Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем у справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2010 року. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON] [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалося , що призвело до припинення з травня 2013 року ведення спільного господарства, шлюбно - сімейних відносин та окремого проживання. З вини чоловіка виникали сварки, конфлікти, відповідач неодноразово застосовував до дружини фізичне насилля, у тому числі в присутності дитини. Крім того, [PERSON] зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісяця. Позивач в судовому засіданні позові підтримала, просить суд його задовольнити. Крім того, [PERSON] зазначила, що вони неодноразово розходились та сходились, вона не бачить подальшого життя з чоловіком, боїться за своє та дитини життя, оскільки відповідає проявляє немотивовану агресію, в сім'ї часто виникають бійки в присутності дитини. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову в часті стягнення аліментів визнав, проти розірвання шлюбу заперечував. При цьому факт сварок та бійок, окремого проживання та застосування до дружини насилля не заперечував, зазначив, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам дитини. Заслухавши пояснення сторін у справі та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2010 року (а.с. 5). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON] [INFO] (а.с. 6). Подружнє життя сторін не склалося, між ними постійно виникають сварки, конфлікти та бійки. Зазначене призвело до окремого проживання понад пів року, припинення шлюбно - сімейних відносин та ведення спільного господарства. При цьому відповідач обставини, зазначені дружиною як підставу для розірвання шлюбу, визнавав, в обґрунтування незгоди з задоволенням вимог [PERSON] в цій частині зазначав, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам дитини, яка повинна проживати в повноцінній сім'ї. Аналізуючи викладене суд приходить до висновку про те, що шлюб між сторонами у справі зберегти неможливо, формальне збереження шлюбу в інтересах дитини, на що посилається відповідач, призведе до порушення прав та інтересів позивача та малолітньої дитини сторін у справі та не відновить сім'ю, яка базується на почуттях поваги та любові один до одного. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів суд визнає їх обґрунтованими виходячи з наступного. Відповідач в цій частині позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси подружжя, відповідає інтересам малолітньої дитини, а тому може бути прийняте судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved