Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

До суду надійшла заява завідуючого 11-м відділенням КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] без його згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 30.04.1972 року був госпіталізований до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни», 14.05.1993 року був визнаний судом недієздатним. Рішеннями Роменського міськрайонного суду від 07.09.2016 року та від 07.03.2017 року було продовжено госпіталізацію [PERSON] до шести місяців. З метою визначення психічного стану [PERSON] був оглянутий комісією лікарів психіатрів. Комісією винесено рішення про необхідність продовження лікування пацієнта в психіатричному стаціонарі. Комісія прийшла до висновку, що на теперішній час [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок якого невзмозі задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Його стан обумовлює небезпеку для себе і оточуючих та може завдати шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану. Тому просив ухвалити рішення про продовження госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в психіатричному стаціонарі КЗ «Перша ОСЛ м.Ромни» на строк до шести місяців. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. [PERSON] в судове засідання не зявився. Згідно довідки КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни» від 31.08.2017 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає йому знаходитися в судовому засіданні (а.с.4). Заінтересована особа [PERSON] надала заяву, в якій просила справу слухати без її участі, проти заяви не заперечувала. Особа, що надає правову допомогу не заперечували проти задоволення даної заяви. Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. ст. 14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 14 травня 1993 року [PERSON] визнаний обмежено дієздатним (а.с.9). Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 24 червня 2009 року опікуном над [PERSON] призначено [PERSON] (а.с.10). Рішеннями Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2016 року та від 07 березня 2017 року [PERSON] продовжувалися примусові заходи медичного характеру на строк до шести місяців (а.с.11,12). З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 28.08.2017 року вбачається, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді д-з «Шизофренія, інший тип, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом по змішаному типу» (F 20.80 за МКХ-10). По своєму стану не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, вчиняє і виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для себе і оточуючих. Лікування можливе в умовах психіатричного стаціонару (а.с.3). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» від 31.08.2017 року [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 1988 року. Багато разів, тривалий час знаходиться на стаціонарному лікуванні в психіатричній лікарні. Являється інвалідом ІІ групи безтерміново. Остання госпіталізація з 22.05.2016 року по теперішній час (а.с.5). Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без його згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, вчиняє і виявляє реальні наміри вчинити дії, які являють собою небезпеку для себе і оточуючих.

Outcome: approved