Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку( прибутку) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку посилаючись на наступне: 23.07.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. З листопада місяця 2016 року вона з відповідачем проживає окремо. Відповідач залишив її з дитиною та пішов проживати до своїх батьків. З цього часу відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини, а отримувані кошти витрачає на свої потреби, усі обов'язки щодо утримання дитини вона несе самостійно, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що з листопада 2016 року відповідач надавав їй грошові кошти на дитину, але це були незначні суми та не систематично. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснивши, що згоден із розміром стягуваних з нього аліментів. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.07.2011 року. Їх шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини. Судом встановлено, що з листопада 2016 року сторони проживають окремо, що сторонами не заперечується. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але не систематично. В зв'язку з чим позивачка настоює на стягненні аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище сторін: відповідач на даний час не працює, так, як є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію. Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, відповідач на своєму утриманні не має. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його заробітну (прибутку) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 26.06.2017 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 640 грн. так, як позивачка відповідно до ЗУ «Про судовий збір», звільняється від сплати судового збору. На основі ст. 180, 182, 183 СК України.

Outcome: approved