Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, у якій прохала розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю. У позові зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2017 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось. На даний час між сторонами сімейно-шлюбні відносини не підтримуються. Сторони проживають окремо, тому прохала суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб та визначити місце проживання дитини з матір`ю. Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.06.2021 року відкрито спрощене провадження. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, проти позову не заперечує. Третя особа служба у справах дітей в особі органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради подали заяву про розгляд справи без участі їх представника. Суд, заслухавши позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , з 28.10.2017 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 2025 (а.с. 8). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що подружнє життя між сторонами не склалося, сторони разом не проживають та сімейних стосунків не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч. 1), місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (ч. 2). Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Встановлено, що після припинення спільного проживання сторін, дитина залишилась проживати з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Висновку про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , затвердженого рішенням від 10.08.2021 року за № 201, Виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування прийшов до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не оспорюється відповідачем та не суперечить інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved