Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з заявою про визнання її сина [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім, вказуючи, що в 2004 році [PERSON] поїхав в м.Люберці Московської області на заробітки і більше не повертався. Через три місяці після того, як він поїхав, зв`язок з ним раптово обірвався. З того часу будь-який зв`язок було втрачено . З цього приводу, вона неодноразово зверталась до Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області та намагалася власними силами знайти сина. Незважаючи на вказані заходи розшуку, знайти його не вдалося. На даний час у неї виникла необхідність щодо оформлення субсидії, що дозволить їй забезпечити належну матеріальну підтримку. Посилаючись на вищевикладене, заявник просить визнати [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім з 01 листопада 2004 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява [PERSON] про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради [PERSON] І. згідно реєстрації в паспорті проживає по [ADDRESS] , де зареєстрованим значиться і [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 10.02.2004 року квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/3 частині кожному. [PERSON] помер [INFO] про що 25.05.2018 року складено відповідний актовий запис №161, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.05.2018 року. Як вбачається зі змісту актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 03.12.2018 р., 18.07.2019 р., [PERSON] не проживає по [ADDRESS] з 2004 року, особистих речей його не виявлено. Зі змісту листів Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області Г-13/115/119/01-2018 від 09.10.2018 року, № Г-3/115/119/01-2019 від 18.04.2019 року, №Г-4/115/119/01-2019 від 17.07.2019 року слідує, що з метою розшуку зниклого [PERSON] , [INFO] , заведена розшукова справа № 04/18 від 22.06.2018 року та відомості внесено до ЄРДР №12018170130000482 за ч.1 ст.115 КК України. Місце знаходження зниклого [PERSON] на даний час не встановлено. Частиною 1 ст.\~43\~ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які проживають по сусідству з заявником [PERSON] підтвердили той ще факт, що [PERSON] у 2004 року поїхав на заробітки і до цього часу додому не повернувся. З 2004 року будь-які відомості про його місцезнаходження відсутні. Також судом встановлено, що заявнику [PERSON] необхідно визнання її сина [PERSON] безвісно відсутнім для оформлення субсидії та реалізації свого права розпорядження своїм майном. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування [PERSON] за останнім відомим місцем перебування відносяться до 1 листопада 2004 року, тому безвісно відсутнім його слід визнати саме з цієї дати. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved