Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Заочним рішення Слов»янського міськрайонного суду від 17 жовтня 2012 року визнано за [PERSON] право власності на приміщення №1-13 «гараж» площею 55,9 кв.м та приміщення №1-12 площею 8,4 кв.м за адресою:[ADDRESS]. Суд виходив із того,що право власності за [PERSON] на приміщення №1-13 «гараж» площею 55,9 кв.м та приміщення №1-12 площею 8,4 кв.м за адресою:[ADDRESS] виникло на підставі договору №75 від 10.11.2008 року між ТМО «Слов»янськ» та [PERSON] на пайову участь у будівництві блоку допоміжних служб у житловому комплексі. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 10 листопада 2008 року між ним та територіальним міжгалузевим об»єднанням «Слов»янськ» був укладений договір на пайову участь у будівництві блоку допоміжних служб в житловому комплексі, де він був пайовиком на будівництво квартири [ADDRESS] Відповідно до п.3.1 цього договору відповідач визначив вартість його пайової участі в будівництві допоміжного приміщення площею 66,7 кв.м у вказаному житловому комплексі в сумі 100050 грн. і відповідно до п.5.1 договору відповідач зобов»язався виконати свої зобов»язання до 3-го кварталу 2009 року. Допоміжне приміщення відповідачем побудовано і передано йому. Але необхідні документи для реєстрації за ним права власності на це допоміжне приміщення відповідач не оформив і цим порушує його право як власника побудованого на його кошти і переданого йому допоміжного приміщення. Оскільки іншого порядку визнання права власності за ним не має, то просив визнати за ним право власності на передані йому допоміжні приміщення №1-13 «гараж» площею 55,9 кв.м та приміщення №1-12 площею 8,4 кв.м за адресою:[ADDRESS]. В апеляційній скарзі представник ПАТ»Промінвестбанк» просить скасувати заочне рішення Слов»янського міськрайонного суду від 17 жовтня 2012 року,яким визнано за [PERSON] право власності на приміщення №1-13 «гараж» площею 55,9 кв.м та приміщення №1-12 площею 8,4 кв.м за адресою:[ADDRESS] та відмовити в задоволенні позову. Посилався на те, що нерухомість,на яку визнано право власності за [PERSON], є частиною предмету іпотеки відповідно до договору іпотеки №373,укладеному 5.05.2008 року між ТМО »Слов»янськ» та акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого відповідно до п.1.1 Статуту є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Даний договір іпотеки рішенням господарського суду Донецької області від 13.06.2012 року,залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.20143 року,визнаний дійсним з моменту його укладання. За умовами іпотечного договору ТМО »Слов»янськ» передало в іпотеку ПАТ»Промінвестбанк» незакінчений будівництвом адміністративно-житловий корпус, що розташований по вул..Жовтневої революці,20, а саме: 8 квартир першого і другого рівня загальною площею 1039,41 кв.м, 8 офісних приміщень загальною площею 4119,81 кв.м і 9 складських приміщень загальною площею 491,19 кв.м.. Постановою господарського суду Донецької області від 3.07.2013 року ТМО «Слов»янськ» визнано банкрутом,відкрито ліквідаційну процедуру. Зміна власника майна,переданого в іпотеку впливає на права ПАТ»Промінвестбанк» та позбавляє його права на звернення стягнення на заставлене майно в ліквідаційній процедурі. Суд першої інстанції зазначив,що право власності за [PERSON] на приміщення №1-13 «гараж» площею 55,9 кв.м та приміщення №1-12 площею 8,4 кв.м за адресою: [ADDRESS] виникло на підставі договору №75 від 10.11.2008 року між ТМО «Слов»янськ» та [PERSON] на пайову участь у будівництві блоку допоміжних служб у житловому комплексі. Однак не врахував,що договір іпотеки було укладено раніше, а саме -5.05.2008 року. Таким чином відсутні підстави для набуття [PERSON] права власності приміщення №1-13 «гараж» площею 55,9 кв.м та приміщення №1-12 площею 8,4 кв.м за адресою:[ADDRESS]. Рішення суду може вплинути на права та обов»язки ПАТ»Промінвестбанк» відносно учасників процесу щодо звернення стягнення на предмет іпотеки і тому ПАТ»Промінвестбанк» повинен був бути залучений до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог. Представник ПАТ»Промінвестбанк», який не був учасником процесу, отримав копію вказаного судового рішення лише 25.05.2015 року. Ухвалою судді апеляційного суду Донецької області від 29.07.2015 року поновлено строк на апеляційне оскарження судового рішення. В судове засідання з»явилися [PERSON] та його представник [PERSON], представник ПАТ «Промінвестбанк» за дорученням- Позднякова І.О., представник територіального міжгалузевого об'єднання «Слов'янськ» не з»явилася, повідомлена про час та місце слухання справи належним чином, про що свідчить телефонограмма,прийнята особисто арбітражним керуючим-Гнєдовою О.В.. Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Задовольняючи позовні вимоги,суд першої інстанції виходив з того, що згідно договору про пайову участь у будівництві блоку допоміжних служб у житловому комплексі [PERSON] оплатив, а ТМО «Слов»янськ» збудувало допоміжні приміщення та передало власникові. Разом з тим, такий висновок суперечить нормам матеріального та процесуального права. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Слов»янської міської ради від 22.08.2006 року № 509/2 ТМО «Слов»янськ» дозволено будівництво адміністративно -житлового корпусу на земельній ділянці по вул. Р.Люксембург та Жовтневої революції у місті Слов»янську, якому присвоєно почтову адресу: [ADDRESS]. Згідно договору №75 на пайову участь у будівництві блоку допоміжних служб від 10.11.2008 року,укладеного між ТМО «Слов»янськ» та [PERSON] забудовник приймає на себе зобов»язання виконати роботи з будівництва інженерних комунікацій, енергозабезпеченню, благоустрою території,будівництво блоку допоміжних служб у адміністративно- житловому комплексі 3-ої черги, що буде розташовуватися по вул.Р.Люксембург та Жовтневої революції у місті Слов»янську, а пайовик приймає на себе зобов»язання сплатити за 66,7 кв.м 100050 грн. Забудовник гарантував виконання своїх зобов»язань по цьому договору до 3 кварталу 2009 року. Жодна зі сторін не має можливості без згоди на те другої сторони передавати свої майнові, грошові права та обов»язки третій стороні. Згідно графіку внесення пайової частки та довідки [PERSON] виконано грошові зобов»язання по оплаті 64,3 кв.м блоку допоміжних служб (приміщення №1-13 «гараж» площею 55,9 кв.м та приміщення №1-12 площею 8,4 кв.м). Актом готовності об»єкта до експлуатації від 29.10.2010 року зафіксовано виконання ТМО «Слов»янськ» будівельних робіт по будівництву адміністративно-житлового корпусу в [ADDRESS] в повному обсязі та готовність об»єкта до експлуатації. Згідно акту прийому-передачі нежитлового приміщення по договору №75 від 10.11.2008 року, на пайову участь у будівництві блоку допоміжних служб (гараж) від 19 квітня 2010 року забудовник передав замовнику [PERSON] у власність нежитлове приміщення,загальною площею 64,3 кв.м, яке розташоване в [ADDRESS]. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.11.2010 року підтверджено, що [PERSON] на праві власності належить чотирикімнатна квартира [ADDRESS], збудовану ТМО «Слов»янськ». 5 травня 2008 року між ПАТ»Промінвестбанк», іменуємий як іпотекодержатель та ТМО «Слов»янськ» укладено іпотечний договір №367, яким забезпечено вимоги іпотеко держателя,що випливають з кредитного договору №185 від 5.05.2008 року, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем. Згідно договору іпотеки іпотекодавець передає в іпотеку ПАТ»Промінвестбанк» нерухоме майно, а саме: незакінчений будівництвом адміністративно-житловий корпус, розташований в [ADDRESS], 3-тя черга забудова-8 квартир першого та другого рівня загальною площею 1039,41 кв.м, вісім офісних приміщень загальною площею 419,81 кв.м і 9 складських приміщень,загальною площею 491,19 кв.м.. Предмет іпотеки буде належати іпотекодавцю на праві власності, яке виникне у майбутньому-при закінченні будівництва адміністративно-житлового корпусу. Рішенням господарського суду Донецької області від 13.06.2012 року, залишеним без змін Донецьким апеляційним господарським судом від 26.03.2013 року, визнано дійсним іпотечний договір №367-в від 05.05.2008 року, підписаний акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та територіальним міжгалузевим об»єднанням «Слов»янськ» з моменту його укладення. Постановою господарського суду Донецької області від 3.07.2013 року визнано банкрутом територіальне міжгалузеве об»єднання «Слов»янськ».Відкрито ліквідаційну процедуру до 3.07.2014 року. Рішенням Слов»янського міськрайонного суду від 17 квітня 2013 року за позовом [PERSON] до територіального міжгалузевого об»єднання «Слов»янськ», ПАТ»Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», відділу державної виконавчої служби Слов»янського міськрайонного управління юстиції,третя особа:комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м.Слов»янська» було знято арешт з приміщення №1-13 «гараж» площею 55,9 кв.м та приміщення №1-12 площею 8,4 кв.м, розташованих на першому поверсі будівлі адміністративно-житлового комплексу, розташованого в [ADDRESS], накладений постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Слов»янського міськрайонного управління юстиції від 10.10.2012 року по виконавчому провадженню №33406547. Задовольняючи позовні вимоги про визнання права власності на новостворене майно, суд першої інстанції не врахував вимоги статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України про те, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, та залишив поза увагою те, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на допоміжне приміщення №1-13 «гараж» площею 55,9 кв.м та приміщення №1-12 площею 8,4 кв.м за адресою:[ADDRESS] до відповідача, який не оспорював цього права, що підтверджується актом прийому-передачі нежитлового приміщення по договору №75 від 10.11.2008 року на пайову участь у будівництві блоку допоміжних служб (гараж) від 19 квітня 2010 року, згідно якого забудовник передав замовнику [PERSON] у власність нежитлове приміщення, загальною площею 64,3 кв.м, яке розташоване в [ADDRESS]. В зв»язку із чим не було підстав для задоволення позовних вимог. Зі змісту частини п'ятої статті 11 ЦК України випливає, що цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Порядок та умови набуття права власності на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва врегульовані положеннями статті 331 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Зазначена стаття не передбачає можливості виникнення права власності на новостворене нерухоме майно за рішенням суду. Крім того, судом першої інстанції не враховано, що на час укладення сторонами договору про фінансування будівництва правовідносини щодо залучення коштів фізичних осіб з метою фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулювалися Законами України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» від 19 червня 2003 року № 978-IV та «Про інвестиційну діяльність» від 18 вересня 1991 року № 1560-XII. Зазначеними нормами також не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення. Порядок оформлення права власності на об'єкт інвестування після прийняття такого об'єкту до експлуатації визначено зазначеними нормами. Визнаючи право власності за [PERSON] на частину блоку допоміжних служб (гараж) також на підставі статті 392 ЦК України, суд першої інстанції не врахував, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивач же звертаючись до суду з даним позовом, власником майна не був. А тому були відсутні підстави для визнання права власності на новостворений об»єкт саме за цією нормою закону. Вирішуючи спір про визнання права власності, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що на час ухвалення оспорюваного рішення існувало рішення господарського суду Донецької області від 13.06.2012 року, яким визнано дійсним іпотечний договір №367-в від 05.05.2008 року, підписаний акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та територіальним міжгалузевим об»єднанням «Слов»янськ» з моменту його укладення в тому числі і на спірні приміщення та вирішив спір про права та обов'язки особи, яка не була залучена до розгляду справи, зокрема про визнання права власності на частину блоку допоміжних служб (гараж), майнові права на яку є предметом іпотеки, без залучення до розгляду справи іпотекодержателя. А також не прийнято до уваги, що на момент ухвалення оспорюваного рішення по справі на приміщення №1-13 «гараж» площею 55,9 кв.м та приміщення №1-12 площею 8,4 кв.м, розташованих на першому поверсі будівлі адміністративно-житлового комплексу, розташованого в [ADDRESS] і які були предметом спору було накладено арешт постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Слов»янського міськрайонного управління юстиції від 10.10.2012 року по виконавчому провадженню №33406547. За встановлених обставин, коли діюче законодавство не передбачає можливості виникнення права власності на новостворене нерухоме майно за рішенням суду, оспорюване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed