Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] , з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини та не працюючої дружини. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем зареєструвала шлюб 14 листопада 2017 року, який було зареєстровано Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №132. Під час спільного шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.03.2018 року, видане Покровським районним відділом державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №44. Добровільно відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання доньки та на утримання позивачки по справі, відмову в наданні матеріальної допомоги нічим не пояснює. Одноосібно позивачка не має змоги утримувати спільну доньку, бо перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка отримує соціальну допомогу в розмірі 860 гривень щомісячно, як частину одноразової допомоги при народженні дитини. На підставі ст. 81,180,181 СК України, ст.3,15,110,118,119,367 ЦПК України позивачка просить її позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати ( доходу) на утримання доньки до повноліття, та на її утримання до досягнення донькою 3- річного віку. Відповідач в судове засідання не з`явився, в телефонному режимі повідомив, що не заперечує щодо розгляду справи в його відсутність, позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 листопада 2017 року, який було видано Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №132. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14 березня 2018 року, яке було видане Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №44. На даний час позивачка, разом з донькою проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 17.06.2020 року. Відповідач позовні вимоги визнав. Згідно ч. 2-4 Ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психологічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1-3 ст.77 Сімейного Кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі, аліменти сплачуються щомісячно. Згідно ч.1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частині від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. ч.1ст.75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, а відповідно до ч.2 право на утримання (аліменти) має той із подружжя,який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. ч.4 с.75 Сімейного кодексу України один із подружжя є таким,що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищезазначені обставини та докази по справі суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання дитини до повноліття та ? частини на утримання дружини до досягнення дитини 3 років. Згідно ч.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Від оплати судовим збором вимог щодо стягнення аліментів при подачі позову позивачка була звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір повинен бути стягнутий з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved