Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Позивачем було досягнуто домовленості з відповідачкою щодо купівлі-продажу належного останній житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, у зв'язку з чим, позивач передав відповідачці домовлену суму за придбання вказаного нерухомого майна, про що було вчинено відповідну розписку, остання віддала позивачу усі правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння. Однак, на даний момент оформити нотаріально укладений між сторонами правочин не представляється можливим, оскільки вказане нерухоме майно не було зареєстровано належним чином у встановленому законом порядку. Зазначені обставини позбавляють позивача можливості узаконити укладений між сторонами правочин. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно. Позивач до суду не з'явився, надав заяву, згідно якої на задоволенні позовних вимог наполягає, справу просить розглянути без його участі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглянути без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом було встановлено, що відповідачка є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Позивачем було досягнуто домовленості з відповідачкою щодо купівлі-продажу належного останній житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, у зв'язку з чим, позивач передав відповідачці домовлену суму за придбання вказаного нерухомого майна, про що було вчинено відповідну розписку від 24 грудня 2014 року. Однак, на даний момент оформити нотаріально укладений між сторонами правочин не представляється можливим, оскільки вказане нерухоме майно не було зареєстровано належним чином у встановленому законом порядку. З огляду на вищезазначене, позивач з відповідачкою домовилися щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким позивачу у власність перейшло вказане вище домоволодіння, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 203, 334, 638, 655 ЦК України,

Outcome: approved