Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що 14 лютого 2008 року між нею та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір № SME0008521, відповідно до якого вона отримала кредитні кошти у сумі 18\~000 доларів США. В цей же день між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] і [PERSON] (з кожним окремо) були укладені договори поруки № SME0008521/1 та № SME0008521/2 відповідно. Укладений між нею та банком кредитний договір містить п.6.5, яким передбачено третейське застереження. Згідно вказаного третейського застереження всі спори, розбіжності та вимоги, які стосуються його виконання, порушення, припинення дії або недійсності, Сторони намагатимуться вирішити шляхом переговорів. Судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в звязку з цим Договором, в тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні даного Договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням Договору збитків та недійсність (неукладеність) Договору, підлягають остаточному вирішенні у Постійнодіючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» відповідно до його регламенту. Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз». Зазначила, що вказане третейське застереження було укладено нею під впливом обману зі сторони відповідача, яким умисно не був повідомлений факт, що Всеукраїнська громадська організація «Всеукраїнський фінансовий союз» та Постійно діючий третейський суд при цій організації, були засновані посадовими особами ПАТ «Альфа-Банк». Також вказане третейське застереження не містить визначення місця проведення третейського розгляду. Також вважає, що вказане третейське застереження суперечить положенням ст..16 ЦК України та обмежує її права на захист своїх прав у судовому порядку. Крім того, просила врахувати, що укладений нею кредитний договір підписаний двома уповноваженими особами банку [PERSON] і [PERSON], в той час як договори поруки укладалися лише одним представником банком. До того ж вказані договори не містять ідентифікуючих ознак довіреностей, на підставі яких діяли уповноважені особи, що свідчить недотримання вимог чинного законодавства при укладенні вказаних правочинів та відповідно їх недійсність. Крім того зазначила, що Постійнодіючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз», який зазначений у кредитному договорі, не зареєстрований у Міністерстві юстиції України. Також зазначила, що 01.07.2009 року між нею та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено додаткову угоду до вищезазначеного кредитного договору. На підписання вказаної угоди [PERSON] уповноважив двох осіб: [PERSON] та [PERSON] В той час додаткову угода була підписана лише однією особою [PERSON] На підставі викладеного, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила суд визнати недійсними третейське застереження в кредитному договорі, а саме абзаци 1, 2 пункту 6.5 кредитного договору № SME0008521 від 14.02.2008 року та третейське застереження в додатковій угоді до кредитного договору від 01.09.2009 року, а саме пункт 9 додаткової угоди. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що кредитний договір та укладені до нього додаткові угоди, в тому числі і наявне у них третейське застереження, відповідають вимогам діючого законодавства в тому числі ЗУ «Про третейські суди». Посилання позивача на те, що третейське застереження порушує її права, зокрема право на судовий захист, є безпідставним. До того ж зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності за зверненням до суду з такими вимогами, та просив суд відмовити у задоволенні позову з цих підстав. Представники третьої особи ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] в судове засідання не зявилися. Надали суду письмову заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився. Причини своєї неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що 14 лютого 2008 року між ЗАТ «Альфа-банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-банк», та [PERSON] (яка після розірвання шлюбу змінила своє прізвище на «Довга») був укладений кредитний договір № SME0008521, за умовами якого позичальнику надано споживчий кредит в розмірі 18000 доларів США зі сплатою 20,00% річних на строк 36 місяців. 01 липня 2009 року між сторонами була укладена додаткова угода до вказаного кредитного договору згідно якої сторони продовжили строк користування кредитними коштами та визначили його у 60 місяців, виклали Додаток №1 (Графік погашення заборгованості до кредитного договору) до вказаного кредитного договору у новій реакції. Відповідно до ч.1\~ст.12 Закону України «Про третейські суду» (в редакції на час укладення договору) третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Пунктом 6.5 зазначеного кредитного договору передбачено, що судовий захист прав і законних інтересів, які мають сторони у зв'язку з цим договором, у тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні дії даного договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням договору збитків і недійсність (неукладеність) договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійнодіючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його регламенту. Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійнодіючого Третейського Суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Підписанням даного договору сторони надають свою згоду на такий порядок призначення третейського суду для кожного спору, що може виникнути між ними у зв'язку з даним договором. Сторони домовились, що якщо одна із сторін письмово не наполягає на іншому, то розгляд їхнього спору у Третейському Суді буде проходити виключно на підставі наданих сторони письмових матеріалів, без проведення усного слухання та виклику сторін. Аналогічні положення визначені і у п.9 Додаткової угоди до кредитного договору від 01.07.2009 року. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про третейські суди» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. За змістом частин 1, 4\~ст. 12 Закону України «Про третейські суди»\~третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. За таких обставин, на момент виникнення спірних правовідносин Закон України «Про третейські суди» не містив заборони на укладення третейської угоди. Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року в справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзацу сьомого, одинадцятого ст. ст. 2, 3, п. 9 ст. 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст.17 ЦПК України, ст.12 ГПК України, ст.6 Закону України «Про третейські суди»), оскільки гарантуючи право на судовий захист з боку держави,\~Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом способами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України\~). Крім того, згідно з роз'ясненнями, викладеними в абз.5 п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанці»\~договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (стаття 17 ЦПК України) не є відмовою від права на звернення до суду за захистом. Таким чином, третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав. Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26 грудня 2011 року у справі № 6-75цс11. Відповідно до ч.1 ст.33, ст.39 Закону України «Про третейські суди»\~розгляд справи третейським судом починається з винесення відповідної ухвали та направлення її сторонам. Третейський розгляд здійснюється у засіданні третейського суду за участю сторін або їх представників, якщо сторони не домовилися про інше щодо їхньої участі в засіданні. Сторонам має бути направлене повідомлення про день, час та місце проведення засідання третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Як вбачається зі змісту п.6.5 кредитного договору № SME0008521від 14.02.2008р. та п.9 Додаткової угоди від 01.07.2009 року до вказаного договору сторони домовилися про розгляд спору на підставі наданих сторонами письмових матеріалів, без проведення усного слухання та виклику сторін, у випадку, якщо одна із сторін письмово не буде наполягати на іншому, що відповідає нормам Закону України «Про третейські суди». Стосовно доводів позивача про те, що такого третейського суду як Постійнодіючого Третейського Суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» не існує, і такий суд не зареєстрований у Міністерстві Юстиції України, суд не приймає до уваги, оскільки спростовується дослідженими матеріалами справи (свідоцтвом про реєстрацію постійно діючого третейського суду від 06.09.2007 року №0356-т.с.) Факт написання у кредитному договір назви «Постійнодіючий» разом, що не співпадає з повним найменуванням суду у його положенні, на переконання суду не свідчить про те, що це є дві різні установи. Також не є підставою для визнання недійсними в частині третейського застереження і ті обставини, що сам кредитний договір був підписаний двома уповноваженими особами банку, а договори поруки, що укладені в забезпечення його належного викання в той де день, лише одним представником банку. Також позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що особи, які укладали від імені банку вищевказані договори та додаткові угоди до нього, не мали таких повноважень. На підставі викладеного, доводи позивачки щодо обмеження її прав на судовий захист своїх інтересів, в результаті передбаченого в кредитній угоді третейського застереження, обману при укладенні спірних договорів, є безпідставним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed