Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 12.09.2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1774. В обґрунтування зазначив, що 12.09.2014 позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу у них є дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного. Вони втратили почуття любові один до одного. Спору щодо місця проживання дитини не має. Примирятися не бажає. 16.09.2021р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі позов підтримав ( а.с.18,27). Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала (а.с.17,36). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.09.2014, про що зроблено актовий запис 1774, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.09.2014, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Після одруження прізвище дружини змінилося на « [PERSON] » (а.с.5). [INFO] у сторін народилась донька, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.04.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області від 07.04.2015 року(а.с.6). Згідно зі ст. 51 Конституції України, та ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Частинами 3, 4 статті 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п.3. ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами немає згоди на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає. Ураховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Ураховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що надав відповідну заяву, тому 50% судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову, підлягає поверненню йому з державного бюджету, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а інша частина судових витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до положень ч.1,2 ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, ч.2ст. 114 СК України,

Outcome: approved