Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави до [PERSON] про витребування земельної ділянки. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що наказом ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 19.01.2017 №25-1153/14-17-сг надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Білоцерківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області орієнтовним розміром 1 га., цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. В подальшому наказом ГУ Держгеокадастру від 09.01.2018 затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та надано у власність ділянку площею 1,0000 га., кадастровий номер 7420680800:02:001:0472 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, розташовану на території Білоцерківської сільської ради Бобровицького району. На підставі зазначеного наказу, 07.10.2019 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на вказану вище земельну ділянку. В подальшому згідно договору купівлі-продажу земельну ділянку було відчужено на користь [PERSON] . Зазначає, що наказ Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 09.01.2018 є незаконним, а земельна ділянка підлягає витребуванню в [PERSON] , так як [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Прилуцького району Чернігівської області в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок. Однак, при зверненні до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою від 31.12.2016, він надав недостовірну інформацію про те, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки він не використав. Враховуючи викладене, просить витребувати у [PERSON] на користь держави земельну ділянку загальною площею 1 га., кадастровий номер 7420680800:02:001:0472, яка розташована за межами населених пунктів Білоцерківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області. Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання також не з`явився. На адресу суду надіслав письмові пояснення, в яких зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером 7420680800:02:001:0472 вибула з державної власності внаслідок неправомірних дій [PERSON] 06.01.2017 до ГУ надійшла заява [PERSON] від 31.12.2016 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га. із земель державної власності на території Білоцерківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області. В даній заяві [PERSON] зазначив, що правом безкоштовної приватизації земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням не скористався. 18.01.2017 від Відділу Держгеокадастру у Бобровицькому районі отримано інформацію про земельній ділянці, з приводу якої звернувся [PERSON] згідно якої, у відділі відсутня інформація про безоплатну передачу у власність [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення документації з землеустрою не було, тому ГУ Держгеокадастру видано наказ на надання [PERSON] на розроблення документації з землеустрою. 26.12.2017 від [PERSON] надійшла заява про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність і наказом від 09.01.2018 було затверджено даний проект землеустрою; [PERSON] надано у власність земельну ділянку, розташовану на території Білоцерківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області площею 1, 0000 га. Вказує, що Головним управлінням перевірялася інформація чи передавалась земельна ділянка безоплатно у власність [PERSON] у межах норм, визначених ст. 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства, тому порушення з боку управління Держгеокадастру відсутні. На момент реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7420680800:02:001:0472 до Державного реєсту речових прав на нерухоме майно вже була внесена інформація про раніше безоплатно набуте право власності останнього на земельну ділянку з кадастровим номером 7424184000:06:000:0435. При цьому, державний реєстратор за доступними для нього даними бачив, що право власності на обидві земельні ділянки набуто внаслідок безоплатної передачі у власність, а тому він повинен був прийняти рішення про відмову в державній реєстрації права власності. В подальшому, [PERSON] продав земельну ділянку [PERSON] . Враховуючи викладене, позовні вимоги прокурора в інтересах Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру підтримує та просить задовольнити. Представник Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в судове засідання також не з`явився. Надав пояснення, в яких вказує, що на момент звернення [PERSON] до державного реєстратора речових прав останній мав відмовити [PERSON] в державній реєстрації прав на земельну ділянку, яка розташована на території Білоцерківської сільської ради Бобровицького району у зв`язку з невідповідністю заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а саме ч. 4 ст. 116 ЗК України. Позовні вимоги прокурора також підтримує. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не прибула, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, відповідачка не з`явилася до суду без поважних причин та не повідомила суд про причини неявки, не надала відзиву. Суд розцінює таку поведінку відповідачки як зловживання своїм процесуальним правом, спрямованим на затягування розгляду справи. Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріли справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 11.08.2016 [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2, 0000 га. для ведення особистого селянського господарства із земель Канівщинської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, яка зареєстрована управлінням 29.08.2016 (а.с.22). Наказом від 22.09.2016 №25-15116/14-16 сг Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області було надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.23). В подальшому, згідно наданої [PERSON] заяви наказом від 15.12.2016 №25-20550/14-16 сг було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства; надано останньому у власність земельну ділянку площею 2,0000 га., кадастровий номер 7424184000:06:000:0435 із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Канівщинської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області (а.с. 24, 25). Як видно із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №211206172 від 03.06.2020, за останнім 22.12.2016 зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 2 га., кадастровий номер 7424184000:06:000:0435 (а.с. 14-16). Також із даної довідки видно, що відділом у Бобровицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області 07.10.2019 було здійснено державну реєстрацію права власносні на земельну ділянку площею 1 га. з кадастровим номером 7420680800:02:001:0472, згідно його заяви, за [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №25-230/14-18 СГ від 09.01.2018 (а.с. 14-16, 28). Згідно із ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно частини четвертої вказаної статті передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на момент набуття у власність земельної ділянки площею 1 га. з кадастровим номером 7420680800:02:001:0472 фактично повторно скористався своїм правом,\~передбаченим ст.116\~ЗК України, оскільки вже мав у власності земельну ділянку площею 2 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7424184000:06:000:0435, тобто з порушенням визначеного земельним законодавством порядку. При цьому, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №211206729 видно, що земельна ділянка площею 1 га., кадастровий номер 7420680800:02:001:0472 відповідачем була відчужена [PERSON] згідно договору купівлі-продажу №4976 від 04.11.2019, що підтверджується записом в реєстрі речових прав на нерухоме майно №33981463 (а.с.17,18). Відповідно до ст.90 ЗК України порушені права власників земель ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Згідно ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Статтею 346 ЦК України не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника, у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у тому числі після продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника. У таких випадках чинність таких правочинів, державної реєстрації прав власника його майна за іншими особами, чи наявність у них правовстановлюючих документів, не є перешкодою для витребування власником свого майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України, що є належним способом захисту. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 367/2022/15-ц. Враховуючи вибуття земельної ділянки площею 1 га. з кадастровим номером 7420680800:02:001:0472 з володіння власника - держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру внаслідок надання [PERSON] недостовірної інформації щодо відсутності перешкод у набутті ним права власності, а також її подальше оплатне відчуження [PERSON] , суд вважає за необхідне витребувати спірну земельну ділянку у останньої як добросовісного набувача на користь держави. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути суму судового збору, сплаченого ним при зверненні із позовом.

Outcome: approved