Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем. Заява мотивована тим, що з 01.10.1960 заявник проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], під час спільного життя вони вели господарство, разом харчувалися, ремонтували та обслуговували житло, крім того, у них був спільний син, який помер. Співмешканець заявника [PERSON], 10.04.2002 помер, після його смерті залишилося спадкове майно, однак реалізувати свої спадкові права [PERSON] не взмозі, оскільки відсутні документи, які б підтверджували факт спільного проживання з [PERSON] Заявник і її представник у судове засідання не зявилися і подали заяви про розгляд справи за їх відсутності у якій вказали, що заявлені вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області у судове засідання не зявився, однак на адресу суду надійшов лист у якому сільська рада просить розглядати справу за відсутності її представника. Свідок [PERSON] повідомив суду, що до 2010 року проживав у [INFO], знайомий з заявником і [PERSON], та йому відомо, що вони спільно проживали з 1940 років, а також у них був спільний син, який загинув. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив, що згідно копії паспорта серії АВ № 507575 від 20.01.2003, заявник значиться як [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 163772 від 10.04.2002, виданого виконавчим комітетом Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, 10.04.2002 помер [PERSON] (а.с. 5). У відповідності до довідки за № 67 від 24.03.2017, виданої виконавчим комітетом Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, 10.04.2002 помер [PERSON] єдиним його спадкоємцем є [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідок № 68 і 69 від 24.03.2017, виданих виконавчим комітетом Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON]Й і [PERSON] спільно проживали в одному будинку, за адресою: вул. Набережна, 35, с. Бортники, Тульчинський район Вінницька область, як одна сімя без реєстрації шлюбу (а.с. 7), зазначені обставини також підтверджуються по господарською книгою № 6 за 1967, 1968, 1969 роки (а.с. 21 22). Статтею 15 ЦК України, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 1 ст. 256 ЦПК України, cуд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved