Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03.06.2020 позов [PERSON] до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та виділення в натурі в окрему одиницю частки нерухомого майна - задоволено. Визнано за [PERSON] право власності як на окремий об`єкт нерухомого майна на 2/5 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; припинено [PERSON] право спільної часткової власності на 2/5 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право на використання юридичної адреси: [ADDRESS] . 23.07.2020 року позивачем подана заява про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій він просить додатково виділити в окрему одиницю прибудинкові будівлі, а саме гараж, землю, яка належить йому за договором купівлі-продажу і газову мережу, яка знаходиться на його території та вирішити питання про розподіл судових витрат, які стягнути з [PERSON] у розмірі 840 грн. 80 коп., у зв`язку з задоволенням позову на його користь. Повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду відповідачка до суду не з`явилася, будь-яких заяв суду не надала. Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без участі відповідача, так як про дату, час і місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, причини неявки суду невідомі. Приписами ст.270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. При цьому згідно із ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Так, заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03 червня 2020 року визнано за [PERSON] право власності як на окремий об`єкт нерухомого майна на 2/5 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; припинено [PERSON] право спільної часткової власності на 2/5 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право на використання юридичної адреси: [ADDRESS] . Питання щодо виділення в окрему одиницю прибудинкові будівлі, а саме гараж, землю, яка належить йому за договором купівлі-продажу і газову мережу, яка знаходиться на його території не вирішувалися та, зокрема, взагалі не було предметом судового розгляду, оскільки в прохальній частині позову зазначено мовою оригіналу - «прошу суд выделить в индивидуальную единицу в натуре две пятые части совместной доли в праве собственности на домовладение, расположенное по адресу: [ADDRESS] ». Тобто суд вирішував питання про визнання за позивачем права власності як на окремий об`єкт нерухомого майна на 2/5 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; припинення права спільної часткової власності на 2/5 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . При ухваленні рішення судом першої інстанції були вирішені всі питання, що містяться в ч.1 ст.270 ЦПК України, а саме: розглянуті всі, з урахуванням додаткових пояснень, позовні вимоги, вирішено питання про розмір часток, про юридичну адресу, зобов`язано припинити право спільної часткової власності. Крім того, рішення суду від 03 червня 2020 року у встановленому законом порядку набрало чинності 06.07.2020 року. В сенсі наведених норм та викладених обставин підстави, передбачені ч. 1 ст. 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення у цій частині вимог відсутні. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. До позовної заяви позивачем було додано квитанцію про сплату судового збору від 07.02.2020 року у розмірі 840,80 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПУ України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Виходячи з того, що витрати [PERSON] , пов`язані з розглядом справи, розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним, а також враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені, суд приходить до висновку, що судовий збір, сплачений позивачем покладається на відповідача [PERSON] .

Outcome: partial