Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, на обгрунтування вказавши, що 16 березня 1995 року Володимир-Волинським фондом комунального майна було видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] у м. Луцьку. [INFO] помер [PERSON] у м. Володимирі-Волинському. На даний час у нього виникла необхідність встановити факт належності саме йому, [PERSON] , правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 березня 1995 року Володимир-Волинським фондом комунального майна на ім`я [PERSON] , оскільки він має намір відчужити належну йому частку у вказаній квартирі [PERSON] , який у ній фактично проживає та користується нею. Коли він звернувся до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області для вирішення питання відчуження квартири, йому пояснили, що він не може реалізувати свого права, оскільки у свідоцтві про право власності на житло неправильно зазначено його прізвище, а саме [PERSON] замість [PERSON] , що ставить під сумнів належність даного документа саме йому, [PERSON] . У зв`язку із наведеним він змушений звертатися до суду зі заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Просить встановити факт належності йому, [PERSON] , правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 березня 1995 року Володимир-Волинським фондом комунального майна на ім`я [PERSON] Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, представник подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги заяви підтримав, просив заяву задоволити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти встановлення даного факту. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З копії паспорта серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у м.Томську. Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] стверджується, що він народився [INFO] у м.Томську РРФСР і його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Зі свідоцтва про право власності на житло, яке видане16 березня 1995 року Володимир-Волинським фондом комунального майна, вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Положеннями ст. ст.80,81\~ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На переконання суду, факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, яке видане16 березня 1995 року Володимир-Волинським фондом комунального майна, беззаперечно підтверджується наступними доказами, які були досліджені судом в ході розгляду справи, а саме: паспортом гр. України [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження [PERSON] серії - [NUMBER] , іншими документами, наявними у справі. Так, факт, про вставлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає правові підстави для реалізації його права на відчуження належної йому частки у квартирі. Заявник [PERSON] не має іншої можливості довести юридичний факт, який став підставою для звернення до суду з даною заявою. Таким чином, суд вважає, що заява заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved