Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатною та призначення його опікуном даної особи. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначив, що вона є його дружиною, яка мешкає разом з ним, є інвалідом другої групи, має психіатричне захворювання вже більше тридцяти років. Внаслідок хвороби дружина не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому потребує встановлення над неї опіки. Заявник підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні, надавши суду заяву, про розгляд заяви за його відсутністю. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Миколаївської міської ради у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування. За нормами ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Правовими наслідками визнання фізичної особи недієздатною, згідно ст. 41 ЦК України, є: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину, правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун; відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Згідно ст. 55 ЦК України, опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною 1 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Аналогічні приписи містяться в ст. 241 ЦПК України. Відповідно до п.3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26.05.1999 року, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Судом встановлено, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи №281 від 12.07.2016 року [PERSON], [INFO], страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі шизофренії, параноїдна форма з приступообразним (епізодичним) протіканням зі стабільним дефектом (F 20/02). Внаслідок цього вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно довідки серії 2-18 АВ Сер. МСЕ- №120571 від 22.01.1998 року, [PERSON], [INFO], було встановлено другу групу інвалідності безстроково, вона визнана непрацездатною. З подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради №6372/02.02.01-20/14/16 від 03.06.2016 року та протоколу засідання опікунської ради №4 від 26.05.2016 року вбачається, що даний орган пропонує на розгляд суду кандидатуру [PERSON] для призначення його опікуном [PERSON], [INFO], у разі визнання її недієздатною. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], є дружиною заявника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.7); мешкає разом із заявником за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка про склад сім'ї (а.с. 8). Згідно висновку Миколаївської міської лікарні №4 від 01.04.2016 року [PERSON] за станом здоров'я придатний до виконання обов'язків опікуна (а.с.11). За обліками МВС [PERSON] на території України станом на 18.04.2016 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджено довідкою серії КИМ №1080800, №85-07042016/48200 (а.с.10); за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.12). З огляду на викладене, оскільки [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки; тобто віднесена до категорії осіб, які потребують встановлення опіки, а також беручи до уваги, що обставини, які унеможливлюють, призначення [PERSON] опікуном недієздатної дружини відсутні, суд оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідність їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved