Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [PERSON] на підставі права власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташована в с. Лантратівка Троїцького району Луганської області, вул. Центральна, б. № 127. [PERSON] доводиться позивачу невісткою, зареєстрована за місцем мешкання за вищевказаною адресою, проте з 20 травня2014 року фактично у вказаному житловому будинку не проживає. Добровільно знятися з реєстрації за місцем мешкання відмовляється. Фактичне місце мешкання відповідачки на даний час невідоме. Вказані обставини перешкоджають позивачу у використанні його житлового будинку та оформленні субсидії. Тому, позивач звернувся до суду і просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, згідно якої на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Відповідачка у судове засідання не зявилася. Лантратівська сільська рада Троїцького району Луганської області свого представника у судове засідання не направила, надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволенні позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позивачка має право вимагати визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Частиною 2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України якщо особа не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин, така особа за рішенням суду може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Суд вважає, що між сторонами має місце спір, повязаний з житловими правовідносинами, при цьому заявлені позивачем позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Судом було встановлено, що дійсно позивачу на підставі права власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташована в с. Лантратівка Троїцького району Луганської області, вул. Центральна, б. № 127. [PERSON] доводиться позивачу невісткою, зареєстрована за місцем мешкання за вищевказаною адресою, проте з 20 травня2014 року фактично у вказаному житловому будинку не проживає. Добровільно знятися з реєстрації за місцем мешкання відмовляється. Фактичне місце мешкання відповідачки на даний час невідоме. Вказані обставини перешкоджають позивачу у використанні його житлового будинку та оформленні субсидії. Виходячи з фактичних правовідносин, відповідачка втратила на теперішній час право користування зазначеним домоволодінням, так як не проживає в ньому більше одного року. При цьому, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Крім того, відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Таким чином, суд вважає за необхідне встановити згідно ст.217 ЦПК України порядок виконання рішення суду, вказавши реєстраційному органу на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації за місцем мешкання. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved