Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У заяві заявник зазначає, що 19 вересня 2012 року помер її чоловік [PERSON], який проживав разом з нею в с. Максимівка Гадяцького району Полтавської області. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,580 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Римарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. З 2006 року по 05 вересня 2012 року вони були зареєстровані за адресою: [INFO]. 05 вересня 2012 року їх знято з реєстрації в с. Максимівка Гадяцького району. Однак з певних причин ні заявник, ні [PERSON] не зареєстрували місце проживання за адресою: [INFO], тому Гадяцькою державною нотаріальною конторою заявнику відмовлено в оформленні спадщини після померлого чоловіка [PERSON] Викладене стало підставою для звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судове засідання заявник [PERSON] не зявилась, направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заявника по довіреності [PERSON] у судовому засіданні підтримав заяву [PERSON] та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи: територіальної громади Римарівської сільської ради у судове засідання не зявився, направив заяву про можливість розгляду справи без його участі. Представник заінтересованої особи Гадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заінтересована особа: [PERSON] надав суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та просив розглянути справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків та дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку про задоволення заяви, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 червня 1955 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Відповідно до довідки виконавчого комітету Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/110 від 01.02.2017, за даними по господарського обліку Біленченківської сільської ради за 2011-2015 роки, книга № 1, [PERSON] та [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані з 2006 року за адресою: вул. Миру (Леніна), 8, с. Біленченківка Гадяцького району Полтавської області та були зняті з реєстрації 05.09.2012 в с. Максимівка Гадяцького району Полтавської області. Згідно свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Римарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, [PERSON] помер 19 вересня 2012 року, актовий запис № 13. Як зазначено у довідці виконавчого комітету Римарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/45 від 12.01.2017, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. На день смерті чоловіка [PERSON], який помер 19.09.2012, дійсно проживала разом з ним без реєстрації за адресою: вул. Польова, 1, с. Максимівка Гадяцького району Полтавської області. Зі змісту повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 130 від 19 квітня 2017 року слідує, що заявник [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого 19.09.2012 [PERSON], оскільки її постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявник [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала з чоловіком [PERSON], який помер 19.09.2012, за адресою: вул. Польова, 1, с. Максимівка Гадяцького району Полтавської області. Згідно пояснень Гадяцької державної нотаріальної контори № 130 від 19.04.2017, після померлого 19.09.2012 [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, про що також свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 17.05.2017, від імені [PERSON] 01.12.2011 посвідчено заповіт. Згідно заповіту від 01 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на випадок смерті зробив таке розпорядження: належну йому на підставі Державного акту на право власності на землю серії Р3 № 673995 земельну ділянку розміром 2,580 га, що розташована на території Римарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області заповів [PERSON]. У відповідності до поданої [PERSON] заяви, після смерті 19.09.2012 [PERSON] він не прийняв спадщини, а тому ніяких прав на спадкове майно не має, проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, які визначені ч. 1 ст. 256 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В абзаці першому п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Під вільним вибором місця проживання чи перебування розуміється право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати. Частиною 2 ст. 29 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання. Враховуючи те, що ЦК України передбачає можливість автоматичного прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на день смерті (день відкриття спадщини) має визначальне значення для подальшого оформлення спадщини заявником. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами, підтверджується факт постійного проживання заявника [PERSON] з чоловіком [PERSON] (спадкодавцем) за адресою: вул. Польова, 1, с. Максимівка Гадяцького району Полтавської області, на день його смерті. За таких обставин, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем її чоловіком на час відкриття спадщини підлягає до задоволення.

Outcome: approved