Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Заявник [PERSON] в заяві вказує, що 10.09.2013 року шлюб між ним та заінтересованою особою [PERSON] було розірвано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллінецького районного управління юстиції у Вінницькій області, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №14. На даний час заявник бажає одружитись вдруге, для чого звернувся у відповідні органи РАЦС України, які вимагають від заявника надати документ, виданий уповноваженими органами Республіки Туреччини про те, що заявник не перебуває у шлюбних відносинах. В той же час уповноважені органи Республіки Туреччини, досі вважають заявника одруженим на заінтересованій особі по справі, оскільки розірвання шлюбу між сторонами було здійснено в органах РАЦС України, в той час як законодавством Республіки Туреччина передбачено розірвання шлюбу виключно через суд. Таким чином, для підтвердження факту розірвання шлюбу у Республіці Туреччина задля отримання відповідної довідки для органів РАЦС України щодо підтвердження не перебування заявника у шлюбних відносинах, яка необхідна останньому при подачі заяви про реєстрацію шлюбу, потрібно встановити факт розірвання шлюбу між заявником та заінтересованою особою, що змусило заявника звернутись до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника за довіреністю [PERSON] заявлені вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити з підстав зазначених у заяві. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заявлених вимог заявника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 10.09.2013 року шлюб між заявником [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] було розірвано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллінецького районного управління юстиції у Вінницькій області, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №14, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллінецького районного управління юстиції у Вінницькій області 10.09.2013 року (а.с.3). На даний час заявник бажає одружитись вдруге, для чого звернувся у відповідні органи РАЦС України, які вимагають від заявника надати документ, виданий уповноваженими органами Республіки Туреччини про те, що заявник не перебуває у шлюбних відносинах. В той же час уповноважені органи Республіки Туреччини, досі вважають заявника одруженим на заінтересованій особі по справі, оскільки розірвання шлюбу між сторонами було здійснено в органах РАЦС України, в той час як законодавством Республіки Туреччина передбачено розірвання шлюбу виключно через суд. Відповідно до п.4 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява заявника підлягає до задоволення, а факт підлягає встановленню. На підставі викладеного,

Outcome: approved