Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Заступник керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області [PERSON] в інтересах держави в особі Державного агентства України з управління зоною відчуження (далі ДАЗВ), державного спеціалізованого підприємства «Північна пуща» звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних злочином. Позовні вимоги мотивовані тим, що ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 25.03.2016 року кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України закрито у зв'язку зі зміною обстановки на підставі ст. 48 КК України. Прокурор також зазначає, що судом встановлено та визнано доведеним, що «[PERSON] перебуваючи на посаді головного інженера Відділення лісового господарства «Чорнобильська Пуща» та виконуючи обов'язки директора цього ж відділення лісового господарства, всупереч вимог ст.ст. 68, 69 Лісового кодексу України, 08.09.2015, близько 13-ї години, на службовому автомобілі [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], прибув на територію Луб'янського лісництва ВЛГ «Чорнобильська Пуща» ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», де на території 398 лісового кварталу, на підставі лісорубного квитка серії [NUMBER] від 03.08.2015 проводилася суцільна санітарна рубка дерев лісозаготівельною спецтехнікою типу «Хервестер» моделі «RОТТNЕ Н-20», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням оператора ТОВ «Карпат Вуд» [PERSON], згідно договору № 31/14-т-р від 01.04.2015, укладеного між ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» та ТОВ «Дружба-М», та договору № 27/1 від 27.08.2015, укладеного між ТОВ «Дружба-М» та ПП «ЛУБАЙНИ», договору № 270815/1 від 27.08.2015, укладеного між ПП «ЛУБАЙНИ» та ТОВ «ДСЛ Вуд Юкрейн» а також договору, укладеного між ТОВ «ДСЛ Вуд Юкрейн» та ТОВ «Карпат Вуд», і завідомо знаючи, що лісорубний квиток на вирубку дерев на території 425 лісового кварталу Луб'янського лісництва ВЛГ «Чорнобильська Пуща» ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» не видавався, оскільки, згідно своїх посадових обов'язків він, як головний інженер, затверджує карти технологічного процесу розроблення лісосіки, форма яких передбачена наказом Державного комітету лісового господарства України № 364 від 23.12.2009, які складаються до початку лісозаготівельних операцій, маючи достатній освітній рівень, життєвий та професійний досвід, будучи компетентним фахівцем у галузі лісового господарства та володіючи технічними і технологічними знаннями у цій галузі, а також обізнаністю у питаннях, пов'язаних із порядком проведення рубок головного користування та рубок, пов'язаних з веденням лісового господарства, інших рубок, будучи в змозі належним чином організувати контроль за охороною лісів від лісопорушень, умисно дав усну вказівку оператору лісозаготівельної спецтехніки ТОВ «Карпат Вуд» [PERSON] на здійснення порубки дерев на території 1 виділу 425 лісового кварталу Лубенського лісництва ВЛГ «Чорнобильська Пуща» та, використовуючи авторитет своєї посади, запевнив останнього про наявність всіх відповідних дозвільних документів на здійснення рубки дерев на території цього ж кварталу. [PERSON], будучи впевнений у правомірності своїх дій, не підозрюючи про злочинний умисел [PERSON] на вчинення незаконної порубки дерев, виконуючи вказівку керівництва ТОВ «Карпат Вуд» щодо здійснення лісозаготівельних робіт відповідно до меж та обсягів, які визначатиме керівництво ВЛГ «Чорнобильська Пуща», скерував лісозаготівельну спецтехніку типу «Хервестер» моделі «RОТТNЕ Н-20», реєстраційний номер [NUMBER], на територію 1 виділу 425 лісового кварталу Лубенського лісництва, тобто на ділянку, яка не була відведена для рубки та на якій проростали ліси З категорії захищеності, що виконували функцію запобігання винесенню радіонуклідів за межі їх первинного розповсюдження в лісових угіддях, де за допомогою лісозаготівельної спецтехніки, 08.09.2015, у період часу з 14-ї до 19-ї години, на площі 0,7 га порубав, тобто відокремив від кореня, 225 штук дерев породи сосна та береза, а саме: ростучих дерев породи сосна середній діаметр пня в корі - до 10 см в кількості 1 шт., від 10,1 до 14 см в кількості 1 піт., від 14,1 до 18 см в кількості 10 шт., від 18,1 до 22 см в кількості 15 шт., від 22,1 до 26 см в кількості 26 шт., від 26,1 до 30 в кількості 34 шт., від 30,1 до 34 см в кількості 44 шт., від 34,1 до 38 см в кількості 23 шт., від 38,1 до 42 см в кількості 10 шт., від 42,1 до 46 см в кількості 2 шт., від 46,1 до 50 см в кількості 2 шт. та 54 см в кількості 1 шт., сухостійних дерев породи сосна середній діаметр пня в корі від 14,1 до 18 см в кількості 11 шт., від 18,1 до 22 см в кількості 16 шт., від 22,1 до 26 см в кількості 11 шт., від 26,1 до ЗО в кількості 9 шт., від 30,1 до 34 см в кількості 8 шт., ростучих дерев породи береза середній діаметр пня в корі від 34,1 до 38 см в кількості 1 шт. Таким чином [PERSON], використовуючи оператора лісозаготівельної спецтехніки ТОВ «Карпат Вуд» [PERSON], який не був обізнаний у злочинних намірах [PERSON], у вказаний вище період на вказаній вище ділянці умисно здійснив незаконну порубку дерев породи сосна та береза у кількості 225 штук, чим заподіяв істотної шкоди державі в особі Державного агентства України з управління зоною відчуження, яка відповідно до висновку судової комісійної інженерно-екологічної експертизи № 21253/15-48 від 23.12.2015, становить 446 211 гривень 07 копійок.». У судовому засіданні відповідач визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Ухвала суду набрала законної сили 01.04.2016 року. Разом з тим, спричинені неправомірними діями збитки [PERSON] добровільно відшкодував лише 100 грн., а решту до цього часу не відшкодовано. На підставі ст. 8, 17, 105, 107, 108 ЛК України, ст. 16, 22, 1166 ЦК, ст. 128 КПК, враховуючи те, що ДАЗВ, як центральним органом державної влади, ні на стадії досудового розслідування, ні у судовому засіданні не вживались заходи щодо захисту економічних інтересів держави, а саме: службові особи не зверталися до органів досудового розслідування з відповідною заявою про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, не вживались заходи щодо пред'явлення цивільного позову до суду для захисту економічних інтересів держави, прокурор і звертається до суду на підставі ст. 121 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» за захистом інтересів держави в особі ДАЗВ, ДСП «Північна пуща», оскільки захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Заподіяння матеріальної шкоди ДСП «Північна пуща», порушує інтереси держави, оскільки їх невідшкодування винною особою позбавляє суб'єкт господарювання державного сектору економіки у повному обсязі виконувати обсяги робіт на території лісового фонду зони відчуження, передбачені статутом підприємства. З огляду на викладене позивач просив стягнути з відповідача на користь ДСП «Північна пуща» збитки у сумі 446 211 грн. 07 коп. У судовому засіданні прокурор підтримала позовні вимоги з підстав, викладених вище. Просила позов задовольнити. Підставою для стягнення шкоди на користь ДСП «Чорнобильська пуща», є, за твердженням прокурора, наказ № 128 від 24.11.2015 року (п.2), який визначає, що воно є правонаступником ДСП «Чорнобильський спецкомбінат». У судовому засіданні представник ДАЗВ Руденко А.В. зазначив, що у такому вигляді він, як представник ДАЗВ позовних вимог не підтримує, оскільки немає підстав для стягнення збитків на користь ДСП «Північна пуща». У судовому засіданні представник ДСП «Північна пуща» також не підтримав заявлений позов, оскільки після скоєння злочину потерпілим у справі було визнано ДАЗВ. Деревина передана на зберігання у ДСП «Чорнобильський спецкомбінат». ДСП «Північна пуща» було створено після скоєного злочину. Майно їм було передано по розподільчому балансу, і незаконно зрубана деревина у нього не входила. Вона обліковується на позабалансовому рахунку ДСП «Чорнобильський спецкомбінат». Їх же підприємство не має права присвоювати функції і права потерпілої сторони. Просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що безпосередньо ДСП «Північна пуща» злочином, скоєним відповідачем, збитки не заподіяні. Вважає, що ДСП є неналежним відповідачем у справі. У судовому засіданні відповідач стосовно позовних вимог не визначився. Зазначив, що , можливо, його діями і заподіяно збитків державі, але не у зазначеному прокурором розмірі. Суд, вислухавши сторони, вивчивши надані прокурором письмові докази, приходить до наступного. Судом беззаперечно встановлено, що 08.09.2105 року на території зони відчуження було скоєно незаконну порубку лісу. Цей факт жодною із сторін не оспорюється. Відповідно, навколишньому природному середовищу заподіяно шкоду. До кримінальної відповідальності за скоєння незаконної порубки лісу притягувався відповідач - [PERSON] Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 25.03.2016 року під час підготовчого судового засідання [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, на підставі ст. 48 КК України (у зв'язку із зміною обстановки). Провадження у справі закрите. Незаконно зрубану деревину було, після виправлення описки ухвалою суду від 19.04.2016 року, повернуто «власнику - Державному агентству України з управління зоною відчуження». В обґрунтування позовних вимог, крім ухвали суду від 25.03.2016 року, прокурором надано: -Наказ № 128 від 24.11.2015 р. в.о.голови ДАЗВ «Про створення ДСП «Північна пуща» та ДСП «Екоцентр», в якому в п.2 зазначено, що ДСП «Північна пуща» та ДСП « Екоцентр» визначені «правонаступниками ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» у частині майна, прав та обов'язків, пов'язаних з діяльністю відділення лісового господарства «Чорнобильська пуща» …, згідно з розподільчим балансом». -Статут ДСП «Північна пуща , затверджений наказом ДАЗВ від 12.03.2016 року № 26; -Постанову КМУ № 564 від 22.10.2014 року «Про затвердження Положення про Державне агентство України з управління зоною відчуження», відповідно до якого основними завданнями ДАЗВ є управління зоною відчуження і зоною безумовного (обов'язкового) відселення: видача , зупинення та скасування спеціальних дозволів на провадження сільськогосподарської, лісогосподарської, виробничої та іншої діяльності; -Висновок експертів за результатами проведеної судової комісійної інженерно-екологічної експертизи № 21253/15-48 від 23.12.2015 року. У позовній заяві прокурор посилається на п.4 ст. 61 ЦПК України, трактуючи його на власний розсуд «вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою». В той же час п.4 ст. 61 ЦПК України визначає, що «вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою». Тобто, по-перше, як зазначено вище обов'язковими є вирок чи постанови з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Усі інші обставини, в т.ч. розмір шкоди, повинні бути доведені сторонами, та іншими особами, які беруть участь у справі, в загальному порядку. По-друге, кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] було закрите саме ухвалою суду на підставі ст. 48 КК України, чого п.4 ст. 61 ЦПК не передбачає. Крім того, слід зазначити, що прокурор невірно стверджує, що судом «встановлено і визнано доведеним» обставини вчинення [PERSON] кримінального правопорушення та збитків. В той же час в ухвалі суду від 25.03.2016 року зазначено, що вона постановлена за результатами підготовчого судового засідання, під час якого суд не встановлює факти чи обставини, в ухвалі чітко зазначено, що обставини, викладені в ній встановлені досудовим розслідуванням. Під час підготовчого судового засідання було подане письмове клопотання про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності і на підставі ч.4 ст. 286 КПК було негайно розглянуто судом. Суд погоджується з тим, що діями [PERSON] було скоєно злочин, передбачений ст. 246 КК України, тобто злочин проти довкілля і його діями державі заподіяно майнову шкоду. Однак в матеріалах справи відсутні належні докази того, що вказана майнова шкода була спричинена, зокрема, ДАЗВ ти ДСП «Північна пуща», в інтересах яких було заявлено прокурором даний позов. Ч.1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін. Відповідно до ч.1,2 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках,встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 7 ЛК України, ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб'єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Відповідно до ст. 8 ЛК України, у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній та приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів автономної республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону. Постійні лісокористувачі мають, зокрема, право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законодавством. Збитки,завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню у повному обсязі відповідно до закону ( ч.4 ст. 19, ст. 24 ЛК України). За змістом ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вже зазначалось вище п.4 ст. 61 ЦПК України визначено, що «вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою». Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац 2 ч.2 ст. 45 ЦПК України). На думку суду прокурором, який звернувся до суду в інтересах ДАЗВ і ЛСП «Північна пуща» не надано належних доказів порушення відповідачем прав, інтересів чи спричинення шкоди саме цим суб'єктам, оскільки матеріальна шкода від злочину спричинена довкіллю - навколишньому природному середовищу. Прокурором не надано будь-яких доказів, що ДАЗВ та ДСП «Північна пуща» є розпорядниками чи власниками незаконно порубаних дерев та земельної ділянки, на якій вони були розміщені, а також, що ДСП «Північна пуща» було визнано потерпілою стороною у кримінальному провадженні. Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та Положення про Державну екологічну інспекцію України, затверджену указом Президента України від 13.04.2011 №454/2011, передбачено, що Державна екологічна інспекція є центральним органом виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція України здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства про охорону, захист, використання і відтворення лісів, в т.ч. повноваження щодо пред'явлення претензій про відшкодування збитків, втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища та виживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем і відповідачем в судах. Бюджетним кодексом України передбачено спрямування та процентне зарахування до бюджетів грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Враховуючи викладене вище, погоджуючись з тим, що злочином було заподіяно шкоду інтересам держави, і ці збитки підлягають відшкодуванню, проте, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог, оскільки ДСП «Північна пуща» не є особою, якій заподіяно ці збитки. На підставі наведеного, ст. 386, 1166 ЦК України, ст.. 7,8 , 19, 24 ЛК України,

Outcome: dismissed