Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Заявник 01.12.2017 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 27.03.2014 року помер його батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 260552, виданого виконавчим комітетом ІЦербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 28 березня 2014 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому трикімнатну квартиру [ADDRESS] та області. За життя спадкодавець заповіт не залишив, але за законом, спадкоємцем першої черги є син померлого, який прийняв спадщину за законом в силу ст. 1268 ЦК України. 05.08.2014 року було відкрито спадкову справу № 411/2014 після померлого 27.03.2014 року [PERSON] за заявою про прийняття спадщини згідно закону ст. 1261 ЦК України від заявника - сина померлого [PERSON] Під час звернення нотаріус оглянула представлені документи і виявила, що у свідоцтві на право власності на житло від 22.01.1994 року його батька допущена помилка : замість його прізвища за свідоцтвом про смерть - «Литвинов», у свідоцтві на право власності на житло зазначено «Літвінов». У зв»язку з наявною розбіжністю в прізвищі нотаріус винесла 28 вересня 2017 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/1632 та рекомендувала йому звернутися до суду. Даний факт унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до довідки ІЦербанівської сільської ради Полтавського району та області № 7779 від 20.09.2017 року [PERSON] - громадянин України, дійсно проживав та був постійно зареєстрований в [INFO] та області, [ADDRESS]. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Заявник - [PERSON], проживає в [INFO] та області. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо : згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов»язується з наступним вирішенням спору про право. Положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Прохав встановити факт належності батькові [PERSON] [PERSON], померлому 27.03.2014 року, свідоцтва на право власності на житло, а саме на квартиру № 6, по вулиці Новій, 8, у селі Гора Полтавського району та області, яке було видане 22.01.1994 року на підставі розпорядження органу приватизації від 22.01.1994 року № 62. В судове засідання сторони у справі не з»вилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де заявник заяву підтримав, надавши можливі докази на її підтвердження ( а. с. 23 ). Представник заінтересованої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори не висловив заперечень щодо заяви та поклалися на розсуд суду ( а. с. 17, 22 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлені всі обставини, на які послалася в заяві заявниця і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 3 - 9. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується заява, вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі ст. 256 ЦПК України, так як заявником доведено даний факт, його встановлення в даному випадку позасудовим порядком не можливе, від нього залежить виникнення майнових прав заявника.

Outcome: approved