Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

До Тульчинського районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.10.2011. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей, які знаходяться на утриманні позивача, а відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Позивач у судове засідання не зявилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі і проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони з 22.10.2011 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 112912 від 22.10.2011, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 5). За час подружнього життя у позивача і відповідача народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-АМ № 228781 від 10.07.2012, серії І-АМ № 280869 від 07.02.2014, виданими Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області та виконавчим комітетом Холодівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с. 6 7). Згідно довідки № 452 від 21.11.2016, видана виконавчим комітетом Холодівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], проживають з [PERSON]С і знаходяться на її повному утриманні (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Одним з головних обов'язків батьків є обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей, який виникає у них з часу народження дитини і триває до настання її повноліття. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей здійснюється батьками у більшості випадків добровільно. Якщо ж батьки ухиляються від цього обов'язку та не надають коштів на утримання дітей добровільно, такі кошти стягуються з них у судовому порядку у вигляді аліментів. В частині 3 ст. 181 СК України, зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. У відповідності до положень статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. На підставі статей 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому з нього слід стягнути аліменти у примусовому порядку в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Виниклі правовідносини врегульовані ст. 141, 180, 181, 182, 184 СК України. Згідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню, в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір - 551,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved