Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Просить встановити той факт, що вона, [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON], [INFO], є рідною дочкою [PERSON], який помер 18 березня 2010 року у віці 68 років та визнати за нею в порядку спадкування\~право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON], який помер 18.03.2010 р., а саме на: земельну ділянку\~для ведення особистого селянського господарства площею 2,09 га, рілля, кадастровий номер 7422455000:05:043:0007, що розташована на території Холминсьої селищної ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку\~для ведення особистого селянського господарства площею 0,14 га, пасовища, кадастровий номер 7422455000:05:066:0049, що розташована на території Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку\~для ведення особистого селянського господарства площею 0,63 га, сіножаті, кадастровий номер 7422455000:05:121:0002, що розташована на території Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області. Позивачка прийняла спадщину після [PERSON], проте нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину через розбіжності в написанні по батькові в свідоцтві про народження позивачки та в свідоцтві про смерть спадкодавця, а також через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачка належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не зявилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи у підготовче засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до частини 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON], народилася 22 грудня 1967 року в смт. Холми Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується паспортом НМ 117694, виданим Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 04.12.2002 р. Відповідно до свідоцтва про народження позивачки її батьками є «Єременко Микола Мусійович» та «Єременко Віра Іванівна» (свідоцтво про народження І-ЯК № 620533 від 10.01.1968 р.). 22 листопада 1986 року позивачка вийшла заміж за [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище «Єременко» на «Шевчик», про що Холминська селищна рада Корюківського району Чернігівської області видала свідоцтво про укладення шлюбу серія І-ЕЛ № 499392 від 22.11.1986 року. 18 березня 2010 року помер [PERSON] у віці 68 років помер, про що Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть (серії 1-ЕЛ № 137883) та 18.03.2010 року зроблено відповідний актовий запис № 15. За життя покійний\~був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний Маяк»\~Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай)), власність на які підтверджувалася державним актом на право власності на земельну ділянку серії\~ ЯБ\~№\~259388, до якого увійшли земельні ділянки загальною площею 2,86 га, а саме: ?земельна ділянка площею 2,09 га, рілля, для ведення особистого селянського господарства, вартість\~на момент смерті 15\~859,93 грн; ?земельна ділянка площею 0,14 га, пасовище, для ведення особистого селянського господарства, вартість\~на момент смерті 556,10 грн. ?земельна ділянка площею 0,63 га, сіножаті, для ведення особистого селянського господарства, вартість\~на момент смерті 2196,82 грн. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Оглядаючи правовстановлюючі документи, необхідні для переоформлення спадкових прав, позивачка не знайшла оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку та виявила розбіжності в документах. Так, в її свідоцтві про народження в графі відомості про батька вказано «Єременко Микола Мусійович», а згідно свідоцтва про смерть (серії 1-ЕЛ № 137883) та 18.03.2010 року виданого Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівської області померлий вказаний як «Єременко Микола Мойсейович». Для підтвердження дійсності отримання покійним [PERSON] документів на землю позивачка звернулася з заявою до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де їй надали відповідну інформацію (956/147-17 від 18.08.2017 року), де вказано, що [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. За відсутні оригінали правовстановлюючих документів, державного акту на право власності на земельну ділянку та внаслідок розбіжностей в документах (свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть) позивачка не може оформити спадщину. Те, що померлий 18 березня 2010 року [PERSON] є дійсно батьком позивачки підтверджується письмовими доказами. Так, згідно свідоцтва про народження позивачки та свідоцтва про смерть [PERSON], ідентичні прізвище та ім?я померлого в свідоцтві про смерть та прізвище та ім?я в графі «батько» в свідоцтві про народження позивачки, розбіжності тільки в написанні по батькові «Мойсейович» та «Мусійович», що не виключає помилки при реєстрації. Встановлення даного факту необхідно позивачці для оформлення спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна\~ спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно\~\~статті 16 Цивільного кодексу України\~\~ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.\~Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для\~ оформлення права на це майно. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1\~статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину\~ не\~ позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред?явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, вимоги позивача в частині встановлення факту родинних відносин обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню, так як встановлення даного факту має юридичне значення для позивача, бо дозволяє реалізувати її право на отримання спадщини. Позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно [PERSON] також не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню, так як за життя спадкодавець набув право на спірні земельні ділянки, позивач прийняла спадщину після смерті батька, проте, позбавлена можливості оформити спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки. У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони,\~своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 352 грн. 40 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 352,40 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved