Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Заявник [PERSON] ([INFO], 18006, [ADDRESS]) звернулася до суду із заявою про факту, що має юридичне значення, зацікавлені особи: Перша Черкаська державна нотаріальна контора (18007, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 255), [PERSON] (18006, [ADDRESS]). Свої вимоги мотивує тим, що її рідна тітка [PERSON] та її чоловік [PERSON] померли 10.12.1997 року та 03.11.2000 року. За заповітом [PERSON] на неї було оформлено право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (Ватутіна) у м. Черкаси та Другою Черкаською Державною нотконторою було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії АЕВ № 811876 від 05.09.2001 року. Іншу 1/2 частини права власності на квартиру у будинку № 173/1 по вул. Ватутіна у м. Черкаси за заповітом від [PERSON] вона змогла реалізувати тільки по рішенню суду від 09.08.2002 року. Крім того, за життя вона також реалізувала своє право на приватизацію і отримала у власність 1/2 частину квартири [ADDRESS] у відповідності до виданого свідоцтва на право власності на житло № 16291 від 15.12.1997 року належить її сину [PERSON], [INFO] На даний момент для належного оформлення права власності на вище зазначені обєкти нерухомості стала необхідність звернення до суду із належним позовом, оскільки нотаріусом Першої Черкаської Державної нотаріальної контори було виявлено помилку у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом серії АЕВ № 811876 від 05.09.2001 року виданого завідуючою Другої Черкаської державної нотконтори [PERSON], у якому невірно зазначено її прізвище «Сіненко», а правильно «Синенко». Зазначає, що така помилка фактично була перенесена із самого заповіту чоловіка її тітки сестри її матері [PERSON] зазначеного у реєстрі за № 2-176, після смерті якого на неї було оформлено свідоцтво про право на спадщину серії АЕВ № 811876 від 05.09.2001 року. Така сама помилка була допущена при видачі свідоцтва на її імя на право власності на житло № 16291 від 15.12.1997 року після приватизації квартири [ADDRESS] (Орджонікідзе) у м. Черкаси. На її думку, такі помилки стали можливими тільки тому що паспорт громадянки України нею був отриманий у 2002 році , а у старому прізвище було зазначено як «Сіненко». Просить суд встановити факт, що має юридичне значення того, що Свідоцтво на право власності на житло № 16291 від 15.12.1997 року і Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії АЕВ № 811876 від 05.09.2001 року , виданого завідуючою Другою Черкаскою державною нотаріальною конторою [PERSON] оформлені як [PERSON] належить їй [PERSON] Представник заявника за дорученням [PERSON]. надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. Також вказав, що заяву підтримує та просить її задоволити. Зацікавлена особа [PERSON] надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. Також вказав, що не заперечує проти задоволення заяви. .Представник зацікавленої особи - Першої Черкаської державної нотконтори в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надали заяву про слухання справи без участі їхнього представника. Також вказали, що при вирішенні справи покладаються на компетентність суду. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-СР № 148082 , 03.11.2000 року помер М. Т. та відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-СР № 070274 10.12.1997 року померла [PERSON] Згідно заповіту\~від 16\~січня 1992\~року [PERSON] на [PERSON] було оформлено право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (Ватутіна) у м. Черкаси та Другою Черкаською Державною нотконторою було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії АЕВ № 811876 від 05.09.2001 року. Іншу 1/2 частини права власності на квартиру у будинку № 173/1 по вул. Ватутіна у м. Черкаси за заповітом від [PERSON] вона змогла реалізувати тільки по рішенню суду від 09.08.2002 року. Крім того, за життя вона також реалізувала своє право на приватизацію і отримала у власність 1/2 частину квартири [ADDRESS] у відповідності до виданого свідоцтва на право власності на житло № 16291 від 15.12.1997 року належить її сину [PERSON], [INFO] При оформленні права власності на вище зазначені обєкти нерухомості нотаріусом Першої Черкаської Державної нотаріальної контори було виявлено помилку у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом серії АЕВ № 811876 від 05.09.2001 року виданого завідуючою Другої Черкаської державної нотконтори [PERSON], у якому невірно зазначено її прізвище «Сіненко», а правильно «Синенко». Відповідно до Свідоцтво на право власності на житло від 15.12.1997 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Також, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АЕВ № 811876 від 05.09.2001 року виданого завідуючою Другої Черкаської державної нотконтори [PERSON] заявнику належить 1/2 частини кооперативної квартири 47, що знаходиться в м. Черкаси по вул. Ватутіна, № 173/1. В даному свідоцтві невірно зазначено її прізвище, а саме, «Сіненко». Різниця у написанні дати народження заявника, можливо, є наслідком довільного перекладу з російської на українську мову. Крім того, судом досліджено ряд документів, зокрема, паспорт громадянина України серії НЕ № 130179, який виданий Придніпровським РВУМВС України в Черкаській області 27 лютого 2002 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00002267684 від 10 березня 2010 року, в яких зазначено прізвище заявниці «Синенко». Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид\~непозовного цивільного\~судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав,\~свобод та\~інтересів особи\~або створення\~умов здійснення\~нею особистих\~немайнових чи\~майнових прав\~або підтвердження\~наявності чи\~відсутності неоспорюваних\~прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998\~року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до розяснень Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, якою передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, а тому, суд вважає, що доводи заявника поданої до суду заяви, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є такими, що підлягають до задоволення. А саме, необхідно встановити факт, що має юридичне значення того, що Свідоцтво на право власності на житло № 16291 від 15.12.1997 року і Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії АЕВ № 811876 від 05.09.2001 року , виданого завідуючою Другою Черкаською державною нотаріальною конторою [PERSON] оформлені як [PERSON] належить їй [PERSON] А тому враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даної заяви. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved