Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

до суду звернулась [PERSON] із позовною заявою, у якій просить визначити в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку. В обґрунтування заявленого позову послалась на те, що позивач являється рідною дочкою громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] України. 20 квітня 2012 року мати позивача [PERSON] померла, не залишивши заповіту, за місцем свого постійного проживання у Автономній Республіці Крим, [ADDRESS], в якій вона на час смерті спільно постійно проживала зі своєю дочкою [PERSON] та її сім'єю і вони разом вели спільне господарство. За свого життя спадкодавець [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай) площею 6,8900га на території Стрільцівської сільської ради Міловського району Луганської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №002283 від 17.11.2001р. 17 жовтня 2012 року позивач [PERSON], не зважаючи що фактично вона вже прийняла спадщину від покійної матері, з якою постійно проживала, звернулася з відповідною заявою до Алуштинської державної нотаріальної контори АР Крим і нотаріусом у той же день у Спадковому реєстрі була зареєстрована спадкова справа спадкодавця [PERSON] за номером у реєстрі 53556889, номер у нотаріуса 327/2012 Зазначає, що у зв'язку із окупацією АР Крим у 2014 році не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину відтак, просить суд визнати за нею право на спадщину на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай) площею 6,8900 га на території Стрільцівської сільської ради Міловського району Луганської області. Позивач до судового засідання не з'явилась, представник позивача також до судового засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши доводи позивача та заяву представника відповідача про визнання позову наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на нижче викладене. Судом встановлено, що 23 квітня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-АП № 239726 від 23.04.2012 року. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно ВК Стрільцівської СР Міловського району Луганської області серії І-ЕД № 384613 від 16.03.2017 року слідує, що позивач [PERSON] являється дочкою [PERSON]. Тобто, у судовому засіданні підтверджено родинний зв'язок позивача із [PERSON] За свого життя спадкодавець [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай) площею 6,8900 га на території Стрільцівської сільської ради Міловського району Луганської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №002283 від 17.11.2001р. Зі змісту інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 47657763 від 10.05.2017 року слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена Алуштинською державною нотаріальною конторою АР Крим 17.10.2012 року № у реєстрі за № 53556889. Згідно положень статей 1216,1217 Цивільного кодексу України\~(далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1220,1221,1268,1269,1270 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти . Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті матері - [PERSON] в передбачений шестимісячний строк успадкувала предмети вжитку, вступила в управління (володіння) спадковим майном. За змістом положень статей 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину . Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. З аналізу викладених правових норм слідує, що початок строку для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно законом чітко визначено після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, закінчення ж цього строку законом не встановлено, тобто спадкоємець може звернутися до нотаріуса у будь-який час після спливу шести місяців зі смерті спадкодавця коли у нього виникне у цьому потреба і можливість. Так, згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15.04.2014, з 20 лютого 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя визначена тимчасово окупованою територією (ч.2 ст.1, п.1 ч.1 ст.3 Закону), Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.ч.2,3 ст.9 Закону). Відповідно до статті 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15.04.2014 у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Судом достеменно встановлено, що місцем відкриття спадщини є місто Алушта АР Крим.\~ Згідно ж із пунктами 2.1, 2.2, 2.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Позивачем вживались заходи щодо звернення до нотаріуса на не окупованій території України із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину разом з тим, 03.06.2017 року Приватним нотаріусом [PERSON] їй було відмовлено у прийнятті зазначеної заяви з підстав заведення спадкової справи нотаріусом Алуштинської державної нотаріальної контори АР Крим від 17.10.2012 року. З огляду на викладене, враховуючи, що на даний час територія АР Крим є тимчасово окупованою Російською Федерацією і будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, суд приходить до висновку, що позивач позбавлена можливості одержати свідоцтво про право на спадщину за законом шляхом набуття права власності на майно, що знаходиться в тому числі на території Стрільцівської сільської ради Міловського району Луганської області; позбавлена можливості відкрити спадкову справу у іншого нотаріуса на материкові частині України, оскільки спадкова справа була належним чином відкрита та внесена у спадковий реєстр в АР Крим за законодавством України; позбавлена можливості в будь-який спосіб зобов'язати нотаріуса Алуштинської державної нотаріальної контори АР Крим передати спадкову справу до нотаріусів материкової частини України. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, яки засвідчує його право власності. Потреба захисту права власності в порядку, визначеному ст. 392 ЦК України, виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, та передумовою застосування якого є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач, дотримавшись всіх вимог чинного законодавства України, які діяли на час відкриття спадщини, що регулюють правовідносини у спадкуванні, прийняла спадщину у порядку, передбаченому ст.1269 ЦК України, звернувшись до нотаріуса держави Україна з заявою про прийняття спадщини, а відтак набула право на спадкове майно, але фактично реалізувати своє право не має можливості за обставин, які не залежать від її волі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved