Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Заступник керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що вироком Ужгородського міськрайонного суду від 12.03.2019 року, який 12.04.2019 р. набув законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном, шляхом обману - шахрайство та ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа, на підставі чого засуджено до остаточного покарання у вигляді штрафу в розмірі 35 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 595 гривень. Судом було встановлено, що з 01 січня 2016 року по 01 лютого 2018 року, [PERSON] постійно проживала з батьком її дітей: синів [PERSON] та [PERSON] , з яким вела спільне господарство та разом з яким виховувала спільних дітей, не перебуваючи офіційно у шлюбі, усвідомлюючи, що факт встановлення батьківства є підставою для припинення виплат соціальної допомоги як одинокій матері, з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання останніх, всупереч взятих на себе зобов`язань при зверненні із відповідними заявами до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, з корисливих мотивів, з метою отримання матеріального прибутку, шляхом обману, приховувала від Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА факт спільного проживання з батьком дітей - [PERSON] , в результаті чого фактично не маючи статусу одинокої матері, безпідставно, отримувала соціальну допомогу, яку передбачено для вказаної категорії населення. В результаті шахрайських дій [PERSON] , фактично не маючи статусу одинокої матері, в період з 01 січня 2016 року по 01 лютого 2018 року, діючи з прямим умислом, шляхом обману, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, незаконно отримала грошові кошти в сумі 4086,36 гривень на утримання малолітніх дітей: синів [PERSON] та [PERSON] , якими вона заволоділа, шляхом щомісячного зняття готівки з розрахункового рахунку [NUMBER] Ощадбанку, в результаті чого Управлінню соціального захисту населення Ужгородської РДА заподіяні матеріальні збитки на суму 4086 гривень 36 копійок, що підтверджується вироком Ужгородського міськрайонного суду від 12.03.2019. Завдана вказаним кримінальним правопорушенням шкода в розмірі 4086 гривень 36 копійок, згідно із листом Управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації №1039/01-27 від 07.05.2019, на даний час засудженою не відшкодована. Отже, враховуючи вищевказані обставини, позивач вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 4086 грн. 36 коп. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.06.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою заступника керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання прокурор не з`явився, однак, 29.09.2020 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. У клопотанні просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч. ч. 3, 7 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до частини 3 статті 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду від 12.03.2019 року, який 12.04.2019 р. набув законної сили, [PERSON] , визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі чого їй призначено покарання у за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 гривень та за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 35 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 595,00 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено [PERSON] остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595,00 гривень. З даного вироку вбачається, що в результаті шахрайських дій [PERSON] , фактично не маючи статусу одинокої матері, в період з 01 січня 2016 року по 01 лютого 2018 року, діючи з прямим умислом, шляхом обману, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, незаконно отримала грошові кошти в сумі 4086,36 гривень на утримання малолітніх дітей: синів [PERSON] та [PERSON] , якими вона заволоділа, шляхом щомісячного зняття готівки з розрахункового рахунку [NUMBER] Ощадбанку, в результаті чого Управлінню соціального захисту населення Ужгородської РДА заподіяні матеріальні збитки на суму 4086 гривень 36 копійок, що підтверджується вироком Ужгородського міськрайонного суду від 12.03.2019. Завдана вказаним кримінальним правопорушенням шкода в розмірі 4086 гривень 36 копійок, згідно із листом Управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації №1039/01-27 від 07.05.2019, на даний час засудженою не відшкодована. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільний кодекс України у статті 1212 зобов`язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Також, згідно з ч. 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 4 086 грн. 36 коп. є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Outcome: approved