Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області 14 листопада 2016 року звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Миколаївською місцевою прокуратурою №1 виявлені порушення вимог законодавства при прийнятті [PERSON] сільською радою рішень із земельних питань. \~ \~ \~ В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що пунктами 1, 4 рішення [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0560 га (пасовища) для ведення садівництва в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області. На підставі зазначеного рішення [PERSON] видано державний акт серії ЯК №808886 на право власності на земельну ділянку площею 0,0560 га з кадастровим номером 4820982200:12:054:0235. У подальшому пунктом 2 рішення [PERSON] сільської ради №31 від 16 лютого 2014 року цільове призначення земельної ділянки змінено на будівництво та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. \~ \~ \~ \~ Прокурор вважає, що вказані вище рішення [PERSON] сільської ради прийнято з порушенням вимог законодавства, у звязку з чим підлягають визнанню незаконними та скасуванню. Прокурор вважає, що вказані вище рішення [PERSON] сільської ради прийнято з порушенням вимог законодавства, у звязку з чим пункти 1, 4 рішення [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року та пункт 2 рішення [PERSON] сільської ради №31 від 16 лютого 2014 року підлягають визнанню незаконними та скасуванню. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що при прийнятті оскаржуваного рішення мали місце наступні порушення вимог чинного законодавства, а саме: - ст.19 Конституції України, ст.17 Закону України Про основи містобудування, ст.48 Закону України Про охорону земель, ст.118 ЗК України, оскільки надана відповідачу [PERSON] земельна ділянка розташована\~ в зоні рекреації, в межах\~ якої, відповідно до Проекту планування та забудови Березанського району, затвердженого постановою Державного комітету Української РСР у справах будівництва від 23.10.1985р. №112, дозволяється розміщення баз відпочинку, пансіонатів та будинків відпочинку, кемпінгів, піонертаборів, таборів труда та відпочинку, пляжів, памяток археології, заказників памяток культури та забороняється індивідуальне будівництво в 3-х кілометровій зоні узбережжя Чорного моря. Аналогічна заборона міститься і в п.10.17 ДБН 360-92 Планування і забудова міських і сільських поселень, які є обовязковими у сфері будівництва, містобудування та архітектури; - що зазначена земельна ділянка, яка надана відповідачу спочатку для ведення особистого селянського господарства, а потім для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, розташована в межах прибережної захисної смуги Чорного моря на відстані 530-540 метрів від урізу води до південної межі та на відстані 540-550 метрів від урізу води до північної межі, та що відповідно до ст.ст.85, 88 Водного кодексу України, ст.ст.59, 84 ЗК України землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей, а землі, на яких розташована прибережна смуга, не підлягають відчуженню. Фактичний розмір і межі прибережної захисної смуги визначені нормами закону, а проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги є лише документом, який містить графічні матеріали та відомості про обчислену площу в розмірі й межах, встановлених законодавством. Відсутність такого проекту та не визначення відповідними органами державної влади на території межі прибережної захисної смуги в натурі не може трактуватися як відсутність самої прибережної захисної смуги та правомірність передачі у приватну власність ділянки, розташованої у нормативно-визначеній смузі від урізу води; - що надання у власність відповідачу спірної ділянки спочатку для ведення особистого селянського господарства, а потім для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування суперечить вимогам ст.90 Водного кодексу України та ст.62 ЗК України, відповідно до яких прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва військових та інших оборонних обєктів, обєктів, що виробляють енергію за рахунок використання енергії вітру, сонця і хвиль, обєктів постачання, розподілу, передачі (транспортування) енергії, а також санаторіїв, дитячих оздоровчих таборів та інших лікувально-оздоровчих закладів, з обовязковим централізованим водопостачанням і каналізацією, гідротехнічних, гідрометричних та лінійних споруд. Посилаючись на наведені порушення вимог закону Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 просить визнати незаконним та скасувати пункти 1, 4 рішення [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року та пункт 2 рішення [PERSON] сільсьської ради №31 від 16 лютого 2014 року. У звязку з незаконністю оскаржуваних рішень [PERSON] сільської ради прокурор просив визнати недійсним та скасувати виданий на їх підставі на імя [PERSON] державний акт серії ЯК №808886 на право власності на земельну ділянку площею 0,0560 га з кадастровим номером 4820982200:12:054:0235, а також на підставі ч.1 ст.388 ЦК України витребувати земельну ділянку у [PERSON] у власність територіальної громади с.Коблеве Березанського району в особі [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області, відповідач [PERSON] у судове засідання не зявились, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному\~\~ розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що Рішенням [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0560 га (пасовища) для ведення садівництва із земель, не наданих у власність та постійне користування в межах території населеного пункту с.Коблеве [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.14, 15-16). 29 грудня 2012 року [PERSON] видано державний акт серії ЯК №808886, на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0560 га, кадастровий номер 4820982200:12:054:0235, розташовану за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве (а.с.27, 28-29). Рішенням [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області №31 від 16.12.2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки» затверджено проект із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] площею 0,0560 га кадастровий номер 4820982200:12:054:0235, з ведення садівництва на комерційне призначення для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування в с. Коблеве у межах території [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.19, 20). Вказані обставини сторонами не оспорюються і підтверджуються наявними у справі доказами. За інформацією, наданою Відділом Держгеокадастру у Березанському районі Миколаївської області від 08.08.2016 року за даними Національної кадастрової системи, спірна земельна ділянка знаходиться на відстані від урізу води Чорного моря до південної межі - 530-550 метрів, до північної - 540-550 метрів (а.с.30-32). \~ \~ \~ \~ За положеннями ст.60 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше 2-х км від урізу води. \~ \~ \~ \~ У межах прибережної захисної смуги морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється пляжна зона, ширина якої визначається залежно від ландшафтно-формуючої діяльності моря, але не менше 100 метрів від урізу води (ч.10 ст.88 Водного кодексу України). \~ \~ \~ \~ З урахуванням зазначених нормативних розмірів, наявні підстави вважати, що спірна земельна ділянка розташована в межах пляжної зони прибережної захисної смуги. Землі, зайняті прибережними захисними смугами, віднесено до земель водного фонду (ст. 58 ЗК України). За змістом ст.59 ЗК України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в\~ користування та для спеціально визначених цілей. Як передбачено ч.4 ст.59 ЗК України (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваних рішень), земельні ділянки прибережних захисних смуг можуть передаватися громадянам та юридичним особам на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. \~ \~ \~Передача земельних ділянок прибережних захисних смуг у приватну власність та для потреб, не зазначених у ч.4 ст.59 ЗК України, законодавством України не передбачено. Таким чином, [PERSON] сільською радою всупереч зазначеним нормам законодавства передано у приватну власність земельну ділянку, що знаходиться у межах прибережної захисної смуги, для потреб, не передбачених законом. Відповідно до частини другої\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. \~ \~ \~ \~Невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування\~ територій\~ населених\~ пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, є підставою для відмови у дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення\~ земельної\~ ділянки (ч.7 ст.118 ЗК України). \~ \~ \~ \~ Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що пункти 1, 4 рішення [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року, якими затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0560 га (пасовища) у селі Коблеве для ведення садівництва в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, не відповідають зазначеним вимогам законодавства, а тому підлягають скасуванню. \~ \~ \~ \~ Частиною третьою статті 62 ЗК України, ч.3 ст.90 ВК України у межах пляжної зони прибережних захисних смуг заборонено будівництво будь-яких споруд, крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних. Відповідно до ст.17 Закону України Про основи містобудування основою для вирішення питань про вилучення (викуп), передачу (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб є містобудівна документація. Абзацом\~ 2 ст.48 Закону України Про охорону земель передбачено, що розміщення і будівництво обєктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюються відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих обєктів. Містобудівною документацією, що діяла на момент прийняття рішення [PERSON] сільської ради № 10 від 26 грудня 2012 року, є Проект планування та забудови Березанського району Миколаївської області, затверджений постановою Державного комітету Української РСР у справах будівництва від 23.10.1985 року №112, відповідно до якого в зоні рекреації, у якій розташована спірна земельна ділянка, планувалось розміщення баз відпочинку, пансіонатів та будинків відпочинку, кемпінгів, піонертаборів, таборів праці та відпочинку, пляжів, памяток археології та заказників памяток культури (а.с.34). Отже, будівництво обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування на спірній земельній ділянці суперечить земельному і водному законодавству, містобудівній документації\~ та діючим будівельним нормам, державним стандартам і правилам, а тому Рішення [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області №31 від 16 грудня 2014 року «Про затвердження проектів із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок», яким затверджено проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] з ведення садівництва на будівництво та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (а.с.19), не є законним, і підлягає скасуванню. \~ \~ \~ \~ Крім того, звернень від [PERSON] до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області та Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації щодо розгляду проектів землеустрою по спірній земельній ділянці не надходило (а.с.33, 34), а тому при прийнятті зазначеного рішення [PERSON] сільською радою порушено вимоги ч.2 ст.186-1 ЗК України, відповідно до яких проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій\~ розташовано\~ об'єкт\~ будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до органу містобудування та архітектури. Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необхідність скасування пунктів 1, 4 рішення [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року, суд вважає, що у звязку з цим, також підлягає визнанню недійсним виданий на його підставі Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №808886, виданий 29 грудня 2012 року [PERSON] на право власності на земельну ділянку для ведення садівництваплощею 0,0560 га, кадастровий номер 4820982200:12:054:0235, який є похідним документом та посвідчує виникнення права власності. Згідно з ч.3 ст.388 Цивільного кодексу України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимоги прокурора щодо витребування спірної земельної ділянки загальною площею 0,0560 га у відповідача [PERSON], яка вибула з володіння держави незаконно, та повернення земельної ділянки у власність держави на користь територіальної громади с. Коблеве Березанського району Миколаївської області в особі [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області підлягають задоволенню. Згідно з ч.3 ст.388 Цивільного кодексу України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора щодо визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акта на право власності та витребування земельної ділянки, є вмотивованими, і такими, що ґрунтуються на нормах закону. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати в сумі 8562,07 грн., в рівних частках з кожного. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved