Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на її утриманні перебуває неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], яка потребує матеріальної допомоги, а відповідач, що є батьком дитини, ухиляється від надання такої матеріальної допомоги на її утримання, хоча працездатний, має нерегулярний, мінливий дохід і за станом здоров'я може надавати матеріальну допомогу, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі - 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Черняк М.В. позовні вимоги підтримали і просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача - адвокат Вальчук М.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в мінімальному розмірі, відповідач пояснив, що заробітна плата є єдиним його доходом, дитині він завжди дає гроші, коли та телефонує, також оплачує харчування дитини у школі, а дружині на утримання дитини жодних коштів не надає, все майно, яке вони нажили з дружиною, перебуваючи у шлюбі , він залишив дружині і дитині, крім того у нього на утриманні є батько пенсіонер. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Так, судом встановлено наступні факти: Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 31 жовтня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області. [PERSON], [INFO], проживає спільно з позивачем [PERSON] в м.Ланівці, вул. Східна,18 Тернопільської області та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 1524/03-16/1, виданої 07 серпня 2017 року Лановецькоюміською радою Тернопільської області та Актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства , складеному депутатом Лановецької міської ради в присутності свідків 09 серпня 2017 року. Згідно довідки № 882, виданої 27 вересня 2017 року Лановецьким об'єднаним УПФУ Тернопільської області [PERSON] дійсно являється пенсіонером і перебуває на обліку в Лановецькому об'єднаному управління ПФУ і одержує пенсію в сумі 1443 грн.97 коп. Згідно довідки, виданої фірмою «Конкурент» м.Ланівці , [PERSON] здійснює оплату шкільного харчування дочці [PERSON] в сумі 440 грн. в місяць. Згідно довідки про доходи, виданій 27 вересня 2017 року, [PERSON] працює підсобним робочим фірми «Конкурент» і його заробітна плата за травень-серпень 2017 року становить 5360 грн.00 коп. Згідно повідомлення Лановецької державної нотаріальної контори № 849/01-16 від 19 жовтня 2017 року, після смерті [PERSON], згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу 45942208 від 28 листопада 2016 року, на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом заведена спадкова справа № 189/2016. [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно не оформив. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № інформаційної довідки 49519164, виданої 19 жовтня 2017 року. Згідно відповіді Лановецького районного центру зайнятості № 02/1497 від 13листопада 2017 року на адвокатський запит, [PERSON] небув зареєстрований як безробітний в районному центрі зайнятості. 22.05 2017 року прадинський С.А. звернувся з метою пошуку роботи в районний центр зайнятості та цього ж дня йому було видано направлення в фірму «Конкурент».23.05.2017 року працевлаштований у це підприємство на вакантне місце підсобного робітника з режимом роботи півставки (0,5 зміни). В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених стеттею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.ст.181, 183 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В силу вимог положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов'язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дитини, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей. Мінімальний розмір на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Як вбачається із пояснень позивача, наданих нею в позовній заяві і в судовому засіданні, та матеріалів справи, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має нерегулярний мінливий дохід. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, беручи до уваги те, що вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання дитини не надає, а також враховуючи майнове становище відповідача, який офіційно працює на півставки, задовільний стан здоров'я, беручи до уваги норму законодавства про рівні обов'язки батьків щодо утримання дитини, виходячи з забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, в зв`язку з чим необхідно стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною. Разом з тим, позивачем та представником позивача не наведено, а в судовому засіданні не здобуто доказів, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача, а також можливості сплати останнім, аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2000 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь держави 640 гривень 00 копійок судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial