Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] до Одеської міської ради в якому просила визнати права власності на житловий будинок під. літ.А, загальною площею 40,9 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., літньої кухні під літ. Б, вбиральні під літ. В, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування після смерті [PERSON]. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Від позивач надійшла заява про підтримання позовних вимог, розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач із заявою про відкладення розгляду справи, клопотаннями чи запереченнями не звертався, причини неявки не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про взаємовідносини сторін, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 24.01.1960 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане райбюром РАЦС Ленінського району м. Одеси, актовий запис № 194. [INFO] року [PERSON] - помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів громадського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів, актовий запис №161. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту по домоволодінню: вищевказане спадкове домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], складається з житлового будинку під. літ.А, загальною площею 40,9 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., літньої кухні під літ. Б, вбиральні під літ. В. Позивач звернулася до Четвертої одеської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріус ухвалила постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю реєстрації правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно довідки № 28 від 11.03.2016 року органу самоорганізації населення - комітет мікрорайону «Хаджибеївський» в м. Одесі [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] по день смерті. Згідно довідки № 30 від 11.03.2016 року органу самоорганізації населення - комітет мікрорайону «Хаджибеївський» в м. Одесі [PERSON] з 1994 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка помела (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно п. 3.1 Листа ВСС України від 16.05.2013 року «Про судову практику та розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема з правочинів. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є його державна реєстрація, але відсутній правоустановлюючий документ, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що таке набуття права власності на майно є правомірним, не заборонено законом, та направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів позивача.

Outcome: approved