Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до відповідача [PERSON], згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини всіх видів його заробітку ( прибутку), щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: 16.08.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис № 78 В період шлюбу у них народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини, ведення спільного господарства та спільне проживання вони фактично припинили 04 червня 2017 року. Причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між ними, наявність діаметрально протележних поглядів на шлюб та сім'ю, в результаті чого у них виникають постійні сварки, які призвели навіть до фізичного насилля в сім'ї. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що вона просить лише стягнути аліменти на дітей. Вимоги про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення меншою донькою повноліття вона не підтримує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей, підтвердивши пояснення, надані позивачкою. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 16.08.2014 року позивач уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 78 В період шлюбу у сторін народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, якому сторони записані батьками дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини. ведення спільного господарства та спільне проживання сторони припинили з 04 червня 2017 року, що підтверджено обома сторонами. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, через що в них виникають постійні сварки та конфлікти, що створило неможливі умови для спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків. В даний час і позивач і відповідач проживають окремо один від одного. Строк для примирення просять не надавати, так як остаточно вирішили розірвати шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між ними потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе відповідно до прохання позивачки залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON] . Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Так як з позивачкою залишаються проживати троє неповнолітніх дітей, витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, на думку суду повинні бути покладені на відповідача. За даних обставин суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивачки і понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дітей, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітні діти сторін, проживає разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що не заперечується сторонами. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач працює, та не заперечує проти стягнення з нього аліменти на утримання дитини трьох дітей в розмірі ? частини його заробітку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне положення сторін: які інших утриманців не мають. З урахуванням всіх обставин справи суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох дітей, на користь позивачки в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (прибутку) але не менше 50 від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. Призначаючи аліменти в даному розмірі суд вважає, що вони будуть необхідними та достатніми для гармонійного розвитку дітей даного віку. Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640.00 грн. Позовні вимоги про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення меншою дитиною трьох років позивачка в судовому засіданні не підтримала. Тому суд виходячи із положень п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд вважає за можливе залишити без розгляду вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання до досягнення меншою дитиною трьохрічного віку. На основі ст. 110, 112, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved