Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області за реєстровим № 2879, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.12.2013 року номер запису про право власності: 3915916, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових правна нерухоме майно про реєстрацію права власності інд. № [NUMBER] від 18.12.2013 року. При придбанні вказаного житлового будинку продавцем було доведено до відома позивачу, що в ньому є зареєстровані сторонні особи, а саме [PERSON], 1961 р.н. та [PERSON], 1992 р.н. Позивач зазначає, що23.12.2013 року він зустрічався з відповідачами та між ними була досягнута домовленість про те, що вони в місячний термін добровільно оформлять зняття з реєстраційного обліку. Однак до цього часу їх домовленість не виконана та відповідачі добровільно не бажають знятися з реєстраційного обліку у вказаному будинку, чим порушують його права як власника вказаного житлового будинку. Реєстрація проживання відповідачів у вказаному житлі створює для позивача перешкоди у вільному користуванні житлом та отриманні житлових соціальних пільг. Жоден з відповідачів не є членом сім'ї позивача чи його родичем, договорів оренди чи найму приміщення між сторонами не укладалося. Позивач просить визнати, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та на їх задоволенні наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлялися, причину своєї неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з'явився надав заяву, відповідно до змісту якої просив справу розглянути без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до змісту копії договору купівлі-продажу від 18 грудня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2879, позивачем [PERSON] було придбано житловий будинок [ADDRESS]. Згідно змісту копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер [NUMBER] від 18.12.2013 року, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] Відповідно до змісту довідки Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області № 153 від 28.03.2017 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. ч. 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Звернення до суду із вимогою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - одна із форм захисту власником своїх прав. Та обставина, що відповідачі не зняті з реєстраційного обліку із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику житла, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням його права власності. Відповідачі не є членами сім'ї позивача, чи його родичами, договорів оренди чи найму приміщення між сторонами не укладалося. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майно будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Жодних доказів укладання з відповідачами договорів оренди чи найму приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS], суду надано не було. Виходячи з викладеного та враховуючи, що відповідачі добровільно покинули спірне житлове приміщення, але перебувають на реєстраційному обліку за вказаною адресою, що порушує права позивача як власника, так як він не має можливості користуватись та розпоряджатись належним йому майном, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. На підставі приведеного вище,

Outcome: approved