що якісь докази не можуть бути подані у встановлений законом строк з об`єктивних причин, та не зазначав: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Крім того, у відповіді на відзив позивач не просить суд встановити додатковий строк для подання доказів з обґрунтуванням, чому докази не були надані вчасно. Тому суд не бере до уваги докази, додані позивачем до відповіді на відзив. Тобто, при вирішенні справи суд враховує лише ті докази, які були додані позивачем до позовної заяви, так як вони були надані в строк, визначений законом. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Судом, згідно наданих позивачем копій документів, встановлено, що [INFO] громадянкою [PERSON] було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (далі по тексту Анкета-заява), в якій зазначено, що відповідач згоден з тим, що Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг. Анкета-заява містить посилання на бажання оформити карту «Універсальна». Бажаний кредитний ліміт не значений. Згідно розрахунку заборгованості за договором, доданих банком до позовної заяви, станом на 26.12.2019 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 19265,99 грн., яка складається з наступного: 8950,00 грн. заборгованість за кредитом; 8235,51 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 686,86 грн заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 893,62 грн. штраф (процентна складова). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)\~показаннями\~свідків.\~ Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не\~\~бере \~до\~\~розгляду докази,\~що\~\~не\~ стосуються\~предмета\~доказування. \~Достовірними\~є\~докази,\~на\~підставі\~яких\~можна\~ встановити\~\~дійсні\~обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона\~\~повинна\~ довести\~ті\~обставини,\~на\~\~які\~ вона\~посилається\~ як\~\~на \~підставу\~своїх \~вимог\~\~або \~заперечень,\~крім\~\~випадків,\~встановлених\~\~цим\~Кодексом. Докази\~\~подаються \~сторонами\~та\~іншими \~учасниками\~справи.\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що відповідач отримала кредит у розмірі 9400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підтвердження вказаних обставин позивач надав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», та витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Проте, суд не може взяти до уваги як належний доказ Розрахунок заборгованості, доданий позивачем до позовної заяви, так як у вказаному розрахунку взагалі не зазначено, якою відповідальною посадовою особою він виконаний. У Розрахунку наявний лише підпис, без зазначення особи, якою такий підпис виконаний. В даному випадку жодна посадова особа позивача не несе відповідальності за правильність розрахунку, і, відповідно, суд також не може взяти на себе таку відповідальність. Крім того, розрахунок не підтверджений жодним первинним документом. Фактично позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про фактичне отримання відповідачем кредитних коштів та факт користування ними. Крім того, суд зауважує, що відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг, витяги з яких додано позивачем до позовної заяви, не підписані відповідачем та могли змінюватися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Підписом у Анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що є договором приєднання, відповідач погодився з умовами та правилами, однак, з цієї анкети-заяви не вбачається суми наданого кредитного ліміту, а, отже, застосування Умов та правил надання банківських послуг в будь-якій редакції не є можливим. Таким чином суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 03.03.2010 року шляхом підписання Анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того, суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи додано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна». Вказаний документ сторонами не підписаний. В наданому витязі вказано тарифи чотирьох кредитних карток «Універсальна», а саме: 1) «Універсальна , 30 днів пільгового періоду»;\~\~2) «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»;\~\~3) «Універсальна Contract»; 4) «Універсальна Gold». Проте не зазначено, який із цих тарифів був наданий відповідачу. У наданому суду витягу із Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» вказано, що: 1) з 01 січня 2013 року всі картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»;\~\~2) з 01 вересня 2014 року проводиться зміна тарифного плану «Універсальна Contract» на «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» або «Універсальна Gold»;\~\~3) із 01 вересня 2014 року\~\~змінено проценту ставку по кредитним карткам «Універсальна» та «Універсальна Gold/зміну здійснено тільки для витрат здійснених після 01 вересня 2014 року; 4) з 01 квітня 2015 року змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна Gold»: розмір процентної ставки, пені тощо. Тобто наданий документ діє не раніше як із 01 квітня 2015 року, а кредит, як вказано в позовній заяві наданий 03.03.2010 року. Враховуючи те, що суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що відповідач фактично отримала кредитні кошти, користувалась ними, а також що сторони узгодили всі істотні умови кредитування, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed