Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Заявник [PERSON] 09.11.2021 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті [INFO] в м. Єнакієве Донецької області свого батька [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Василівка Орловської області Російської Федерації. Заява обґрунтована тим, що [INFO] в м. Єнакієве Донецької області помер її батько [PERSON] , зареєстрованим місцем проживання якого на момент смерті було [ADDRESS] . Батько проживав з нею до повернення її рідної сестри із заробітків з Італії. У 2019 році за домовленістю із її рідною сестрою [PERSON] , яка проживає в м. Єнакієве Донецької області, батько переїхав проживати до неї, оскільки вона повернулася із заробітків в Італії. Окрім того, більшу частину свого життя він прожив там і там похована його дружина (мати заявника). Факт смерті батька в м. Єнакієве вона підтверджує копією довідки № 1128 від 12.08.2021, що видана лікарем патологоанатомом Державної бюджетної установи «Патологоанатомічне бюро м. Горлівка» та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 13.08.2021 відділом РАЦС Єнакієвського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки. Встановлення даного юридичного факту заявник пояснює необхідністю реєстрації смерті батька державним органом України та отриманням відповідних документів держави Україна, що підтверджують цей факт. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи ? Переяславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі доказами. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 22.10.1963 міським відділом м. Єнакієве Донецької області та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 08.09.1984 Циблівською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області. [PERSON] народився\~ [INFO] в\~с.\~Василівка Російської\~Федерації.\~Зареєстрованим місцем\~його проживання\~з 07.10.2014\~було [ADDRESS] .Зазначені\~факти підтверджуються\~копією паспорта\~громадянина України\~на ім`я\~ [PERSON] [NUMBER] ,\~виданим 02.10.2014\~Переяслав-Хмельницьким\~РС УДМС\~України в\~Київській області. Відповідно до довідки про причину смерті № 1128 від 12.08.2021, виданої державною бюджетною установою «Патологоанатомічне бюро м. Горлівка» засвідчено факт смерті [INFO] [PERSON] у віці 89 років. В матеріалах справи також є копія свідоцтва про смерть, що видане на ім`я [PERSON] , [INFO] , який народився в Російській Федерації, Орловська область, с. Василівка, та помер [INFO] в м. Єнакієве Донецької народної республіки. Свідоцтво про смерть видане 13.08.2021 відділом ЗАГС Єнакієвського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки. Суд зазначає, що вищеперелічені документи є недійсними на території України, проте, даний факт не є перепоною для задоволення вимог, викладених в заяві, з огляду на таке. Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Вказані документи (довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть) були виданні відповідними лікарськими установами невизнаної Донецької народної республіки, та у зв`язку з тим, що документи про смерть видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров`я ДНР, вони не є прийнятними для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Чинним законодавством України та нормами Європейського права передбачено легітимний, законний механізм захисту законних прав та інтересів громадян України, які звертаються до національних судів з метою встановлення факту народження чи факту смерті громадянина України на тимчасово окупованій території України, який полягає в наступному. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма яких затверджена відповідно до чинного законодавства. Відповідно до Постанови Верховної ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-VIIІ, окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей було визнано окупованими. Відповідно до Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р м. Єнакієве Донецької області включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій тимчасово окупованій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів. Зокрема, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом частини першої цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договорних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами) що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, - можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Таким чином суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи «Намібійські винятки», сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів (про поховання, про смерть особи, свідоцтва про смерть), виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як докази смерті батька заявниці, оскільки можливості збору доказів смерті батька заявниці на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя, тощо. Із досліджених судом письмових доказів, а саме: довідки про причину смерті та свідоцтва про смерть вбачається, що печатки в назві медичного закладу та відділу ЗАГС містять російськомовний текст та належність до Донецької народної республіки. Разом з цим, печатки та штампи на документах з відомостями про назву самопроголошеної республіки, створюють перешкоди для реєстрації відділом державної реєстрації актів цивільного стану смерті громадянина України [PERSON] . Зазначене місце смерті [PERSON] в м. Єнакієве Донецької області є тимчасово окупованою територією України, що визначена постановою Верховної Ради України № 254-VІІІ від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями України» та розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». За правилами ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт, рішення чи документ, виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначається цим Законом, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Згідно з положеннями статей 5, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Положеннями ст.\~317\~ЦПК України\~визначені особливості\~здійснення провадження\~у справах\~про встановлення\~факту народження\~або смерті\~особи на\~тимчасово окупованій\~території України.Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України в м. Єнакієве Донецької області необхідно заявнику для здійснення державної реєстрації смерті її батька державним органом України та отримання відповідних документів держави Україна, що є підставою для настання правових наслідків смерті. З урахуванням зазначеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав встановлення факту смерті в судовому порядку [PERSON] на тимчасово окупованій території України в м. Єнакієве Донецької області 11 серпня 2021 року, в зв?язку з чим заява про встановлення факту смерті є такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved