overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Заявник 27.01.2016 року звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу. В обґрунтування вказує, що 21 січня 2016 року отримав судовий наказ від 12.08.2015 року про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Суд видав наказ на підставі відомостей та розрахунків, що були здійснені з помилками і таким чином вищевказаний наказ, вважає, що підлягає скасуванню Так, здійснивши розрахунок інфляційних витрат відповідно до листа Верховного Суду України «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ № 62-97 р. від 03.04.1997 року за формулою - інфляційні витрати за місяць = заборгованість (індекс інфляції - 100) /100, сума інфляційних витрат складає 6579, 45 грн., а не 17935, 39 грн., згідно розрахунку стягувача. Витрати на правову допомогу в розмірі 1055, 60 грн. були стягнуті з нього на підставі договору про надання юридичних послуг № 25.05.2015 р., укладеного між ЖБК «Медик» та ТОВ «Київський центр права». Юридична особа є організацією, а не особою як такою, та не може вважатися фахівцем у галузі права і безпосередньо надавати правову допомогу. У Єдиному реєстрі Адвокатів України відсутні відомості про адвоката [PERSON], а документів про підтвердження кваліфікації як фахівець у галузі права до заяви про видачу судового наказу додано не було. Вказує, що витрати в сумі 1055 грн. 60 коп. стягнуті безпідставно. Зазначає, що за його розрахунками стягнута відповідно до оскаржуваного наказу сума відрізняється у більшу сторону, ніж на 30 % , що є суттєвим порушенням його прав і свобод , надає свій розрахунок та просить суд скасувати судовий наказ Оболонського районного суду міста Києва від 12.08.2015 року у справі № 2-н/756/160/15. В судове засідання сторони не з*явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що судовим наказом від 12.08.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь ЖБК «Медик» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2011 року по 01.06.2015 року з урахуванням інфляційної складової та 3 % річних загальним розміром 32532 грн. 60 коп., 121 грн. 80 коп. судового збору та 1055 грн. 60 коп. витрат на правову допомогу , оскільки між сторонами виник спір про право, який підлягає вирішенню у позовному провадженні суд приходить до висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Заявник 27.04.2016 року звернулась до суду із заявою, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якому вказала, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно. Однак нотаріально оформити спадщину не має можливості, оскільки заявнику відмовлено у звязку із відсутністю встановлення родинного звязку між померлою матірю заявника [PERSON] та її бабусею [PERSON], яка померла [INFO] року. З метою оформлення спадщини, просить суд встановити факт того, що [PERSON], яка померла [INFO] року є рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO] року, та факт того, що [PERSON], яка померла [INFO] року є рідною бабусею [PERSON]. Заявник [PERSON], допитана у відповідності до ст.. 62 ЦПК України у судовому засіданні підтвердила, що [PERSON], померла [INFO] року є її матір,ю, а [PERSON], яка померла [INFO] року є її рідною бабусею, тобто матір,ю [PERSON], просила задовольнити заяву. Представник Селидівської територіальної громади належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі та винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що [PERSON], померла [INFO] року є матір,ю його дружини - [PERSON], а [PERSON], яка померла [INFO] року є рідною бабусею його дружини, тобто матір,ю [PERSON] Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Курахівським РАЦС Селидівського району Сталинської області, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. У зв'язку із укладенням шлюбу заявник змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 14.07.1979 року Гірницькою міською радою м.Селидове Донецької області. [PERSON] померла [INFO] року, про що видано 18.08.2015 року свідоцтво про смерть [NUMBER] виконкомом Гірницької міської ради м.Селидове Донецької області. Дошлюбне прізвище матері заявника [PERSON] - «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого 03.11.1954 року Куйбишевським районним РАЦС с. Куйбишево. Згідно довідки, виданої ОСББ «МАРІЯ-1» м.Гірник, [PERSON], проживала за адресою: [ADDRESS], разом із донькою [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 04.07.2005 року виконкомом Гірницької міської ради м.Селидового Донецької області, [PERSON] померла [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис № 129. Суд враховує усі досліджені у судовому засіданні докази та докази, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що заяву необхідно задовольнити, оскільки досліджені докази свідчать про те, що [PERSON], яка померла [INFO] року є рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року є рідною бабусею [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Заявник 27.04.2017 р. звернулась до суду з заявою в якій вказала, що з 1993 року вона проживала разом із [PERSON] однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, та вели спільне господарство. 06.09.2016 року [PERSON] помер Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частки будинку №45, який розташована за адресою: м.Селидове, вул. Шевченка. Встановлення факту проживання однією сімєю заявнику необхідно для отримання спадщини. Просить суд встановити факт того, що вона проживала однією сімєю з [PERSON], який помер 06.09.2016 року, без реєстрації шлюбу у період з 1993 р. по день його смерті. Заявник у судовому засіданні наполягала на задоволенні заявлених вимог. Представник заінтересованої особи - Селидівської територіальної громади, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, надав суду заяву, в якій просив винести рішення на розсуд суду, без його участі. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт того, що [PERSON] та [PERSON], який помер 06.09.2016 р. мешкали разом однією сімєю з 1993 року за адресою: Донецька область м. Селидове вул. Шевченка, 45 по день смерті [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно акта проживання від 04.03.2017 року складеного головою правління вуличного комітету [PERSON], затвердженого секретарем Селидівської міської ради, в будинку №45, розташованому за адресою: м. Селидове вул. Шевченка, [PERSON] проживав разом з [PERSON] більше 20 років, без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство, по день його смерті. Судом встановлено, що 1/2 частка будинку №45, який розташований за адресою: м.Селидове, вул. Шевченка, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності за законом, що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.04.2011 року, та копією свідоцтва про право на спадщину законом. Відповідно свідоцтва про смерть серії 1-НО №959456 від 07.09.2016 р. виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], помер 06.09.2016 року. Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Суд враховує усі досліджені у судовому засіданні докази показання свідків та письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи, вважає, що заяву [PERSON] про встановлення проживання однією сімєю необхідно задовольнити, оскільки всі докази свідчать про те, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер 06.09.2016 року, спільно проживали, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права і обов»язки, тобто проживали однією сімєю по день смерті [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Заявник 27.06.2014 р. звернулася до суду з заявою в якій вказала, що її донька [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але не проживає за місцем реєстрації з 25.11.2006 р. Вона є опікуном двох дітей [PERSON], які проживають разом з нею. Місце знаходження доньки їй невідомо. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно їй для оформлення допомоги по соціальним виплатам на утримання дітей. Просить суд, визнати [PERSON], [INFO], уродженку с.Мар»янівка Старобешівського району Донецької області - безвісно відсутньою. У судовому засіданні заявник підтримала заяву. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного Фонду України в м.Селидове Донецької області Стельник С.В. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, просив ухвалити рішення на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] є опікуном двох дітей [PERSON], які проживають разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Починаючи з березня 2012 року місце перебування [PERSON] їм невідоме. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого повторно 11.05.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобешівського районного управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Відповідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 12.12.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька Донецької області, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 30.03.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецька Донецької області, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є опікуном двох дітей [PERSON] - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька Донецької області № 2-11520/07 від 23.10.2007 р. та [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням виконавчого комітету Селидівської міської ради № 114 від 27.06.2012 р. Згідно акту про не проживання від 20.06.2014 р. складеного майстром т/у № 4 ЖЕУ - 6 КП УК Куйбишевського району м.Донецька Нікуліною Л.В., та двох свідків, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Не проживає за вказаною адресою з 25.11.2006 р. Суд враховує усі досліджені у судовому засіданні докази та які знаходяться в матеріалах справи та вважає, що дану заяву необхідно задовольнити, оскільки про [PERSON] протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування, а згідно ст. 43 ЦК України при наявності таких обставин фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були в 2012 році, то початком її безвісної відсутності слід вважати 01 січня 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Заявник 27.10.2014 р. звернулася до суду з заявою в якій вказала, що вона є матір»ю [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: Донецька область, [ADDRESS]. [PERSON] народила [PERSON], [INFO]. Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. З квітня 2013 року [PERSON] відсутня за місцем реєстрації, до теперішнього часу її місцезнаходження не відоме. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженку м. Красноармійська Донецької області, яка зареєстрована за адресою: Донецька область, [ADDRESS], безвісно відсутньою. 30.10.2014 року позивач уточнила вимоги та просила суд визнати [PERSON], [INFO], уродженку м. Красноармійська Донецької області, яка зареєстрована за адресою: Донецька область, [ADDRESS], безвісно відсутньою з метою призначення опіки над малолітнім [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні [PERSON], допитана у якості свідка у відповідності з вимогами ст. 62 ЦПК України, пояснила, що вона є матір»ю [PERSON], [INFO], яка народила дитину - [PERSON], [INFO], яку залишила фактично на її утриманні. На теперішній час у зв,язку з проведенням АТО вона переїхала з м. Красногорівки, де зареєстрована та на теперішній час проживає у с. Курахівка Селидівської міської ради разом з малолітнім [PERSON], [INFO]. Понад одного року їй невідомо місцезнаходження [PERSON], яка є матір»ю [PERSON], [INFO]. Представник заінтересованої особи - Орган опіки та піклування Селидівської міської ради у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт того, що [PERSON] понад одного року не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: Донецька область, [ADDRESS]. Місце перебування [PERSON] їм невідоме. Малолітній [PERSON] знаходиться фактично на утриманні [PERSON] Дослідивши інші докази, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 07.05.2009 року Виконкомом Красногорівської міської ради Мар»їнського району Донецької області, матір»ю [PERSON], [INFO], є [PERSON], відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно акту обстеження від 07.04.2014 року посвідченого депутатом Красногорівської міської ради Мар»їнського району Донецької області, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: Донецька область, [ADDRESS]. Відповідно довідки Виконавчого комітету Курахівської селищної міської ради м.Селидове Донецької області № 1020 від 23.10.2014 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON], онуком [PERSON], [INFO]. Суд враховує усі досліджені у судовому засіданні докази та які знаходяться в матеріалах справи та вважає, що дану заяву необхідно задовольнити, оскільки про [PERSON] протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування, а згідно ст. 43 ЦК України при наявності таких обставин фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Заявник 27.11.2015 року звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт смерті, його батька, який мешкав буд. 11, вул. Лазо, селище Октября, м. Макіївка, Кіровського р-ну, Донецької обл., смерть мала місце 18 січня 2015 року, місце смерті - місто Макіївка, Кіровського р-ну, Донецької обл., Україна. Свої вимоги мотивуючи тим, що свідоцтво про смерть батька видане після 01.12.2014 року на тимчасово окупованій території, та не має юридичної сили, в звязку з чим він позбавлений права прийняти спадщину. В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав просив вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти встановлення факту смерті особи. Суд, заслухавши покази заявника, представника заінтересованої особи, свідка вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішення Охтирського міськрайонного суду від 07.05.2015 року справа № 583/1029/15-ц, встановлено факт, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], є сином [PERSON], який помер 18.01.2015 року в м. Макіївка Кіровського району Донецької області. 18.01.2015 року помер батько заявника [PERSON], на підтвердження чого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області видано свідоцтво про смерть серія І-НО № 832705 від 27.02.2015 року. Дане свідоцтво видане на тимчасово окупованій території та не має юридичної сили, оскільки видане неповноважним органом. Відповідно до п. 8, ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається із матеріалів справи, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 37 від 19.01.2015 року, [PERSON] помер 18.01.2015 року вдома, мешкав за адресою буд. 11, вул. Лазо, селище Октября, м. Макіївка, Кіровського р-ну, Донецької обл., в віці 70 років. ДП „Ритуал ПрАТ „МККП 19.01.2015 року здійснило поховання померлого [PERSON] Допитані як свідки [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні пояснили, що їх батько помер, передавали гроші на поховання, особисто вони на похованні не були, а була їх тітка, тому що там ідуть бойові дії на тимчасово окупованій території, документи які їм передали не дійсні на території України, в звязку з чим вони не можуть оформити допомогу на поховання та прийняти спадщину. Суд не знаходить підстав піддавати сумніву покази свідків. Встановлення факту смерті [PERSON] має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволяє йому у подальшому реалізувати своє право на прийняття спадщини. Таким чином, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, що передбачено п. 8, ст. 256 ЦПК України, оскільки факт смерті [PERSON], в певний час і при певних обставинах підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Заявник 27.11.2015 року звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт смерті, своєї тітки, яка мешкала Донецька область, Ясенуватський район, с. Мінеральне, вул. Комсомольська, 30, смерть мала місце 31.07.2017 року, місце смерті - місто Ясинувата, Донецької області, Україна. Свої вимоги мотивуючи тим, що свідоцтво про смерть тітки видане після 01.12.2014 року на тимчасово окупованій території, та не має юридичної сили, в звязку з чим він позбавлений права прийняти спадщину. В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав просив вимоги задовольнити. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав просив вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти встановлення факту смерті особи. Суд, заслухавши покази заявника, представника заявника, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 31.07.2017 року померла тітка заявника [PERSON], на підтвердження чого нелегітимним органом Ясенуватським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану видано свідоцтво про смерть серія ДНР № 080543 від 02.08.2017 року. Дане свідоцтво видане на тимчасово окупованій території та не має юридичної сили, оскільки видане неповноважним органом. Відповідно до п. 8, ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану. Встановлення факту смерті [PERSON] має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволяє йому у подальшому реалізувати своє право на прийняття спадщини. Таким чином, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, що передбачено п. 8, ст. 256 ЦПК України, оскільки факт смерті [PERSON] в певний час і при певних обставинах підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Заявник 27 жовтня 2015 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначила, що вона згідно свідоцтва про право власності на житло, розташоване за адресою: [ADDRESS], видане на підставі рішення Виконавчого комітету міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська за № Л-1266 від 01 грудня 1993 року є співвласницею даної квартири. Заявниця має намір продати належну їй 1/7 частину квартири, однак у вказаному свідоцтві є описка в написанні імені та по-батькові як «Гавриленко Владиславом Володимировичем», тоді як правильно «Гавриленко Владислава Володимирівна». Заявниця просила встановити факт належності [PERSON], свідоцтва про право власності на житло від 01.12.1993 року на 1/7 частину квартири [ADDRESS], виданого виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № Л-1266 від 01 грудня 1993 року та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 29.12.1993 року в реєстровій книзі № 22п, за реєстровим № 57. Від представника заявника надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у його відсутність, заяву підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, про день і час розгляду заяви сповіщалася належним чином. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 01 грудня 1993 року, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № Л-1266 від 01 грудня 1993 року та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 29.12.1993 року в реєстровій книзі № 22п за реєстровим № 57, [PERSON] (до шлюбу «Гавриленко») [PERSON] належить 1/7 частина квартири [ADDRESS]. Однак у вказаному свідоцтві про право власності на житло невірно зазначено ім`я по-батькові [PERSON] (до шлюбу «Гавриленко») [PERSON] як «Гавриленко Владислав Володимирович» (а.с.6,9). 11 вересня 2010 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Романова» (а.с.7). Судом встановлено, що у реєстраційному номері облікової картки платника податків, свідоцтві про шлюб, свідоцтві про народження, довідки про склад сім`ї, вірно вказано прізвище, ім`я, по-батькові заявницю, як [PERSON] (до шлюбу «Гавриленко») [PERSON] (а.с.5,7,77,80) Судом встановлено, що при оформленні свідоцтва про право власності на житло від 01 грудня 1993 року була допущена описка, та цей документ був оформлений саме на імя [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про належність [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 01.12.1993 року на 1/7 частину квартири [ADDRESS], виданого виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № Л-1266 від 01 грудня 1993 року та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 29.12.1993 року в реєстровій книзі № 22п, за реєстровим № 57.

Outcome: approved