Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 29 жовтня 2007 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 18,72 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що розташована на території колишнього сільськогосподарського підприємства «Рассвєт», право на яку посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ №0129076 виданим на підставі рішення [PERSON] районної державної адміністрації від 18.02.1997 №59. За життя померлим був складений заповіт, спадкоємцем майна за яким є вона, [PERSON]. На підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 13.11.2007 року вона змогла реалізувати своє право право на частину спадкового майна, зокрема, земельну ділянку, виділену з вищевказаного Сертифікату, площею 10,53 га ріллі, яка розташована на землях Арапівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю І-ЛГ №085910. На теперішній час оригінал вищезазначеного сертифіката на земельну частку (пай) втрачено, залишилась лише його копія. Крім того, у звязку з тим, що спадкодавець за життя не отримав документи про виділені з сертифікату в натурі на місцевості пасовища та сіножаття та враховуючи, що це питання вирішується розпорядженням голови райдержадміністрації на підставі заяви власника сертифікату, яким на даний час залишається померлий [PERSON], позивач позбавлена можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право власності на недооформлене майно, як спадкоємиця за заповітом. Тому позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай), площею 18,72 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвєт», право на яку посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ №0129076, виданим на підставі рішення [PERSON] районної державної адміністрації від 18.02.1997 року №59. В судове засідання позивач та її представник не зявились. Представник позивача надав суду заяву, згідно якої просив справу розглянути без його участі та без участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] селищна рада Троїцького району Луганської області свого представника до суду не направила, надала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності її представника. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступне.\~\~\~ Як вбачається з копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0129076, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Рассвєт» розміром 18,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.11). Заповітом від 19 вересня 2007 року, посвідченим секретарем Арапівської сільської ради Троїцького району Луганської області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №27, [PERSON] все належне йому майно, в тому числі земельну ділянку у розмірі 10,53 гектарів згідно з планом, розташованої на території Арапівської сільської ради, яка належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ №085910, заповів своїй дружині [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №129013 від 01.11.2007 року, виданого Виконавчим комітетом Арапівської сільської ради Троїцького району Луганської області, [PERSON] помер 29 жовтня 2007 року (а.с.8). Згідно рішення Троїцького районного суду Луганської області від 13 листопада 2007 року, за [PERSON] було визнане право власності на земельну ділянку площею 10,53 га, розташовану на території Арапівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛГ №085910, виданий 07 травня 2001 року Арапівською сільською радою Троїцького району Луганської області, яка за життя належала [PERSON] (а.с.12). Відповідно до наданої [PERSON] державною нотаріальною конторою інформації та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №54017771 від 09.11.2018 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.30-31). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. В силу ст., ст.1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід\~ прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.16 та п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з приписами ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до Закону України від 05.06.2003 року № 899-ІV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) в тому числі в частині сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень, подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Після чого, райдержадміністрація видасть розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в частині сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень, власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай). З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, відмови від прийняття спадщини не вчиняла, інших спадкоємців, що прийняли спадщину, судом не встановлено, а також, той факт, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку з незалежних від неї обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі\~ викладеного,\~ст.,ст.392,\~1216,\~1221,\~1223,\~1225,\~1268,1274,\~ЦК України,\~ст..81\~ ЗК\~України,\~

Outcome: approved