Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.09.2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» було задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 34240,42 доларів США та 92874,20 гривень. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 27.10.2015 року заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.09.2015 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. 22 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову ПАТ «Банк Форум» зазначає, що 20.06.2008 року ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] уклали кредитний договір № 0302/08/06-Ifv, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 50000,00 доларів США для придбання вбудованого нежилого приміщення № 2 по проспекту Московському, будинок 7 в місті Рубіжне, а відповідач зобовязувалася повертати позивачу щомісячно рівними частинами отриманий кредит не пізніше 19.06.2018 року та щомісячно сплачувати проценти із розрахунку 14% річних. Зобовязання [PERSON] були забезпечені іпотекою та договором поруки, який було укладено банком з [PERSON], відповідно до якого у випадку невиконання та/або прострочення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, [PERSON] як поручитель, зобовязується виконати зобовязання по погашенню заборгованості за цим кредитним договором, відповідачі відповідають перед банком як солідарні боржники. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, а [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконала, також не виконав свої зобовязання за договором поруки [PERSON], у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 34240,42 доларів США та 92874,20 гривень штрафних санкцій, які позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав суду клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надали, заперечень на позов не надали. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням наявним у справі, 23.12.2015 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] та її представника (а.с. 163, 171). Судову повістку відповідачу [PERSON] було направлено згідно її заяви за допомогою смс-повідомлення, яке було доставлено 08.12.2015 року о 14:27 годин (а.с. 166). Виклики в судове засідання відповідачу [PERSON] були направлені судом відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу за адресою: [ADDRESS], які повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання»(а.с. 169, 170). Інших відомостей про місце роботи або фактичне місце проживання відповідача [PERSON] суд не має. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за місцем реєстрації проживання, вважається, що судовий виклик вручено їй належним чином.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про заміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про заміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представники позивача та відповідача заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов\~підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що 20.06.2008 року між ПАТ «Банк Форум» (правонаступник Акціонерного комерційного банку «Форум») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0302/08/06-Іfv (а.с. 11-14). Відповідно до п. 1 кредитного договору банк (позивач по справі) надає позичальнику (відповідач по справі) кредит на придбання вбудованого нежилого приміщення № 2, що розташоване за адресою: місто Рубіжне, проспект Московський, будинок 7, у сумі 50000,00 (пятдесят тисяч) доларів США, які надаються строком до 19.06.2018 року. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 14,0 процентів річних. У відповідності до п. 2.3, 2.4 кредитного договору, позичальник здійснює повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитними коштами щомісячно впродовж дії кредитного договору рівними внесками згідно Графіку повернення кредиту та сплати відсотків на відкритий йому позичковий рахунок № 22036500004230 в АФ АКБ «Форум». Згідно п.п. 3.2.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником зобовязань за договором, який є забезпеченням виконання зобовязань. Згідно п. 2.1 кредитного договору на забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є договір іпотеки вбудованого нежилого приміщення № 2 по проспекту Московському, будинок 7 в місті Рубіжне, що укладається між банком та позичальником та договір поруки № 0302-Р, що укладається між банком та [PERSON] Згідно п. 4.1 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2% за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Згідно п. 4.4 кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п. 3.3 кредитного договору (зобовязання позичальника), окрім зобовязання позичальника повернути банку суму кредиту, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, витрати, повязані з проведенням дій по примусовому погашенні простроченої заборгованості, а також на вимогу банку сплачувати неустойку, штраф та пеню (п.п. 3.3.2 кредитного договору), позичальник сплачує банку штраф у розмірі 0,5% від суми кредиту. 20.06.2008 року між банком, як іпотекодержателем, та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно з яким цим договором забезпечуються виконання іпотекодавцем зобовязань, що випливають з укладеного між [PERSON] ба банком кредитного договору № 0302/08/06-Ifv від 20.06.2008 року та додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому щодо повернення кредитних коштів у розмірі 50000,00 доларів США та сплати відсотків з розрахунку 14,0% річних за користування кредитними коштами. Предметом іпотеки є вбудоване нежитлове приміщення № 2 по проспекту Московському, будинок 7 в місті Рубіжне, яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2008 року (а.с. 15-18). 20.06.2008 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON], як поручителем, було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 0302/08/06-Ifv від 20.06.2008 року у повному обсязі (а.с. 27). Згідно п. 2 договору поруки, поручитель зобовязується у разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору суму кредиту 50000,00 доларів США, сплачувати нараховані проценти по кредиту, проценти по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором. У випадку невиконання зобовязань по кредитному договору та договору поруки боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 3.1. договору поруки). Факт надання кредиту підтверджується заявою на видачу готівки № 151914 від 20.06.2008 року, згідно з якою [PERSON] отримала 50000,00 доларів США, що еквівалентно 242625,00 гривень (а.с. 19). У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) - зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Належне виконання сторонами прийнятого на себе зобов'язання, передбачено як умовами кредитного договору, так і нормами чинного законодавства України. Згідно розрахунку за кредитним договором № 0302/08/06-Ifv від 20.06.2008 року станом на 03.04.2015 року заборгованість [PERSON] перед банком становить: -30168,05 доларів США заборгованість за кредитом; -4072,37 доларів США заборгованість за процентами; -2385,46 доларів США пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів за період з 03.04.2014 року по 22.04.2015 року та 1315,04 доларів США пеня за несвоєчасне повернення нарахованих процентів за період з 03.04.2014 року по 22.04.2015 року, що взагалі еквівалентно в гривні становить 86996,83 гривень; -5877,7 гривень штраф за порушення п. 4.4 кредитного договору. З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж з повернення кредиту було здійснено [PERSON] 19.05.2014 року у сумі 121,19 доларів США та останній платіж зі сплати процентів 19.05.2014 року у сумі 378,81 доларів США (а.с. 3-8). Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 50000,00 доларів США, однак відповідач порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Відповідачі та представник відповідача [PERSON] доказів погашення заборгованості повністю або частково, доказів в спростування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, суду не надали. Суд відхиляє доводи відповідача [PERSON], які викладені нею в заяві про скасування заочного рішення про відсутність правових підстав для стягнення заборгованості, оскільки банк не направив їй вимоги про дострокове повернення кредиту. За умовами кредитного договору банк відповідно до п. 3.2.2 кредитного договору має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязань за кредитним договором та саме предявлення до суду цього позову може вважатися предявленням вимоги банку [PERSON] про дострокове повернення кредиту та процентів. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором в частині повернення кредитних коштів та щомісячної сплати процентів за користування ними належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості за цим договором, тому суд вважає, що є підстави для дострокового стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 34240,42 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 30168,05 доларів США та заборгованості за процентами у сумі 4072,37 долари США, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. В частині стягнення з відповідача [PERSON] пені в розмірі 86996,83 гривень та 5877,37 гривень штрафу, суд дійшов такого. В своїй заяві про скасування заочного рішення відповідач [PERSON] зазначила, що Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування пені та штрафів. Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (зокрема, сплатити гроші) або утриматися певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Отже, зобовязання за своїм значенням поділяються на: основні зобовязання які можуть існувати самостійно, та додаткові (акцесорні) зобовязання які забезпечують належне виконання основних зобовязань і виникають та існують виключно за умови існування основного зобовязання. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, основним зобовязанням позичальника [PERSON] за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафа, пені). Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня\~\~2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористичная операція, в якому міститься місто Рубіжне Луганської області. Як вбачається зі справи, відповідач [PERSON] з 1995 року постійно зареєстрована та мешкає в місті Рубіжне (а.с. 39). З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нараховано відповідачу: 2385,46 доларів США пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів за період з 03.04.2014 року по 22.04.2015 року та 1315,04 доларів США пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів за період з 03.04.2014 року по 22.04.2015 року, а також штраф у 5887,37 гривень за невиконання зобовязань за кредитним договором, що взагалі еквівалентно в гривні становить 92874,20 гривень. За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у загальній сумі 86996,83 гривень необхідне відмовити в її стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона її нарахування з 14.04.2014 року. Також, з цих підстав суд відмовляє в частині стягнення штрафу у розмірі 5877,37 гривень та додатково зазначає, що цей штраф нарахований позивачем із зобовязань за кредитним договором та у ст. 2 зазначеного Закону не встановлено винятків стосовно нарахування штрафу за невиконання майнових чи немайнових умов кредитного договору. Щодо вимог про солідарне стягнення заборгованості з поручителя [PERSON], суд дійшов такого. Відповідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України\~у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов'язання до настання строку виконання, визначеного договором. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. В звязку з невиконанням зобовязань [PERSON] за кредитним договором, банк звернувся з цим позовом до суду, який можна одночасно вважати пред'явленням вимоги до поручителя про погашення боргу. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимоги до поручителя. Згідно поштового конверту банк направив позов до суду 19.04.2015 року, який судом було отримано 22.04.2015 року (а.с. 34). Разом з цим, в п. 4 договору поруки визначено, що порука припиняється: з припиненням зобовязань за кредитним договором; якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (а.с. 22). Таким чином, пред'явивши цей позов до суду, банк змінив строк виконання основного зобовязання, в звязку з чим з цієї дати починається відлік строку для предявлення кредитором вимоги до поручителя, який відповідно до п. 4 кредитного договору становить 1 рік. Отже, річний строк для предявлення кредитором вимоги до поручителя розпочався з 19.04.2015 року, тому строк припинення поруки відповідно до п. 4 договору поруки рахується з цієї дати. З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що порука [PERSON] не є припиненою. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення солідарно з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення пені та штрафу солідарно з [PERSON] як поручителя, суд також відмовляє, в звязку з застосуванням ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов ПАТ «Банк Форум» підлягає частковому задоволенню та стягує з [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором № 0302/08/06-Ifv від 20.06.2008 року станом на 03.04.2015 року в сумі 34240,42 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 30168,05 доларів США та заборгованості за процентами у сумі 4072,37 долари США. В частині стягнення пені у сумі 86996,83 гривні та штрафу у сумі 5877,37 гривень, суд відмовляє, в звязку з забороною нарахування пені та штрафу ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 2997,64 гривні: по 1638,09 гривень з кожного відповідача (вимоги задоволені на 89,66%, максимальний судовий збір 3654,00 х 89,66% = 3276,18 / 2 = 1638,09).

Outcome: partial