Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовом до відповідача про стягнення суми депозитного вкладу в розмірі 27500грн., 3% річних та індекс інфляції. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала і пояснила, що 07.04.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір - заява строкового банківського вкладу, за яким вона розмістила в банку депозитний вклад в сумі 15041грн. на строк 370 днів, тобто до 12.04.2015 року з виплатою процентів 25 річних. Згідно п.4 договору вона неодноразово поповнювала внесок додатковими сумами і на дату закінчення цього договору сума внеску становила 27500грн., які вона просить стягнути з витратами за знецінення грошей - 3% річних в сумі 146,92грн., індекс інфляції в сумі 4539,70грн. По закінченню строку вона 14.04.15р. звернулась з заявою до відповідача - начальника відділення №145 про повернення її коштів, однак їй в цьому було відказано,що змусило її звернутися до суду. Просить позов її задовольнити. Відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, подавши клопотання про розгляд справи у їх відсутність та надавши письмові заперечення, в яких зазначив, що вимоги не визнає в повному обсязі і просить в їх задоволенні відмовити. В наданих запереченнях відповідач свою позицію обґрунтовує тим, що 17.09.2015 року Правлінням НБУ було прийнято постанову про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних. Фондом гарантування вкладів фіз. осіб прийнято рішення 17.09.15р. про запровадження тимчасової адміністрації. Відповідно до ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не здійснюється: - задоволення вимог вкладників… Тому в позові просять відмовити. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Так у ході судового засідання було встановлено, що 07.04.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір - заява про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» №33581/34210/370-14 «Стандарт», за яким банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 15041грн. на строк 370 днів до 12.04.2015р.» (включно), та зобовязується повернути вклад вкладнику та виплачувати проценти за вкладом на умовах та в порядку, встановлених договором. Вкладник має право неодноразово поповнювати вклад на суму не менш 200грн. Банк нараховує вкладнику проценти на суму вкладу в розмірі 25% річних. Згідно заяви позивача на адресу відповідача від 14.04.15р. було подано заяву про повернення банківського вкладу в звязку зі спливом строку його дії. Спосіб його повернення в заяві [PERSON] не вказаний. Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона(банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Дослідивши надані докази суд встановив, що відповідно до умов договору-заяви строкового банківського вкладу №33581/34210/370-14 «Стандарт» від 07.04.2014 року, банк повинен повернути вкладнику вклад зі спливом встановленого п.1 договору строку, кінцевою датою якого є 12.04.2014р. (п.1договору). Відповідно до п.2 Договору, передбачено умови виплати вкладнику доходу у вигляді процентів за користування його коштами, яка здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок вкладника. Повернення суми вкладу також було обумовлено відповідними умовами згідно п.6 договору та відповідно до умов передбачених п.5.2 Основних умов. Зазначеними Основними умовами передбачено, що у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення, визначеного у договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію договору припинити, зобовязаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу , визначеного договором-заявою. У зазначеній письмовій заяві вкладник обовязково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із зазначенням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування). В разі ж, коли вкладник не надав банку зазначену письмову вимогу та не вимагає повернення вкладу після закінчення строку, визначеного договором - заявою, строк розміщення строкового вкладу вважається продовженим з наступного дня, після закінчення строку, визначеного договором - заявою, на строк, що дорівнює початковому строку розміщення строкового вкладу. Протягом строку на який продовжено розміщення вкладу, банк нараховує і виплачує вкладнику проценти за ставкою, що встановлена банком для банківських строкових вкладів відповідного виду вкладу та діє станом на перший день початку строку, на який продовжено розміщення вкладу. Крім того, 17.09.2015 року постановою Національного Банку України за №612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних» банк було віднесено до категорії неплатоспроможних. Згідно рішенню виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року за №171 розпочата процедура виведення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Згідно з положеннями ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Відповідно до положень п.1 ч.5 ст.36 зазначеного закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку; зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобовязань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед вкладниками та кредиторами. Таким чином вимоги позивача про повернення банківського вкладу є безпідставними і задоволенню не підлягають. Відповідно до приписів ст.88 ЦПК України з позивача, якого було звільнено від сплати судового збору при зверненні з позовом, слід стягнути судовий збір в доход держави в сумі 321,86грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved