Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Заступник прокурора м. Кременчука, який діє в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Зазначає, що на лікування потерпілої [PERSON], [INFO] витрачено 1 868,69 грн. бюджетних коштів. Просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (ЄДРПОУ 34698778, р/р 31414544700008, банк отримувача ГУДК України в Полтавській області, код платежу 24060300) кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 1868, 69 грн. Представник позивача Тютюнник Я.Л. позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Так, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що потерпіла [PERSON] 19.04.2014 року близько 22 год. знаходилась у своїй квартирі [ADDRESS], в цей час в її квартирі зникло світло. З метою увімкнення світла [PERSON] відкрила двері своєї квартири, де побачила [PERSON], яка почала наносити удари руками в область голови потерпілої, від чого потерпіла впала на підлогу. Продовжуючи свою злочинну діяльність [PERSON] продовжувала наносити удари по тілу потерпілої. Згідно висновку судово-медичної експертизи №1126 від 26.09.2014 року виявлені у [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця правої скроневої ділянки голови, множинних саден лінійного характеру обличчя, шиї та передньої поверхні грудинної клітини, садна лінійного характеру правої бічної поверхні шиї, синці правої верхньої та нижньої лівої кінцівок за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.11.2014 року [PERSON] визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Згідно довідки, виданої Третьою міською лікарнею м. Кременчука вбачається, що на лікування потерпілої [PERSON], [INFO] витрачено 1868,69 грн. бюджетних коштів. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину у сумі 1868,69 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved