Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Закрите Акціонерне Товариство «Акцент-Банк» та [PERSON] перебували у договірних правовідносинах на підставі договору без номера від 04 вересня 2008 року. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3 тисяч гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Своє зобов'язання належним чином [PERSON] не виконав. 16 липня 2015 року Банк звернувся до суду з вимогою про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитом станом на 27 червня 2015 року на загальну суму 21 295 гривень 33 копійки, в тому числі: 2077 гривень 84 копійки - заборгованість за кредитом, 9532 гривні 24 копійки - заборгованість по процентах за користування кредитом, 8195 гривень - заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 990 гривень 25 копійок - штраф (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не з'явився вдруге (судові засідання 29 липня та 05 серпня), хоча кожного разу належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи (а.с. 21, 27, 35, 36, 37), не повідомив про причину неявки, не клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідач заявив, щоб справу не залишали без розгляду через неявку представника позивача, а клопотав про розгляд справи по суті на підставі наявних доказів та з врахуванням його заяви про застосування позовної давності. Відповідач у судовому засіданні позовну вимогу не визнав, ствердив, що у 2008 році він отримав кредитну картку у ЗАТ «Акцент-Банк» з лімітом 3 тисячі гривень. Він не пам'ятає, чи користувався він коштами з цієї картки, чи сплачував за використання коштів з цієї картки, не знає, який строк дії картки був і де вона знаходиться на сьогоднішній день. Просить застосувати позовну давність та відмовити ПАТ «Акцент-Банк» у задоволені позовних вимог повністю. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, пояснення відповідача, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову ПАТ «Акцент Банк» слід відмовити за наступних підстав: Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що ЗАТ «Акцент Банк» та [PERSON] перебували у договірних правовідносинах на підставі договору б/н від 04 вересня 2008 року (а.с. 7). Предметом договору є строковий кредит в сумі 3 тисячі гривень, які відповідач отримав шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписана заява (а.с. 7) разом з «Умовами і правилаи надання банківських послуг» (а.с. 8-10), «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» (а.с. 11-12) складає між Банком та [PERSON] договір. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 4-6) доведено, що відповідач - позичальник [PERSON] - не виконував належним чином свої зобов'язання по договору про надання банківських послуг. Так, станом на 27 червня 2015 року [PERSON] нараховано заборгованість в сумі 21 295 гривень 33 копійки, в тому числі: 2077 гривень 84 копійки - заборгованість за кредитом, 9532 гривні 24 копійки - заборгованість по процентах за користування кредитом, 8195 гривень - заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 990 гривень 25 копійок - штраф (процентна складова). Публічне Акціонерне Товариство «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ «Акцент-Банк» Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 28 липня 2015 року відповідач [PERSON] надав суду заяву (а.с. 30-32) у якій просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог, таке його клопотання відповідає вимогам ч. 3 та ч. 4 ст. 267 УПК України. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність відповідно до вимог ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст. 261 ЦК України). Початок перебігу строку позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Верховний Суд України у своїй правовій позиції викладеній у постанові № 6-14-цс14 від 19 березня 2014 року, зазначив, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Відповідно до п.п. 2.1.1., 5.4. розділу Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня указаного місяця, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на платіжній картці (поле MONTH), строк погашення процентів визначено щомісячно за попередній місяць. Позивач не надав суду доказів про термін дії кредитної картки [PERSON], а останній заявляє, що строк її дії закінчився понад шість років тому. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] з 31 грудня 2008 року перестав виконувати свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів, і з цієї дати у позивача виникло право подавати відповідний позов до суду. Представник позивача звернувся до суду 16 липня 2015 року, однак, строк звернення до суду з позовом у позивача закінчився 31 грудня 2011 року. Згідно із ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги. За таких обставин, відповідно до умов договору, укладеного між сторонами, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки. У суду немає наних, що після закінчення строку дії платіжної картки [PERSON] була отримана нова картка, а відтак і не має підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed