Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

До суду з позовом звернулось ТОВ «Марск Капітал», яке вказало, що з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПрАТ «СК «Статус» відбулось ДТП за участю застрахованого позивачем транспортного засобу, внаслідок чого постраждалому було виплачене страхове відшкодування, незважаючи на те, що [PERSON] не повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, та через вказані обставини позивач, як правонаступник страхової компанії, просить стягнути з відповідача на свою користь 2\~376,80 в порядку регресу а також понесені судові витрати. Представник позивача звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлявся про день, час, місце слухання справи через оголошення у пресі, причини неявки суду повідомлені не були, представник позивача не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.10.2011р., справа № 3-2107/11, 07.09.2011р. в с. Грибівка Овідіопольського району Одеської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда», д.р.н. ВН 2181 СХ під керуванням [PERSON] й автомобіля «Тойота», д.р.н. ВН 0052 ВВ, під керуванням [PERSON] з вини відповідача, якого визнано також винним в порушенні п.п.2.5 ПДР відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 49). На момент ДТП діяв договір добровільного страхування транспортного засобу № 0655-а/11о, згідно з яким пошкоджений автомобіль був застрахований у ПрАТ «СК-AXA Страхування», на підставі якого останнє виплатило страхове відшкодування в розмірі 3\~376,80 грн. (а.с. 9-23, 28-36, 46-48). На дату ДТП також діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Статус» (а.с. 6). До ПрАТ «СК «Статус» із регресною вимогою про відшкодування шкоди листом за № 3812/2 від 29.08.2012 року звернулось ПрАТ «СК «AXA Страхування» (а.с. 7). ПрАТ «СК «Статус» виплатило на користь ПрАТ «СК «AXA Страхування» страхове відшкодування в розмірі 2\~376,80 грн. (а.с. 50-53). До товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» згідно з укладеним договором про надання фінансових послуг факторингу від 28.04.2014 року надійшло право вимоги до [PERSON] (а.с. 57-60, 61-64). Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачаться з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За положеннями ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регрес) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) ч.1 ст. 1077 ЦК України. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову вказаними нормами права. Що стосується інших підстав позову, то суд виходить з того, що відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1статті 33 цього Закону. Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Зазначена правова позиція була висловлена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року №6-284цс15 та у відповідності дост.360-7 ЦПК України є обовязковою до застосування судами. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про часткове обґрунтування заявлених позовних вимог та його задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу 2\~376,80 грн. В силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 243,60 грн., а також витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 567 грн.

Outcome: approved