Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

ДП «КиївГазЕнерджи» звернулось до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що надає послуги газопостачання газотранспортними мережами на підставі договору приєднання від 30.06.2015 за адресою: [ADDRESS] , споживачем послуги якої є відповідачі. ДП «КиївГазЕнерджи» належним чином виконав умови договору приєднання та надав послуги газопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання умов договору у частині своєчасної сплати вартості природнього газу у розмірі, строки та порядку, визначених цим договором. Разом із тим, оскільки відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, а отже прострочив виконання грошового зобов`язання, а відтак такому необхідно здійснити оплату 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України. Згідно з Закону України «Про житлово-комунальні послуги, ст. ст. 625 ЦК України, умов договору просить позов задовольнити. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Ухвалою від 05.04.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомленийвідповідно до вимог закону, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали, про причину неявки суд не повідомили, відзив та інші заяви з процесуальних питань від них до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, відповідачі є споживачами природного газу, постачання якого з 01 липня 2015 року здійснює ДП «КиївГазЕнерджи» на підставі ліцензії АЕ № 299069 від 26 червня 2015 року. Ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу переоформлена Постановою НКРЕКП від 18 травня 2017 року № 674. Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, затверджений постановою КМУ України № 938, в редакції постанови КМУ від 02 березня 2015 року № 74. Пропозицію укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опубліковано 26 червня 2015 року в газеті «Сегодня» за № 116. Відповідно до умов оферти всі побутові споживачі, які продовжують після 30 червня 2015 року отримувати на території ліцензійної діяльності постачальника із спеціальними обов`язками ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ, є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю, безумовно Після 30 червня 2015 року отримання природного газу побутовим споживачем є момент укладання вказаного договору. У разі якщо за адресою побутового споживача не було здійснено припинення газопостачання до 01 липня 2015 року, він є таким, що з 01 липня 2015 року уклав договір про надання послуг з газопостачання. Окрім цього, постановою НКРЕКР від 30 вересня 2015 року № 2500 затверджено «Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам». Типовий договір постачання пригороднього газу побутовим споживачам (далі - договір) із наступними змінами і доповненнями, є публічним і регламентує порядок та умови постачання пригороднього газу споживачу як товарної продукції постачальником та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір із наступними змінами і доповненнями опублікований у газеті «По-українське» за № 43. Таким чином, оскільки зазначений договір є публічним та договором приєднання, то відповідно відповідач приєднався до умов такого договору шляхом фактичного споживання природного газу та сплатою відповідачем рахунків позивача за спожитий природній газ. Отже, між сторонами виникли договірні відносини щодо надання послуг з газопостачання, які регулюються нормами спеціального законодавства та умовами договору. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 2.1 договору постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість пригороднього газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Згідно з пунктами 4.1, 4.2, 4.6, 4.9 договору споживач розраховується з постачальником за природній газ за ціною, що встановлюється Регулятором. Ціна на газ має зазначатися постачальником у платіжних документах (розрахунках та/або квитанціях абонентської книжки) про сплату послуг за цим договором, у тому числі у разі її зміни. Остаточний розрахунок за отримані послуги здійснюються до 25 числа місяця наступного за розрахунком». У випадку не проведення розрахунків до 25 числа місяця наступного за розрахунком, з 26 числа місяця наступного за розрахунком умови договору, в частині проведення розрахунків, вважаються порушеннями, у зв`язку з чим постачальник здійснює перерахування пені, згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі 0,01 відсоток від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд зазначає, що позивач належним чином виконав умови договору, адже у необхідних обсягах, строки та в порядку надав споживачеві послуги з газопостачання. Щодо виконання умов договору відповідачами, то вони ухиляються від їх виконання у зв`язку із чим виникла заборгованість за послуги з газопостачання та заборгованість за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 90417,50 грн, з яких: 77640,31 грн - основна сума боргу, 3862,40 грн - 3% річних, 8914,79 грн - інфляційні втрати. Відповідачами не надано до суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Судом перевірена правильність нарахування заборгованості. Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ДП «КиївГазЕнерджи» підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 1114 від 11.11.2020 про сплату судового збору у сумі 2 102,00 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved