Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Заявник [PERSON] 27 листопада 2017 року звернувся до суду з вказаною заявою, у якій зазначав, що він з 1977 року зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] За цією ж адресою разом з ним проживали та були зареєстровані його батьки [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року. Заповіту на випадок своєї смерті батьки не залишили. Після смерті [PERSON] заявник та його мати [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, які фактично вступили в управління та володіння спадковим майном і відповідно до ст.549 ЦК УРСР вважаються такими, що прийняли спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину за законом не отримували. Після смерті матері [PERSON] заявник є єдиним спадкоємцем першої черги за законом і вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. У зв'язку з відсутністю у заявника свідоцтв про смерть батьків він не може реалізувати своє право на спадкування після їх смерті. Отримати повторні свідоцтва про смерть батьків у відділі ДРАЦС заявник не має можливості у зв'язку з тим, що в актовому записі про смерть матері та батька їх прізвище записано відповідно як «[PERSON]» та «[PERSON]», тоді як у свідоцтві про народження заявника прізвища його батьків записано як «[PERSON]» та «[PERSON]», прізвище заявника згідно з його паспортом та свідоцтвом про народження - «[PERSON]». Наявність вказаних розбіжностей у документах, що підтверджують родинні відносини з померлими батьками, позбавляє заявника можливості отримати повторні свідоцтва про смерть батьків, що необхідно для прийняття ним спадщини після їх смерті, у зв'язку з чим заявник просив встановити, що він є сином [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, та [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав, пояснив, що після смерті батьків, крім нього, є інші спадкоємці, які спадщину не приймали; документи на будинок, у якому він проживав з батьками та проживає зараз, не існують і лише будуть ним виготовлятися; інше спадкове майно відсутнє. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання заявлених вимог. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява [PERSON] задоволенню не підлягає з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст.315 ЦПК України). Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України). Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. У обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що встановлення факту родинних відносин з померлими батьками йому необхідно для реалізації своїх прав на спадкування. За змістом розділу УІІ ЦК УРСР (1963 року), положення якого застосовуються до правовідносин щодо спадкування заявником майна померлих [PERSON], яка померла [INFO] року, та [PERSON], який помер [INFO] року, спадщина складається з певного майна. Як вбачається з пояснень заявника, таке майно, яке б входило до складу спадщини після смерті його батьків, відсутнє. Відсутні докази наявності спадкового майна і у матеріалах справи. Крім того, за частиною 1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Суду не надано жодних доказів, які б підтверджували прийняття заявником спадщини. Проживання заявника разом з батьками на момент їх смерті, підтверджене довідками виконавчого комітету Березанської селищної ради (а.с.10,11) та поясненнями свідка [PERSON], не свідчить про вчинення ним дій щодо фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, з врахуванням того, що наявність такого майна у судовому засіданні не доведена. Свідок [PERSON] жодних даних щодо обставин, які підлягають встановленню у даній справі, суду не повідомив. Таким чином, встановлення факту родинних відносин між заявником та його батьками не призведе до зазначених заявником юридичних наслідків у вигляді прийняття ним спадщини після їх смерті, а тому такий факт не підлягає встановленню судом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed