Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Заступник прокурора Білоцерківського гарнізону звернувся до суду інтересах держави в особі Міністерства оборони України із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, спричинених вчиненням злочину. В обґрунтування позову зазначив, що військовослужбовець військової частини польова пошта [NUMBER] молодший сержант [PERSON] загинув [INFO] в м. Волноваха Донецької області. В подальшому на підставі поданих документів матері загиблого [PERSON] [PERSON] призначено та виплачено грошову допомогу в сумі 344\~500,00 грн. Вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 05 липня 2017 року, який набрав законної сили 28 вересня 2017 року, встановлено, що військовослужбовець військової частини польова пошта [NUMBER] [PERSON] загинув внаслідок вчинення його співслужбовцем солдатом [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. Зазначив, що витрати Міністерства оборони України , які були здійснені при виконанні зобов`язань перед військовослужбовцем [PERSON] в разі його смерті, а саме виплати в сумі 344 500 грн., підлягають відшкодуванню за рахунок винної особи - [PERSON] . На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з відповідача майнову шкоду, спричинену вчиненням злочину, в сумі 344\~500,00 грн. В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення, що за вчинений злочин він відбуває покарання у виді позбавлення волі. Представники Міністерства оборони України, [INFO] в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення прокурора та відповідача, дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу, про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду , лише в питанні, чи мали місце ці дії ( бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 05 липня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі. Суд визнав доведеним, що 06 вересня 2015 року приблизно, у період часу з 05 годині 00 хвилин по 05 годину 30 хвилин, військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період, солдат [PERSON] , маючи при собі закріплену за ним, у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби, автоматичну вогнепальну зброю - автомат АКС-74 № [NUMBER] зі спорядженим до нього магазином, в якому знаходилось 45 бойових патронів, знаходився на 3 (третьому) поверсі в одній із переобладнаних для відпочинку спальній кімнаті у будівлі колишнього заводу залізобетонних виробів, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у якій тимчасово дислокується та перебуває особовий склад військової частини польова пошта В0849 Збройних Сил України, разом з іншими військовослужбовцями цієї ж військової частини солдатом [PERSON] та молодшим сержантом [PERSON] . У період часу знаходження у вищезазначеній переобладнаній спальній кімнаті на 3 (третьому) поверсі, між військовослужбовцями [PERSON] з одного боку, [PERSON] та [PERSON] з іншого боку, на ґрунті особистих неприязних відносин, які склалися між ними протягом служби, виник словесний конфлікт, який супроводжувався штовханиною між [PERSON] та [PERSON] , а також висловлюваннями з боку [PERSON] , який підбурював [PERSON] та [PERSON] . Так, в процесі даного конфлікту [PERSON] відійшов від [PERSON] та [PERSON] , на відстань приблизно 5 метрів, та стоячи у місці біля виходу з приміщення кімнати трохи лівіше відносно [PERSON] та [PERSON] , зняв з плеча закріплений за ним автомат АКС-74 № [NUMBER] та взяв у руки, далі перевів запобіжник автомату у положення одиночних пострілів набоями та утримуючи його в правій руці, навів дуло автомату у бік останніх. В свою чергу, [PERSON] та [PERSON] , не маючи при собі будь-якої зброї, в цей час знаходились біля вікна, розташованого справа відносно входу у приміщення, де вони курили, при цьому висловлювались на адресу [PERSON] словами які, на його думку, принижували його честь та гідність з приводу військової служби, чим викликали у останнього почуття гніву та образи. Внаслідок чого, з огляду на провокуючу поведінку з боку останніх, у [PERSON] виник раптовий умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя [PERSON] та [PERSON] . Реалізовуючи свій злочинний умисел, [PERSON] , усвідомлюючи небезпеку своїх дій та передбачаючи суспільну небезпечність наслідків у вигляді настання смерті від застосування автоматичної вогнепальної зброї, бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою позбавлення життя [PERSON] та [PERSON] , тобто двох осіб, скориставшись тим, що останні, знаходячись біля вищезазначеного вікна, були звернені до нього спиною на відстані приблизно 5 метрів, тобто у місці та обстановці, яка не створювала [PERSON] небезпеку, утримуючи в правій руці закріплену за ним, у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби, автоматичну вогнепальну зброю - автомат АКС-74 № [NUMBER] , приведеного у бойову готовність, здійснив з нього вісім одиночних пострілів спрямованих в [PERSON] та [PERSON] , поціливши останнім в ділянки життєво важливих органів, чим заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: наскрізного вогнепального кульового поранення голови з багатоуламковим переломом кісток склепіння та основи черепу, розтрощенням головного мозку, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, наскрізного вогнепального кульового поранення грудної клітини з ушкодженням лівої легені, 5-го ребра, 1-го ребра та ключиці зліва, 5-го грудного хребця, які утворилися від дії вогнепальних снарядів (куль), випущених внаслідок двох пострілів з вогнепальної зброї незадовго до настання смерті, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, які знаходяться в прямому-наслідковому зв`язку з настанням смерті [PERSON] та заподіявши [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: множинних вогнепальних кульових наскрізних поранень грудної клітини, правої та лівої поперекових областей, лівої сідниці, живота з ушкодженням лівої легені, 4-го ребра, 1-го ребра та ключиці зліва, правої долі печінки, 2-го поперекового хребця, брижі тонкого кишківника, лівої клубової кістки та правої лобкової кістки, сліпе кульове вогнепальне поранення правого передпліччя з багатоуламковим переломом променевої кістки, які утворилися від дії вогнепальних снарядів (куль), випущених внаслідок чотирьох-п`яти пострілів з вогнепальної зброї незадовго до настання смерті, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, які знаходяться в прямому-наслідковому зв`язку з настанням смерті [PERSON] . Від отриманих наскрізних кульових вогнепальних поранень [PERSON] та [PERSON] померли на місці, отримавши несумісні з життям поранення. Таким чином, [PERSON] , обравши такий вид знаряддя злочину, кількість та спосіб здійснення пострілів з автоматичної вогнепальної зброї, характер заподіяних тілесних ушкоджень, мав прямий умисел на умисне вбивство двох осіб - [PERSON] та [PERSON] . \~Після вказаних дій, [PERSON] , розуміючи те, що на звук здійснених ним пострілів, почнуть збігатися військовослужбовці цієї ж військової частини та він може бути викритий у вчиненні особливо тяжкого злочину, кинув ввірений йому автомат та залишив місце дислокації військової частини. Близько 14.00 години 06 вересня 2015 року [PERSON] був затриманий працівниками правоохоронних органів. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 28 вересня 2017 року вирок Приморського районного суду м. Маріуполя від 05 липня 2017 року відносно [PERSON] залишений без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 зазначеного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби У відповідності\~до п.\~а)\~ч.\~1\~ст.\~16-2\~Закону в\~редакції,\~чинній на\~час виникнення\~спірних відносин, одноразова\~грошова допомога\~призначається і\~виплачується у\~розмірі: 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у\~підпунктах 1-3\~пункту 2 статті 16 цього Закону. Згідно з вимогами, визначеними в ч. 1 ст. 16-1 зазначеного Закону у випадках, зазначених у\~підпунктах 1-3\~пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема, батьки загиблого (померлого) військовослужбовця. На виконання вищевказаних вимог комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби вирішено виплатити матері загиблого 06 вересня 2015 року [PERSON] допомогу в розмірі Ѕ частини від 500-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті, в сумі 344\~500 грн. , відповідно до протоколу засідання № 81 від 30 вересня 2016 року,затвердженого Міністром оборони України 05 жовтня 2016 року, Згідно із копією витягу з наказу військового комісара [INFO] № 670 від 04 листопада 2016 року начальнику відділу фінансового забезпечення доручено перерахувати кошти, отримані для виплати одноразової грошової дороги, [PERSON] на поточний рахунок в АТ «Ощадбанк». Дана сума була перерахована на рахунок [PERSON] в АТ «Ощадбанк» м. Чернігів, що підтверджується копією платіжного доручення № 1219 від 07 листопада 2016 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6\~судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Абзацом 2 п. 8 зазначеної Постанови передбачено, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. \~ \~ \~ \~Таким чином, приймаючи до уваги, що Міністерством оборони України було сплачено грошову допомогу матері [PERSON] , який загинув внаслідок неправомірних дій відповідача, і враховуючи, що його вина доведена вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 05 липня 2017 року, суд вважає, що витрати позивача по сплаті грошової допомоги підлягають відшкодуванню за рахунок винної особи. В зв`язку із викладеним вимоги про стягнення шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позову майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З урахуванням зазначеної ціни позову 334\~500,00 грн., сума судового збору за подання даного позову становить 5\~167,50 грн. \~ \~ \~ \~Разом з тим, позивач, звернувшись до суду із позовом у справі про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є звільненим від сплати судового збору. \~ \~ \~ \~Таким чином, з урахуванням того, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5\~167,50 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved