Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 14.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій обл., актовий запис № 161. В обґрунтування позову зазначає, що 14.09.2012 року вона з [PERSON] уклали шлюб, після чого змінила своє дошлюбне прізвищ « [PERSON] » на « [PERSON] ». В період сімейного життя було втрачено взаєморозуміння між позивачем та відповідачем, почуття любові та поваги один до одного. Сторони мають різні погляди на обов`язки подружжя та на сімейні цінності взагалі. За час проживання між ними постійно виникали сварки на побутовому ґрунті, подружнім життям фактично не живуть вже тривалий час, з 2017 року. На теперішній час вона та відповідач, мешкають за різними адресами, окремо ведуть домогосподарство, відсутній єдиний сімейний бюджет, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] , який на даний момент є неповнолітнім. На час подання позовної заяви позивач фактично мешкає разом з дитиною за адресою: [ADDRESS] . Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Протягом минулого часу ні позивач, ні відповідач не намагалися відновити сімейні відносини. Сім`я фактично перестала існувати задовго до звернення до суду, тому позивач наполягає на розірвані шлюбу. Таким чином вона впевнена, що подальше сімейне життя не можливо, зберігання шлюбу суперечить її інтересам. Надання часу для примирення не потрібно, оскільки вжиття таких заходів не виправить стан відносин. Спору про поділ майна, а також щодо місця проживання неповнолітньої дитини між позивачем та відповідачем немає, за спільною домовленістю дитина залишиться проживати зі мною. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Харкова, в судове засідання повторно не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву проти позову не надав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано 14.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій обл., актовий запис № 161 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Після одруження прізвище позивача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається та підтверджується наданими письмовими пояснення, що дійсно між позивачем та відповідачем сімейні відносини припиненні, подружнього господарства не ведуть, між ними немає взаєморозуміння, у зв`язку з чим збереження сім`ї не можливо. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved