Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що у період з 1978 року по 1983 року заявник навчався у Вінницькому політехнічному інституті (Вінницький національний технічний університет), про що 30 червня 1983 року йому був виданий диплом [NUMBER], реєстраційний [NUMBER], згідно з яким в 1983 році заявник закінчив повний курс вищезазначеного інституту по спеціальності «Конструювання і виробництво радіоапаратури». У дипломі [NUMBER], реєстраційний [NUMBER], від 30 червня 1983 року зазначено, що диплом виданий «[PERSON]». 22 вересня 2000 року Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області заявнику був виданий паспорт громадянина України серії [NUMBER], в якому його прізвище було зазначено - «[PERSON]». У вересні 2017 року заявник звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці з приводу оформлення пенсії. Однак, листом від 20 вересня 2017 року №1966/06-32-3/12-2 Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці заявнику повідомило, що період навчання у Вінницькому політехнічному інституті не буде враховано при призначені йому пенсії, оскільки в дипломі невірно вказано прізвище на українській мові. Отже, при оформлені пенсії були виявлені розбіжності запису прізвища заявника в паспорті та в дипломі, що створило сумніви щодо належності диплому заявнику при постановці на пенсійний облік. Встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документа має для нього юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати своє право на призначення пенсії, надасть право для перерахунку трудового стажу в органах Пенсійного фонду. Іншого порядку чи можливості встановити такий факт заявник не має в зв»язку з чим вимушений був звернутися з даною заявою до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив встановити факт належності йому диплому Вінницького політехнічного інституту [NUMBER], реєстраційний [NUMBER], виданого 30 червня 1983 року. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці - Вербицька Т.А. в судового засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, щодо вирішення справи поклалась на розсуд суду. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що у період з 1978 року по 1983 року заявник навчався у Вінницькому політехнічному інституті (Вінницький національний технічний університет), про що 30 червня 1983 року йому був виданий диплом [NUMBER], реєстраційний [NUMBER], в якому зазначено, що диплом виданий «[PERSON]» (а.с. 6). 22 вересня 2000 року Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області заявнику був виданий паспорт громадянина України серії [NUMBER], в якому його прізвище було зазначено - «[PERSON]» (а.с. 4-5). У вересні 2017 року з приводу оформлення пенсії заявник звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, однак, листом від 20 вересня 2017 року №1966/06-32-3/12-2 останнє заявнику повідомило, що період навчання у Вінницькому політехнічному інституті не буде враховано при призначені йому пенсії, оскільки в дипломі невірно вказано його прізвище на українській мові. Отже, при оформлені пенсії були виявлені розбіжності запису прізвища заявника в паспорті та в дипломі, що створило сумніви щодо належності диплому заявнику при постановці його на пенсійний облік. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою немає, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» права громадян на державне пенсійне забезпечення за віком. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява заявника підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved