Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності, заяву підтримує у повному обсязі та просить суд встановити факт належності йому Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 16.08.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7625, виданий Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області, на земельну ділянку, загальною площею 0,0504 га, кадастровий номер - [NUMBER], для ведення садівництва, розташованої на території садового товариства «Клубничка» Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Представник Ювілейна селищна рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви голова Ювілейної селищної ради просив суд слухати справу за відсутності представника селищної ради. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 1995 року на підставі рішення виконавчого комітету Ювілейної селищної ради від 17 червня 1993 року заявнику видано Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] на земельну ділянку, загальною площею 0,0504 га, кадастровий номер - [NUMBER], для ведення садівництва, розташованої на території садового товариства «Клубничка» Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Однак заявником було встановлено, що у Державному акті на право приватної власності на землю його прізвище записано «[PERSON]», хоча згідно паспорту його прізвище «[PERSON]». У зв'язку з цією помилкою у Державному акті на право приватної власності на землю заявник не може розпоряджатися земельною ділянкою, зробити заповіт передавати її в оренду та таке інше. Так, за правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно паспорту [NUMBER], виданим Дніпропетровським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 26.05.2011 року та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру прізвище заявника «[PERSON]». Згідно Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку заявнику [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 16.08.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7625, виданий Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області, належить земельна ділянка, загальною площею 0,0504 га, кадастровий номер - [NUMBER], для ведення садівництва, розташованої на території садового товариства «Клубничка» Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Згідно зі ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У ст. 256 ЦПК України наведено перелік справ про встановлення факту, що розглядає суд, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ст. 257 ЦПК України). На підставі викладеного, вимоги заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved