Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON], яка вказала, що є власником буд. № 6 по вулиці 1-й Чорноморський провулок в м.Одесі в якому окрім неї та членів її родини проживає та прописаний колишній її зять [PERSON], поведінка якого суперечить морально-культурним нормам (відповідач не працює, зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє сварки та бійки при неповнолітніх дітях із застосуванням нецензурної лексики, залякує мешканців квартири). У звязку з викладеним позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом та виселити [PERSON] з житлового приміщення квартири буд. № 6 по вул. 1-й Чорноморський провулок в м.Одесі. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутність в якій зазначила про підтримку заявлених позовних вимог в повному обсязі, та не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач до суду не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду повідомлені не були. Треті особи звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність та про те, що вимоги позову вважають обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину по заповіту виданого нотаріусом 4-ї ОДНК [PERSON] власником житлового будинку, що розташований за адресою м. Одеса вул. 1-й Чорноморський провулок 6 (а.с. 5,6). За вказаною адресою проживають та зареєстровані відповідно до довідки про склад сімї та прописку №151 [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та колишній зять власника [PERSON] (а.с. 96). Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 30.07.2013р. було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з із звернень від громадян [PERSON]М, та [PERSON], останні неодноразово звертались з заявами повідомленнями про необхідність вжиття заходів щодо відповідача, відносно якого складались протоколи про адміністративне правопорушення за статями 173, 173-2 КУпАП (а.с. 14-17). Відповідно до постанови Суворовського районного суду м.Одеси [PERSON] 1963 р. 29.07.2015 визнано винним за вчинення ним правопорушення передбаченого ст.173 КпАП України і піддано адміністративному штрафу в розмір 51 грн. (а.с.45), постановою апеляційного суду від 16.10.2015 року постанову Суворовського районного суду м. Одеси залишено без змін. Відповідно до акту від 23.12.2015 року №14 складеного Органом самоорганізації населення комітет міськрайону «Балтський» у м. Одесі відповідач, [PERSON]М, проживає та зареєстрований за адресою [INFO], та як встановлено в ході перевірки чинить перешкоди мешканцям будинку та здійснює відносно них погрози, нецензурну лайку, що негативно відображається на неповнолітніх дітях, та інших членах родини (а.с.77-78). Згідно довідки, що зареєстрована в реєстрі під № 12015160490007932, заява (повідомлення) [PERSON], про кримінальне правопорушення, щодо тілесних ушкоджень прийнята (а.с.79). Відповідно до витягу з кримінального провадження № 12015160490007932, дата внесення до ЄРДР 29.12.2015р. [PERSON]М, приблизно о 01-00 год. наніс тілесні ушкодження гр. [PERSON] правова кваліфікація (КК України ст. 125 ч.1). Членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення ст. 157 ЖК України. За положеннями ч.1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом через задоволення вимог про виселення [PERSON] без надання іншого жилого приміщення. В силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 121,80 грн. пропорційно частині задоволених позовних вимог.

Outcome: partial