Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Заявник 13.09.2018 року звернувся до суду з заявою, в якій вказав, що при зверненні до Селидівського ОУ ПФУ Донецької області було встановлено, що в його трудовій книжці не вірно вказано дату народження, а саме: зазначена дата по рос. «09 июля 1963 года», а згідно паспорту його дата народження 07 вересня 1963 року. На даний час внести зміни до трудової книжки не можливо, тому вимушений звернутися до суду з даною заявою. На підставі цього просить встановити факт, що трудова книжка БТ-ІІ № 1569466, із записаною датою народження по рос. «09 июля 1963 года», дійсно належить йому. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Заявник в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав подану заяву та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд заяви без його участі та проти задоволення заяви не заперечує. Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності документів на підставі\~ст. 315 ЦПК України. Так, за положеннями п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315\~ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно із\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Із паспорта громадянина України серії ВВ № 090147, виданого 27 жовтня 1997 року Селидівським МВ УМВС України в Донецькій області, відомо, що [PERSON] народився 07 вересня 1963 року. З трудової книжки серії БТ-ІІ № 1569466, виданої 13 червня 1989 року Кооперативом «Прогресс» виконкому Селидівської міської ради народних депутатів Донецької області, встановлено, що в ній дата народження [PERSON] зазначена як по рос. «09 июля 1963 года». Відомості щодо прізвища, імені та по батькові заявника співпадають із відомостями в його паспорті, тому досліджені докази вказують на те, що у трудовій книжці заявника, допущена помилка у написанні дати його народження (російською мовою), усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому є підстави для встановлення факту належності документу. Установлення факту належності вказаних документів має юридичне значення для заявника, так як дає підстави для призначення пенсії, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved