Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

до суду звернулася[PERSON] з позовною заявою до територіальної громади Мартинівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві позивач вказує, що її тітка [PERSON] проживала в [INFO]. За життя тітка набула права на земельну ділянку площею 2,3 га, що знаходиться на території Мартинівської сільської ради та належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 624919, виданого 21 травня 2002 року. Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 5320484700:00:006:0003, площа якої, згідно Державного земельного кадастру становить 2,3039 га. Також за життя тітка успадкувала земельну ділянку площею 2,3 га, що знаходиться на території Мартинівської сільської ради та належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 009477, виданого 01.06.2005. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 5320484700:00:006:0038. Згідно Державного земельного кадастру площа земельної ділянки становить 2,3040 га. [PERSON] померла 19 травня 2008 року. Спадщину після її смерті прийняла позивач шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса [PERSON] Проте, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (Державних актів) на спадкове майно, вона отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, що є причиною її звернення до суду з даним позовом, у якому позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що складається із земельних ділянок площею 2,3039 га та 2,3040 га, які розташовані на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та належали померлій тітці [PERSON] на підставі Державних актів на право приватної власності на землю. Позивач [PERSON] та її представник по довіреності [PERSON], у судове засідання не зявились, направили на адресу суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади Мартинівської сільської ради у судове засідання не зявився, направив заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі. Треті особи: приватний нотаріус [PERSON] та представник відділу у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у судове засідання також не зявились, надіслали заяви про можливість розгляду справи без їх участі. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні матеріали, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади Мартинівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що на імя [PERSON] дійсно отримано державні акти на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: серії Р2 № 624919, який видавався на підставі розпорядження голови Гадяцької райдержадміністрації № 149 від 29.04.2002, площа земельної ділянки становить 2,3040 га. Державний акт зареєстрований в Книзі видачі державних актів на право власності на землю за № 563 від 21.05.2002 по Мартинівській сільській раді; серії ПЛ № 009477, який видавався на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 203 від 22.02.2005, площа земельної ділянки становить 2,3039 га. Державний акт зареєстрований у Книзі видачі державних актів на право власності на землю за № 010535900005 від 21.05.2002 по Мартинівській сільській раді. [PERSON] померла 19 травня 2008 року в с. Мартинівка Гадяцького району Полтавської області, про що також свідчить свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 100817, видане Мартинівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, актовий запис № 17. Відповідно до довідки виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 08.11.2017 № 02-20/731, померла [PERSON], [INFO], була зареєстрована та проживала станом на 19.05.2008 за адресою: вул. Андріяшівська, 58, с. Велике Гадяцького району Полтавської області. На день смерті була зареєстрована одна. Як повідомила приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON], 26 жовтня 2017 року нею заведена спадкова справа щодо померлої 19.05.2008 [PERSON] Із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], додатковий термін для подачі заяви про прийняття спадщини надано згідно рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2017 року по справі № 526/1870/17. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу, дошлюбне прізвище позивача [PERSON] [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьком був [PERSON], який, як було встановлено судом та підтверджується свідоцтвом про смерть, помер 28 вересня 2014 року в м. Полтава. Батьками померлого 28.09.2014 [PERSON], [INFO], були [PERSON] та [PERSON], про що зазначено у свідоцтві про народження. Зі змісту довідки органу реєстрації актів громадянського стану від 17.06.2003 № 193 слідує, що померла [PERSON] з 06.11.1954 року перебувала у шлюбі з [PERSON], дошлюбне прізвище [PERSON] [PERSON]. Як свідчить свідоцтво про смерть, [PERSON] помер 21 грудня 2002 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 31.10.2017, батьками [PERSON], [INFO], були [PERSON] та [PERSON]. З вищевикладеного слідує, що померла [PERSON] дійсно є тіткою позивача [PERSON], оскільки її померлий батько [PERSON] та померла [PERSON] були рідними братом та сестрою. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 п. г) ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема на підставі прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON]

Outcome: approved