Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина у вигляді: права на земельну частку (пай) розміром 9,20 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. Крупської с. Ями Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0117240, виданого 28 лютого 1997 року на ім`я [PERSON] , а також земельної ділянки площею 8,6525 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яменської сільської ради Троїцького району Луганської області, кадастровий номер земельної ділянки 4425488000:11:002:0074. [PERSON] у позовній заяві вказала, що проживала разом із [PERSON] як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , принаймні останніх п`ять років, а тому вважає себе спадкоємицею майна померлого [PERSON] за законом четвертої черги. Однак, оформити спадщину позивач не має можливості, так як, хоча вона фактично проживала останніх п`ять років до моменту смерті [PERSON] разом з ним однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , у паспорті спадкодавця його місце реєстрації зазначено: с. Коченове Троїцького району Луганської області, без назви провулку та номеру будинку. Крім того, на даний час оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно відсутні. Таким чином, для оформлення своїх спадкових прав, позивач змушена звернутися до суду із вимогами про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю із спадкодавцем останніх п`ять років до моменту його смерті та визнання права власності на спадкове майно, так як вищезазначені обставини позбавляють її можливості оформити спадщину у нотаріуса. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень на позовні вимоги не висунув. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Так, згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідний порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України). Зазначається, що справи про спадкування суди розглядають за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно 23 жовтня 2020 року згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] помер [PERSON] (а.с. 19). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді: -права на земельну частку (пай) розміром 9,20 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. Крупської с. Ями Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0117240, виданого 28 лютого 1997 року на ім`я [PERSON] (а.с. 16); -земельної ділянки площею 8,6525 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яменської сільської ради Троїцького району Луганської області, кадастровий номер земельної ділянки 4425488000:11:002:0074 (а.с. 11-15). Згідно домової книги, [PERSON] та [PERSON] , з 07 липня 1980 року і до моменту смерті останнього, проживали разом за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 20-22). Також факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] принаймні останніх п`ять років до моменту смерті останнього, за однією адресою: [ADDRESS] , підтверджують своїми письмовими заявами [PERSON] (а.с. 23) та [PERSON] (а.с. 24). З огляду на вищезазначене, [PERSON] є спадкоємицею майна померлого [PERSON] за законом четвертої черги. Прийняти спадщину нотаріально [PERSON] не має можливості через втрату оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Таким чином, огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться спадкоємицею майна померлого за законом четвертої черги, оскільки померла на підставі наданих доказів набув право на вищезазначену спадщину, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадщину, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1264, 1268 ЦК України,

Outcome: approved