Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] помер його вітчим [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. Іще при житті, а саме 13.07.2018 його вітчим склав заповіт, згідно якого все належне йому майно на час смерті він заповідав заявнику. Після смерті вітчима він на протязі 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому що вважав, що прийняв спадщину, відкриту після смерті вітчима в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживаючі зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою: [ADDRESS] , здійснював за вітчимом постійний нагляд та догляд, тому що в силу свого стану здоров`я він потребував постійного догляду та піклування. [PERSON] купував продукти харчування, необхідні ліки, предмети гігієни та побутові товари. На теперішній час заявник має намір прийняти спадщину, з огляду на це просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] на час відкриття спадщини за адресою : [ADDRESS] . У зв`язку з викладеним, заявник був вимушений звернутися з зазначеною заявою до суду. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала повністю, прохала суд задовольнити заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи, Запорізької районної державної нотаріальної контора, до судового засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши подані докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого 09.01.2019 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 49. Відповідно до довідки № 867 виданої 23.07.2019 Григорівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, [PERSON] фактично проживав, але не був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] . разом з ним за вказаною адресою проживав та вів спільне господарство його пасинок [PERSON] . До матеріалів справи додано копію заповіту, посвідченого 13.07.2018 секретарем Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області Капустою І.М., зареєстровано в реєстрі за № 19, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження все своє майно, що буде належати йому на день смерті він заповів [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що дійсно [PERSON] проживав з вітчимом [PERSON] , померлим [INFO] , на час відкриття спадщини за однією адресою: [ADDRESS] , здійснював за вітчимом постійний нагляд та догляд, забезпечував його всім необхідним. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу ( шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкодавець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем: копія рішення суду, що набрало законної сили , про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини». Виходячи з зазначеного, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 315 ЦПК України судом встановлюються факти, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Outcome: approved