Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Законний представник [PERSON] - [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку присадибної земельної ділянки загальною площею 0,64 га, з яких: 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,39 га - для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Вовчків Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] , якій ця ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серії КВ від 24.12.1996. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що витяг з Державного земельного кадастру на спадкову земельну ділянку отримати неможливо, оскільки зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи, тому нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Ухвалою від 29.01.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 19.02.2020 підготовче провадження закінчено та справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судове засідання 04.03.2020 позивач та представник [PERSON] не з`явилися, останній направив заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, просив долучити до матеріалів справи копію державного акту на право приватної власності на землю Серії КВ від 24.12.1996 на ім`я [PERSON] . Представник відповідача - Голова Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в судове засідання не з`явився, направив відзив на позов, де вказав про відсутність заперечень щодо позовних вимог та просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради. З урахуванням позиції сторін та положень ч.3 ст. 211 ЦПК України, суд вирішив розглянути справу з ухвалення рішення в судовому засіданні, без участі сторін та на підставі наявних у суду матеріалів. Судом встановлено наступне. [INFO] померла мати позивача [PERSON] її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на вищевказану земельну ділянку, яка їй належала на підставі державного акту Серії КВ від 24.12.1996. Спадкоємцями за заповітом від 01.11.1990, посвідченого зам.голови виконавчого комітету Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 29), є діти спадкодавця - [PERSON] (син) та [PERSON] (дочка). [PERSON] спадщину у встановлені законом строки не прийняла та 22.10.2010 подала нотаріусу заяву, щоб свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видано на [PERSON] з урахуванням і її частки в заповіті.. [PERSON] прийняв спадщину за заповітом у строки визначені ч.1 ст. 1269 ЦК України, подавши 23.08.2005. до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Крім цього, спадкоємцем за законом першої черги є ще одна дочка спадкодавця - [PERSON] , яка на час відкриття спадщини мала ІІ групу інвалідності, і відповідно до положень ч.1 ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку в спадщині, незалежно від наявності заповіту. 06.12.2011 державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори видав на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/6 частин усього майна, яке перебувало у власності спадкодавця на момент смерті. Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частини спадкового майна, право на яке має [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України не видавалось. 15.03.2016 [PERSON] згідно рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області визнана недієздатною. 22.01.2020 державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області своєю постановою відмовив позивачу [PERSON] , який діє як опікун від імені недієздатної [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частку через відсутність Витягу з державного земельного кадастру на земельну ділянку. Право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0,64 га для індивідуальної забудови та розвитку, особистого підсобного господарства, що розташована по [ADDRESS] підтверджується сукупністю таких доказів: копією Державного акту на право приватної власності на землю Серії КВ від 24.12.1996; довідкою виконавчого комітету Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області №330 від 12.12.2019; листом відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 97-10-0.33-50/174-20 від 15.01.2020. Право [PERSON] на спадкування підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER] , виданого 25.02.2005 Вовчківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району; довідкою виконавчого комітету Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 329 від 12.12.2019 з останнього місця проживання спадкодавця; копією посвідки про народження № [NUMBER] [PERSON] ; копією довідки до акту огляду МСЕК Серії [NUMBER] ; копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2019 на 1/6 частину земельної частки (паю); копією рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.12.2011 про визнання за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] ; матеріалами спадкової справи № 498 за 2005 рік відносно померлої [PERSON] . Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності разом з витребуваними судом матеріали спадкової справи є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує положення глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, якими врегульовані питання спадкування, а також загальні та спеціальні норми законодавства про право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України та п.10 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ч.3 ст.3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу VII «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» №3613-VI від 07 липня 2011 року, «До 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачою державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними». В досліджуваній ситуації виникнення права власності на земельну ділянку у [PERSON] не залежало від державної реєстрації цього права в Державному земельному кадастрі, оскільки її права, як власника зазначеного нерухомого майна виникли на підставі законодавства, що діяло раніше та посвідчувались Державним актом на право приватної власності на землю Серії КВ від 24.12.1996 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 70. З врахуванням вищезазначеного, суд вважає, що невнесення до Державного земельного кадастру земельної ділянки, набутої у 1996 році, не позбавляє її спадкоємців прав на таке майно та оформлення його за собою у відповідності до вимог діючого законодавства. Встановивши, що спадковим майном, яке є предметом даного позову, являється земельна ділянка для індивідуальної забудови та розвитку особистого підсобного господарства, загальною площею 0,64 га, що розташована по [ADDRESS] ; позивач прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, уточнивши відомості про земельну ділянку, яка перебувала у власності спадкодавця у відповідності до даних Державного акту, як правовстановлюючого документу. При цьому суд не погоджується з вимогою поділити цю ділянку на дві (0,25 га +0,39 га), як того просить представник позивача, оскільки суд не може перебирати на себе функції землевпорядного органу. На підставі викладеного,

Outcome: partial