Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

До суду звернулася позивач з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем по заповіту, прийняла спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину на будинок вона не змогла через відсутність правовстановлюючих документів на нього, вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити. Представник відповідача позов визнав, не заперечував проти його задоволення, пояснив, що будинок дійсно належав батькам позивачки, який знаходиться по [ADDRESS] , у виданій довідці сільської ради щодо номеру будинку допущена описка. Законний представник третьої особи не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З копії свідоцтва про народження та одруження позивача вбачається, що її матір?ю є [PERSON] . Мати позивача померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її смерть. З копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що згідно складеного нею заповіту, все своє майно вона залишила дочці [PERSON] та сину [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла лише позивач, про що свідчить копія заяви, поданої нею до нотаріуса 02.03.2010 року. Інші особи до нотаріуса не зверталися. Постановою нотаріуса Бірюка О.В. від 28.01.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на житловий будинок, який належав матері позивача через відсутність правовстановлюючих документів. З довідок Яворівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 02.03.2010 № 102, 100, 101 та від 27.01.2020 №34 вбачається, що [PERSON] на час смерті проживала постійно в с. Яворівка з співмешканцем [PERSON] , та була згідно даних погосподарської книги їй належить домоволодіння по [ADDRESS] , в якому вона проживала, за нею рахується земельна ділянка по даній адресі (з урахуванням уточнень представника позивача щодо номеру будинку). Технічний паспорт на будинок даних про самочинне будівництво не містить. Відповідно до довідки КП «ЧООБТІ» Драбівського відділку від 13.01.2020 року №15 станом на 01.01.2013 року право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстровано. Вирішити спір в позасудовому порядку неможливо. Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю ІІ групи. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача з урахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved