Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

заявник [PERSON] в заяві просить суд встановити факт, що « [PERSON] , [INFO] », « [PERSON] , [INFO] » та [PERSON] , [INFO] », який був її чоловіком, є одна і та ж сама особа, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] та вона вирішила перейти на пенсію свого покійного чоловіка і у зв`язку з чим звернулася до УПФ України в Черкаській області. При розгляді її заяви та вивченні наданих нею документів було встановлено невідповідність у документах її чоловіка, а саме по-батькові. У свідоцтві про шлюб, в довідці МСЕК, у військовому квитку, в обліково-послужній картці до військового квитка, у свідоцтві про народження їх дочки в графі батько вказано російською мовою « [PERSON] , [INFO] », у свідоцтві про народження вказано російською мовою « [PERSON] , [INFO] », а у свідоцтві про смерть, у посвідченні інваліда війни, у пенсійному посвідченні, у паспорті громадянина України, в будинковій книзі вказано українською мовою « [PERSON] , [INFO] ». Наявність різних відміток у вищевказаних документах її покійного чоловіка стало підставою для відмови у перерахунку їй пенсії, що стало причиною звернення до суду з даною заявою. Факт того, що « [PERSON] , [INFO] », « [PERSON] , [INFO] » та [PERSON] , [INFO] » є однією і тою ж особою стверджується актом депутата Ватутінської міської ради, а також відміткою у військовому квитку, де вона вписана як його дружина. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності, вимоги за заявою підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника, щодо задоволення заяви покладаються на розсуд суду. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне заяву задовольнити повністю, вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис №170 (а.с.5). Заявник [PERSON] , [INFO] була дружиною померлого, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис №184 (а.с.4). Заявник є пенсіонером, людиною похилого віку, хворіє та потребує значних витрат на лікування, а тому вона звернулася до УПФ України в Черкаській області з питанням переходу на пенсію свого покійного чоловіка, яка значно більша за її. Однак заявнику було відмовлено, оскільки встановлено невідповідність у деяких документах її покійного чоловіка. У свідоцтві про шлюб, актовий запис №184 (а.с.4), в довідці МСЕК №005969 від 27 серпня 2001 року (а.с.7), у військовому квитку [NUMBER] від 14 жовтня 1963 року та в обліково-послужній картці до військового квитка (а.с.8-9), у свідоцтві про народження їх дочки в графі батько, актовий запис №315 (а.с.10) вказано російською мовою « [PERSON] , [INFO] ». У свідоцтві про народження, актовий запис №1823 (а.с.4) вказано російською мовою « [PERSON] , [INFO] ». У свідоцтві про смерть, актовий запис №170 (а.с.5), у посвідченні інваліда війни [NUMBER] від 03 лютого 2009 року (а.с.6), у пенсійному посвідченні [NUMBER] від 04 лютого 2009 року (а.с.6), у паспорті громадянина України [NUMBER] (а.с.11-12), в будинковій книзі (а.с.13-14) вказано українською мовою « [PERSON] , [INFO] ». Наявність різних відміток у вищевказаних документах покійного чоловіка заявника стало підставою для відмови у перерахунку їй пенсії, що стверджується листом ГУПФ України в Черкаській області (а.с.16). Факт того, що « [PERSON] , [INFO] », « [PERSON] , [INFO] » та [PERSON] , [INFO] » є однією і тою ж особою стверджується актом депутата Ватутінської міської ради від 05 жовтня 2020 року (а.с.115), з якого вбачається, що [PERSON] та його дружина [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі за адресою: [ADDRESS] та в деяких його документах є розбіжності в написанні по-батькові, однак це є одна і та ж сама людина. Також стверджується відміткою у військовому квитку [NUMBER] від 14 жовтня 1963 року, де у графі 7 є напис «Женат: жена Александра Емельяновна, 1943» (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд прийшов до висновку, що встановлення факту, про який просить заявник, має для неї юридичне значення та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованої особи. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення даного факту. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». А тому враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт, що « [PERSON] , [INFO] », « [PERSON] , [INFO] » та [PERSON] , [INFO] », який був чоловіком [PERSON] , [INFO] , є одна і та ж сама особа.

Outcome: approved