Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) та права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на майно, що належить спадкодавцеві [PERSON], який помер 22.08.2008 р., а саме: на земельну ділянку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 053310 на земельну частку розміром 3,81 умовних кадастрових гектар, виданого на підставі розпорядження Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області від 31 травня 1996 року № 195 та зареєстрованого 27 червня 1996 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 810; на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Польова, буд. 11, с. Ченчики, Корюківського р-ну Чернігівської обл. Позивач прийняла спадщину після смерті батька, проте нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, оскільки оригінали документів на нього було втрачено. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до частини 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] (дівоче - [PERSON]) [PERSON], народилася 30 червня 1957 року в селищі Холми Корюківського району Чернігівської області. 26 липня 1981 року позивачка вийшла заміж за [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище \~«Колінченко» на «Ульшина» ( свідоцтво про одруження 1-ЕЛ № 416915). 03 березня 2000 року померла мати позивачки [PERSON] у віці 83 роки, про що Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серії 1-ЕЛ № 067213 та зроблено актовий запис № 15. За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний Маяк» Холмиської селищної ради Корюківського району Чернігівської області та була включена в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Як результат їй був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН \~\~\~\~№ 053310 на земельну частку розміром 3,81 умовних кадастрових гектар, виданого на підставі розпорядження Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області від 31 травня 1996 року № 195 та зареєстрованого 27 червня 1996 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 810. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. За життя [PERSON] заповіту не складала. [PERSON] являється чоловіком [PERSON]. Останній прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцею на момент її смерті. Таким чином, спадкоємцем [PERSON], за законом, являється її чоловік - [PERSON]. До складу спадщини [PERSON] належить право на земельну ділянку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 053310 на земельну частку розміром 3,81 умовних кадастрових гектар, виданого на підставі розпорядження Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області від 31 травня 1996 року № 195 та зареєстрованого 27 червня 1996 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 810. Свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] не отримав. 23 серпня 2008 року [PERSON] помер у віці 96 року, про що Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серії 1-ЕЛ № 102092, про що зроблено актовий запис № 40. За життя [PERSON] заповіту не складав. До складу спадщини [PERSON] входять майнові права на житловий будинок в с. Ченчики, вул. Польова, буд. 11Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу від 27 червня 1967 року. Разом з тим, права власності на будинок спадкодавцем не було зареєстровано у БТІ у встановленому діючим на той час законодавством порядку, що в свою чергу не спростовує наявність даного права, оскільки момент виникнення права власності на той час не залежав від моменту реєстрації. Спадкоємцем [PERSON], за законом, являюся його донька - [PERSON]. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯР № 690219 та довідкою Холминської селищної ради від 01.11.2017 року. Заяву про відмову від прийняття спадщини позивачка не подавала. За таких обставин та відповідно до положень статті 1268 ЦК України спадщину прийняла лише позивачка, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. Відповідно до вимог статей 1217,1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкового майна [PERSON] належить: ●право на земельну ділянку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 053310 на земельну частку розміром 3,81 умовних кадастрових гектар, виданого на підставі розпорядження Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області від 31 травня 1996 року № 195 та зареєстрованого 27 червня 1996 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 810. ●житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Польова,, буд. 11, с. Ченчики, Корюківського р-ну, Чернігівської обл. \~ Позивачка виявила бажання оформити належним чином право на спадкове майно у нотаріуса, однак, за відсутності правовстановлюючих документів, які втрачені, нотаріус відмовив їй в оформленні спадщини. Тому для вирішення даного спірного питання позивачка звернулась до суду. Для підтвердження дійсності отримання [PERSON] документів на земельний пай позивачка звернулася із заявою до Відділу Держгеокадастру у Корюківському районі, де їй надали відповідну інформацію ( довідка № 144/147-17 від 23.10.2017). У разі втрати, пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай), порядок видачі нового сертифікату не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадкове майно є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на в порядку спадкування до суду. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже позивачка є спадкоємицею, тобто власницею майна покійного [PERSON], так як відповідно до положень частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із статтею 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Визнання відповідачем пред?явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню, так як за життя спадкодавець набув право на земельні ділянки та будинок, позивачка прийняла спадщину після смерті батька, проте, позбавлена можливості оформити спадщину через втрату правовстановлюючих документів. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: approved