Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

До суду звернулась з позовною заявою позивачка [PERSON] до відповідача [PERSON] третя особа Служба у справах дітей Міловської районної державної адміністрації Луганської області у якій просить про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини [PERSON], без згоди та супроводу його батька - [PERSON], [INFO], громадянина України у супроводі матері - [PERSON], [INFO], громадянки України. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 29.09.2009 року шлюб укладений між відповідачем [PERSON], та нею було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] року. Після розірвання шлюбу вона з відповідачем проживають окремо. Вона з своїм неповнолітнім сином [PERSON], є внутрішньо переміщеними особами та фактично проживають за адресою [ADDRESS]. Вона самостійно утримує та піклується про здоров'я свого сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач [PERSON], у вихованні сина участі не приймає. На території Російської Федерації був наданий тимчасовий притулок її сестри [PERSON], у зв'язку з чим її необхідно постійно вивозити сина за кордон для спілкування з близькими родичами, духовного та фізичного розвитку, розширення кругозору, а також отримання позитивних емоцій, оскільки вона із своїм сином вимушені були поїхати з рідної оселі, залишити своїх близьких, рідних та друзів через окупацію частини території Луганської області, що відбилось на внутрішньому стані дитини. Відповідач [PERSON] відмовляється надавати дозвіл на тимчасовий виїзд сина, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі та уточнила, що просить надати дозвіл на виїзд на період з грудня 2018 року по грудень 2020 року повноваження для свого представництва у судовому засідання передала за довіреністю адвокату [PERSON]. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав послався на вище означені обставини,просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник від третьої особи служби у справах дітей Міловської районної державної адміністрації Луганської області до суду не з'явився,однак повідомив суд про можливість розгляд справи за його відсутності справу вирішити на розсуд суду, з урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. 19 лютого 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача,дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до думки про задоволення позовних вимог з таких підстав: Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії [NUMBER] виданим [INFO] року виконкомом Іванівської селищної ради, Антрацитівського району Луганської області [INFO] року, актовий запис № 34, в графі батьки зазначені: батько [PERSON] та мати - [PERSON].(а.с.8) Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем шлюб було розірвано місце реєстрації є відділ реєстрації актів цивільного стану Ровеньківський міське управління юстиції Луганської області актова запис №207 від 29 вересня 2009 року. (а.с.6) Відповідно до копії довідки ВПО № [NUMBER] виданої 09.01.2018 року управлінням соціального захисту населення Міловської районної державної адміністрації Луганської області позивач є внутрішньо переміщеною особою та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] Відповідно до копії довідки ВПО № [NUMBER] виданої 01.03.2018 року управлінням соціального захисту населення Міловської районної державної адміністрації Луганської області син позивачки є внутрішньо переміщеною особою та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] З витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища слід, що дошлюбне прізвище позивачки було [PERSON] після реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] змінили прізвище на [PERSON]. (а.с.13) За свідоцтвом про народження позивачка мала прізвище [PERSON] її батька є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.14) Як слід з копії паспорту позивачки вона є громадянином України зареєструвала шлюб з [PERSON] . (а.с.10) Згідно довідки виданої Міловської селищної ради Луганської області від 23 травня 2018 року № 633 та актом обстеження місця проживання позивачки від 23 травня 2018 року слід, що позивачка виховував самостійно двох синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. (а.с.15) Відповідно копії свідоцтва про народження слід, у позивачки мається сестра [PERSON] [INFO] батьками якої є [PERSON], [PERSON] .(а.с.17) Згідно копії свідоцтва про взяття на облік за місцем проживання сестра позивачки [PERSON] проживає на території Краснодарського краю Російської Федерації є громадянином України.(а.с.18) Як слід з копії паспорту матері позивачки [PERSON] вона є громадянином України зареєстрован у с. Дзержинський Луганської області. яке знаходиться на тимчасово окупованої території України. (а.с.20-21) Відповідно до ст. 154, ст. 155 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини, батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року та постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», а також Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення. У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Таким чином встановлено, що позивачка має дитину від першого шлюбу батько якої не дає згоди на перетин державного кордону України з Російською Федерацією без будь яких причин , позивачка має на території Російської Федерації рідну сестру, матір яка проживає на тимчасово окупованої території України , для спілкування з родичами позивачці необхідно перетинати кордон , у зв'язку із чим, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 154, ст. 155, ст. 157 СК України, ст. 313 ЦК України,

Outcome: approved