Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовна заява мотивована тим, що з малолітнього віку позивач проживала разом зі соєю тіткою [PERSON] та їй не відомо хто її батько, оскільки дану інформацію їй ніхто не повідомляв, аліменти на її утримання не стягувалися, а відомості у свідоцтві про народження записані зі слів матері. В подальшому родичі [PERSON], повідомили позивачу, що останній є її батьком, а також, що він помер 03.01.2011, на підтвердження вказаних обставин їй надали свідоцтво про його смерть, а також державний акт про право приватної власності на землю. Оскільки, [PERSON] не знала, що [PERSON] є її батьком, а також, що він помер, вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, у звязку з чим не може реалізувати свої спадкові права, а тому звернулася до суду з даним позовом і просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримала і просила їх задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте на адресу суду надійшла письмова заява Кирнасівської селищної ради, у якій вказано, що селищна рада не заперечує проти задоволення позову і просить розглядати справу без участі її представника. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив: згідно свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 190601 від 04.01.2011, [PERSON], помер 03.01.2011 (а.с. 8). У відповідності до свідоцтва про народження серії VI-УР № 017007 від 02.01.1967, виданого Кирнасівським сільським ЗАГС, та свідоцтва про шлюб серії ІІ-АМ № 334186 від 31.05.1987, виданого Кирнасівською селищною радою Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки № 1666 від 21.07.2017, виданої Кирнасівською селищною радою Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] є єдиною спадкоємицею [PERSON] та спадщину не прийняла (а.с. 9). Відповідно до держаного акту на право власності на земельну ділянки серії ЯЖ № 773644 від 14.11.2008, виданого Тульчинською районною державною адміністрацією, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,2810 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області (а.с. 10). У відповідності до інформації Тульчинської державної нотаріальної контори за № 1049/01-16 від 04.11.2017, після смерті [PERSON], померлого 03.01.2011, спадкова справа не відкривалася (а.с. 17). Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. 1268, 1272 ЦК України. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатні докази, що підтверджують поважність причин через, які пропущено строк для прийняття спадщини і дають суду підстави визначити додатковий строк для прийняття спадщини. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати залишити за сторонами. На підставі викладеного і

Outcome: approved