Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до Луковичівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що її батькові [PERSON], відповідно до державного акту на право власності на землю, належала земельна ділянка площею 2,96 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Луковичівської сільської ради. 1 березня 1999 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті в рівних частках прийняла позивач та її мати [PERSON] Позивач виготовила державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,4788 га. Мати позивача [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ту ж частку спадкового майна, однак не встигла оформити правовстановлюючі документи на належну їй земельну ділянку. 27 вересня 2011 року [PERSON] померла. Позивач прийняла спадщину після смерті матері, вступивши у володіння спадковим майном. На даний час позивач звернулася до Іваничівської держнотконтори з заявою про отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про прийняття спадщини через відсутність належного правовстановлюючого документу у спадкодавця на майно. Враховуючи, що за життя [PERSON] не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на майно, то просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,4788 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Луковичівської сільської ради Іваничівського району. В судове засідання позивач не зявилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Представник Луковичівської сільської ради в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю та не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 1,4788 га, яка знаходиться на території Луковичівської сільської ради. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку був власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,96 га., що знаходиться на території Луковичівської сільської ради. 01 березня 1999 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть І-ЕГ№ 055368 а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач та її матір [PERSON] прийняли спадщину в рівних частках після смерті [PERSON] вступивши у володіння спадковим майном. Державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач виготовила на своє імя державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,4788 га. [PERSON] 27 вересня 2011 року померла. За життя [PERSON] не зареєструвала у встановленому законом порядку 1/2 частину земельної ділянки на своє імя та не оформила правовстановлюючий документ. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи, що [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, через відсутність у власника належного правовстановлюючого документу, однак вона належно прийняла спадщину після смерті матері, то позов необхідно задовольнити і визнати за позивачем право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Луковичівської сільської ради.

Outcome: approved