Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Запорізька міська рада звернулася до суду з позовом у якому вказує, що 23.11.2001 року мiж Комунальним пiдприємством «Виробниче ремонтно - \- експлуатацiйне житлове обєднання №14» (орендодавець) та гр.. [PERSON] (орендар) укладено Договiр оренди нежитлового примiщення № 161/14. Вiдповiдно до п. 1.1 Договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне володіння та користування нежитлове приміщення, загальною площею 95,72 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Запорiжжя, пр. Ленiна, 170-б. Згідно п. 3.2 Договору сторони домовились, що розмiр орендної плати за перший мiсяць оренди становить 128 грн. 70 коп.; розмiр орендної плати за кожний наступний мiсяць коригується на iндекс iнфляцiї. Додатковою угодою вiд 25.02.2009 року збiльшено розмiр орендної плати до 800 грн. 33 коп. П. 3.5 Договору передбачено, що у випадку дострокового припинення Договору орендна плата перераховується орендарем по добу фактичної здачi нежитлового примiщення . Tepмін дiї договору три роки з 23.11.2001 року по 23.11.2004 року (п. 10.1 Договору). 08.04.2005 року шляхом укладання додаткової угоди до Договору сторони продовжили строк Дії договору на три роки. Додатковою угодою вiд 30.07.2008 року до Договору, сторони домовилися про продовження дії Договору строком ще на три роки. Вiдповiдачем не сплачується орендна плата з лютого 2010 року. Таким чином, вiдповiдачем порушено п. 3.2 Договору щодо самостiйного щомiсячного перерахунку орендної плати у встановлений строк. Kpiм того, додатковою угодою вiд 01.09.2002 року до Договору, змiнено орендодавця з КП «Виробниче ремонтно-експлуатацiйне житлове обєднання № 14» на КП «Виробниче ремонтно-експлуатацiйне житлове обєднання 13». 01.10.2002 року додатковою угодою до Договору змiнено в преамбулi Договору «Орендодавець» з КП «Виробниче ремонтно-експлуатацiйне житлове обєднання № 13» на Управлiння житлового господарства мiської ради, і доповнено в преамбулi Договору КП «Виробниче ремонтно-експлуатацiйне житлове обєднання № 13» у подальшому «Балансоутримувач» . 18.02.2011 року Запорiзькою мiською радою прийнято рiшення № 6 «Про структуру виконавчих opгaнів Запорiзької мiської ради, загальну чисельнiсть апарату Запорiзької мiськоїi ради та їi виконавчих opганів» Пунктом 4.14 вказаного рішення Управлiння житлового господарства Запорiзької мiської ради лiквiдовано з 10.05.2011року. Правонаступники Орендодавця - вiдсутнi. Запис про державну реестрацiю припинення Орендодавця внесено до Єдиного державного реестру юридичних осiб та фiзичних осiб-пiдприємцiв 23.03.2012 року. Відповідно до приписів ст.. 781 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договiр оренди припиняється у разi лiквiдації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем. Таким чином, на думку позивача, Договiр оренди нежитлового примiщення є припиненим, а тому відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разi припинення договору оренди, орендар зобов'язаний повернути орендодавцевi обєкт оренди на умовах, зазначених у договорi оренди. П. 2.4 Договору передбачено, що у разi дострокового розiрвання договору орендар зобов' язаний передати орендодавцю примiщення за актом прийому- передачi. 20.01.2014 року нежитлове примiщення було добровiльно повернуто орендарем з користування Балансоутримувачу, про що складено вiдповiдний акт. Позивач вважає, що згiдно п.3.7 Договору вiдповiдач має сплатити орендну плату по добу фактичної здачi нежитлового примiщення, а саме по 20.01.2014 року. Заборгованiсть вiдповiдача з лютого 2010 року по 20.01.2014 року становила 47 188 грн. 66 коп. Вiдповiдачем частково сплачено вказану заборгованiсть у розмiрi 4 888,73 грн., несплаченою залишилася сума 42299 грн. 93 коп, яку позивач просив стягнути на свою користь. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі, а також стягнути понесені судові витрати на оплату судового збору. Відповідач проти позову заперечував і просив відмовити у його задоволенні. Свої заперечення обґрунтовує тим, що згідно п.10.9 Договору оренди, у якому визначено підстави припинення договору, і який було доповнено згідно Додаткової угоди від 08.02.2010 року такою підставою припинення договору як невнесення орендарем орендної плати протягом трьох місяців, то він починаючи з травня 2010 року припинив використовувати орендоване приміщення та вносити оренду плату, і вважав договір припиненим. Вважає, що Акт прийому-передачі нежитлового приміщення балансоутримувачу від 20.01.2014 року є фіктивним, підпис у цьому акті йому не належить. Крім того, відповідач заявив про застосування строків позовної давності щодо стягнення суми заборгованості, і вважає, що позов подано з пропуском установленого законом 3-річного строку позовної давності. Представник 3-ї особи МКП « Основаніє» у судове засідання не зявився, але будучи присутнім у попередніх судових засіданнях підтримав заявлені Запорізькою міською радою позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані суду докази і оцінивши їх у сукупності суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що 23.11.2001 року мiж Комунальним пiдприємством «Виробниче ремонтно - експлуатацiйне житлове обєднання №14» (орендодавець) та гр.. [PERSON] (орендар) укладено Договiр оренди нежитлового примiщення № 161/14 (а.с.9-10). Вiдповiдно до п. 1.1 Договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне володіння та користування нежитлове приміщення, загальною площею 95,72 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Запорiжжя, пр. Ленiна, 170-б. Згідно п. 3.2 Договору сторони домовились, що розмiр орендної плати за перший мiсяць оренди становить 128 грн. 70 коп.; розмiр орендної плати за кожний наступний мiсяць коригується на iндекс iнфляцiї. Додатковою угодою до Договору оренди внесено зміни в частині орендодавця, повязано з реорганізацією КП «ВРЕЖО №12 та №14» шляхом злиття і створення КП «ВРРЕЖО №13», яке є правонаступником усіх майнових прав та обовязків КП ВРЕЖО №12, 14, з 01.09.2002 року є орендодавцем за даним Договором оренди. Додатковою угодою до Договору оренди ( без дати укладання) в преамбулі Договру з 01.10.2002 року змінено орендодавця з КП «ВРЕЖО №13» на управління житлового господарства міської ради; балансоутримувачем визначено КП «ВРЕЖО №13»; визначенос уму заборгованості на 01.10.200 року у сумі 426,08 грн.; визначено розмір орендної плати у с умі 126,82 грн. Додатковою угодою до Договору оренди від 27.02.2004 року визначено порядок розрахунку орендної плати. Додатковою угодою до Договору оренди від 08.04.2005 року визначено порядок розрахунку орендної плати; продовжено строк дії Договору на три роки. Додатковою угодою до Договору оренди від 19.06.2007 року визначено порядок розрахунку орендної плати. Додатковою угодою до Договору оренди вiд 30.07.2008 року сторони домовилися про продовження дії Договору строком ще на три роки та визначено порядок розрахунку орендної плати. Додатковою угодою до Договору оренди вiд 20.01.2009 року п. 3.2 викладено у новій редакції щодо поярдку внесення орендної плати, а саме щомісяця не пізніше до 10 числа місяця. Наступного за тим , що підлягає оплаті. Додатковою угодою до Договору оренди від 25.02.2009 року визначено порядок розрахунку орендної плати. Додатковою угодою до Договору оренди від 08.02.2010 року внесено зміни до п.3.2 щодо строків внесення орендної плати, а також п. 10.9, у якому визначено підстави припинення дії Договору оренди, доповнено новими підставами припинення дії договору, зокрема: -невнесення орендної плати протягом трьох місяців підряд; -- -використання орендарем обєкта оренди не за призначенням, у тому числі передача обєкта оренди в суборенду без згоди орендодавця; -погіршення орендарем стану орендованого майна, яке призвело до аварійного стану житлового будинку, у якому розташовано орендоване майно (а.с.11-19). П. 3.5 Договору передбачено, що у випадку закінчення терміну дії договору, або його дострокового припинення орендна плата перераховується орендарем по добу фактичної здачi нежитлового приміщення. Відповідно до п. 2.4 Договору визначено порядок повернення орендованого майна, зокрема, після закінчення строку дії договору, якщо не має у встановленому порядку угоди сторін про його продовження на новий строк, а у випадку дострокового його розірвання орендар зобовязазний у 10-дений термін здати орендодавцю приміщення за актом прийому передачі. 18.02.2011 року Запорiзькою мiською радою прийнято рiшення № 6 «Про структуру виконавчих opгaнів Запорiзької мiської ради, загальну чисельнiсть апарату Запорiзької мiськоїi ради та їi виконавчих opганів» Пунктом 4.14 вказаного рішення Управлiння житлового господарства Запорiзької мiської ради лiквiдовано з 10.05.2011року. Правонаступники Орендодавця - вiдсутнi. Запис про державну реєстрацiю припинення Орендодавця внесено до Єдиного державного реестру юридичних осiб та фiзичних осiб-пiдприємцiв 23.03.2012 року. В силу приписів ст.. 781 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договiр оренди припиняється у разi лiквiдації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем позивач вважає, що Договір є припиненим у звязку з ліквідацією орендодавця Відповідач у судовому засіданні доводив, що орендну плату він не вносив з травня 2010 року, такі його доводи узгоджуються з розрахунком заборгованості наданого позивачем, з я кого вбачається, що дійсно орендна плата не вносилася з травня 2010 року(а.с. 21). Представник позивача у суді також не заперечував даних обставин. П. 10.9 Договору передбачено підстави припинення договору, перелік яких є вичерпним, зокрема, договір вважається припиненим, якщо орендар не вносить орендну плату протягом 3-х місяців. Тому відповідач вважає, що Договір є припиненим з серпня 2010 року. Виходячи з аналізу наведеного, суд приходить до висновку, що Договір оренди є припиненим саме з серпня 2010 року, і у відповідача виник обовязок повернути орендоване майно у порядку, визначеному п.2.4 Договору, а саме шляхом складання Акту приймання-передачі. Відповідач вказаних умов Договору не дотримався, і такий акт було складено лише 20.01.2014 року (а.с.20).. Відповідач у суді заперечував, що Акт приймання передачі орендованого майна від 20.01.2014 року було складено за його участі, оскільки він його не підписував, але належних і допустимих доказів цьому суду не надано. Згiдно зi ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разi припинення договору оренди, орендар зобов'язаний повернути орендодавцевi обєкт оренди на умовах, зазначених у договорi оренди. Аналогічні положення містяться у ст. 785 ЦК України. Таким чином, з моменту припинення дії Договору оренди, з серпня 2010 року, до моменту повернення орендованого майна -20.01.2014 року, майно перебувало у користуванні відповідача [PERSON], а тому, відповідно до п. 3.5 Договору, у випадку закінчення терміну дії договору, або його дострокового припинення орендна плата перераховується орендарем по добу фактичної здачi нежитлового приміщення. 20.01.2014 року нежитлове примiщення було добровiльно повернуто орендарем з користування Балансоутримувачу, про що складено вiдповiдний акт, у звязку з чим у відповідача виник обовязок сплатити орендну плату по добу фактичної здачi нежитлового примiщення, а саме по 20.01.2014 року. Позивач у позовній заяві і суді вказує, що орендна плата відповідачем не вносилася з лютого 2010 року. Між тим, відповідно до Розрахунку заборгованості, останнє внесення оплати мало місце у квітні 2010 року, тому заборгованість виникла з травня 2010 року, і розрахована до січня 2014 року, у звязку з чим складає 47561,46 грн. ( а.с.21). Судом установлено, що на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 07.04.2010 року з приватного підприємця [PERSON] стягнуто заборгованість по орендній платі за даним договором у сумі 4888,73 грн. Виконання судового рішення підтверджується витягом про надходження грошових коштів ( а.с 22, 24-25). Тому позивач помилково вважає, що відповідачем за спірний період внесено орендну плату на суму 4888,73 грн., і стягненню підлягають саме 47561,46 грн. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, то суд виходить з наступного. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила ( частина перша статті 261 ЦК України ). Так, судом установлено. що до 20.01.2014 року орендоване майно перебувало у користуванні відповідача, і саме з моменту повернення орендованого майна власнику у останнього виникло право вимагати орендну оплату з урахуванням положень п.3.5 Договору оренди за весь період знаходження майна у відповідача. Позивач звернувся до суду з даним позовом 28.08.2015 року, тобто у межах строків позовної давності, а отже, відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про застосування строків давності. Пунктом 14 ч. 1 ст. 69 Бюджетного кодексу України закрiплено, що орендна плата за користування комунальним майном є доходом мiсцевого бюджету. Статгею 142 Конституцiї України визначено, що матерiальною i фiнансовою основою мiсцевого самоврядування є, зокрема рухоме i нерухоме майно та доходи мiсцевих бюджетiв. Статгею 60 Закону України «Про мiсцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територiальним громадам міст належить право комунальної власностi на рухоме i нерухоме майно, доходи мiсцевих бюджетiв, тощо. Таким чином, орендна плата за користування нежитловим примiщенням, як дохiд мiсцевого бюджету є комунальною власнiстю територiальної громади м. Запорiжжя. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про мiсцеве самоврядування в Україні» вiд iмені та в iнтересаx територiальних громад дiють мiськi ради, як органи місцевого самоврядування. Згiдно зi ст. 11 Закону України «Про мiсцеве самоврядування в Україні виконавчими органами мiсцевих рад є зокрема управлiння, якi здiйснюють делегованi їм повноваження. З огляду на викладене, Договiр оренди нежитлового примiщення, що є комунальною власнiстю, був укладений Управлiнням житлового господарства Запорiзької міської ради, як виконавчим органом мiсцевого самоврядування, в інтересах територіальної громади, в особi Запорiзької міської ради. Ненадходження коштiв орендної плати за користування спірним нежитловим примiщенням в дохід мiсцевого бюджету порушує iнтереси територіальної громади, як власника, в особi Запорiзької міської ради. Ст. 511 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Оскiльки власником спiрного нежитлового примiщення є територiальна громада м.Запорiжжя в особi Запорiзької міської ради, то Запорiзька мiська рада має права кредитора щодо стягнення з вiдповiдача заборгованостi з орендної плати. Вiдповiдно до ст. 526 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар має виконувати умови по договору належним чином та своєчасно вносити орендну плату. Згiдно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осiб та фiзичних осiб-пiдприємцiв вiд 10.06.2015 року, 21.08.2014 року здiйснено державну реєстрацiю припинення пiдприємницької дiяльностi фізичної особи\-пiдприємця [PERSON] Згiдно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязi на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 609 ЦК України зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора). Припинення пiдприємницької дiяльностi фiзичної особи - пiдприємця та його виключення з реєстру субєктiв пiдприємницької дiяльностi не є пiдставою для припинення зобовязань згiдно з наведеними нормами ЦК України. Отже, припинення пiдприємницької дiяльностi фiзичної особи - пiдприємця та його виключення з Реєстру суб'єктiв пiдприємницької дiяльностi не впливає на його цивiльну правоздатнiсть i не звiльняє його вiд обов'язку нести вiдповiдальнiсть за неналежне виконання зобов'язань, передбачених законом та не тягне за собою юридичних наслiдкiв, подiбних до тих, якi настають при лiквiдацiї юридичної особи. У разi припинення суб'єкта пiдприємницької дiяльностi - фiзичної особи (виключення з реєстру суб'єктiв пiдприємницької дiяльностi) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фiзичною особою, оскiльки фiзична особа не перестає iснувати. Фiзична особа-пiдприємець вiдповiдає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з пiдприємницькою дiяльнiстю, yciм своїм майном. Правова позиця з цього приводу викладена у постанові Верховного Суду України вiд 04.12. 2013 року у справi № 6-125цс13. Таким чином, покладення вiдповiдальностi на громадянина [PERSON] за договором оренди нежитлового примiщення № 161/14, як фiзичну особу, є правомiрним та обrрунтованим. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є законними, обгрунтовані належними і допустимими доказами, і підлягають задоволенню на суму 47561,46 грн. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № 763 від 21.07.2015 року позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 423 грн., які підлягають стягненню на його користь з відповідача, Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума недоплаченого судового збору, т.я. до стягнення підлягає сума 47561,46 грн., з яких відповідно до приписів Закону України «Про судовий збір» має бути сплачено судовий збір у сумі 475, 62 грн.; а отже, с ума недоплаченого удового збору становить 52,62 грн. ( 475,62 грн. 423 грн.)

Outcome: approved