Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду із позовом, в якому просить зобов'язати [PERSON] демонтувати прибудову розміром 1,80х3,70 м на бетонних опорах, самочинно здійснену на землях комунальної власності міста до квартири [ADDRESS]; демонтувати душову кабіну, самочинно встановлену на площі кухні кв.[ADDRESS]; демонтувати самочинно влаштовану перегородку на площі коридору загального користування під літ.VІІ на першому поверсі будинку [ADDRESS]; привести планування квартири [ADDRESS] до попереднього стану. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач, який є власником квартири [ADDRESS] здійснив перепланування квартири самовільно, без отримання дозвільних документів органів місцевого самоврядування шляхом проведення прибудови на бетонних опорах на землях комунальної власності міста, встановив душову кабіну на площі кухні квартири та перегородку на площі коридору загального користування. 16.09.2013 року постановою №158 адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., вказана постанова відповідачем не оскаржувалась і штраф був сплачений в повному обсязі. Крім того, головою Залізничної районної адміністрації винесено розпорядження 771 від 12.12.2013 року, яким затверджено висновок міжвідомчої комісії при Залізничній районній адміністрації від 03.12.2013 р. та зобов'язано відповідача в термін до 20.01.2014 року демонтувати прибудову розміром 1,80х3,70 м на бетонних опорах, самочинно здійснену на землях комунальної власності міста до квартири [ADDRESS]; демонтувати душову кабіну, самочинно встановлену на площі кухні кв.[ADDRESS]; демонтувати самочинно влаштовану перегородку на площі коридору загального користування під літ.VІІ на першому поверсі будинку [ADDRESS]; привести планування квартири [ADDRESS] до попереднього стану. Однак, в добровільному порядку зазначене розпорядження відповідач не виконав, що було встановлено актом ЛКП «Граніт» від 18.02.2014 року. В судовому засіданні представник Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради Шаровський Р.М. позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Відповідач, який був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що підтверджується матеріалами справи, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник Львівської міської ради - Попович Я.Д. позов підтримав, зазначив, що будинок №4 на вул. Кооперативній у м. Львові перебуває на балансі ЛКП «Граніт», земельна ділянка перебуває в комунальній власності, вказана прибудова здійснена без згоди інших власників та дозвільних документів, а самочинно влаштована перегородка на площі коридору загального користування обмежує права власників, інших осіб. Враховуючи наведене просить позов задовольнити. Третя особа - ЛКП «Граніт» не забезпечив явку в судове засідання свого уповноваженого представника, заяви про розгляд справи за відсутності такого не подав, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.4 ст.15 ЖК України, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством України, цим кодексом та іншими актами законодавства України на території району, міста, району в місті здійснюють контроль за станом експлуатацією відомчого житлового фонду. Згідно п.1.4.1 Правил користування будинками та прибудинковими територіями, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства. Відповідно до п.4.3.4 Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівської міської ради № 5 від 06.01.2012 року, та п.3.1. Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року № 835 до повноважень районної адміністрації в галузі будівництва належить розгляд та вжиття заходів, у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку, щодо фактів самочинного будівництва. У відповідності до п.1.6.5 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09 вересня 2011 року № 835 самочинним будівництвом є перепланування (реконструкція, капітальний ремонт, реставрація) та переобладнання житлових будинків, житлових приміщень за рахунок ліквідації або влаштування таких архітектурно-конструктивних елементів як перегородки, вікна, двері; встановлення (будівництво) тамбурів, сіней, балконів, лоджій, веранд та інше без влаштування фундаментів, а також інженерного обладнання, без дозволу виконавчого органу міської ради і належно затвердженої проектної документації або з істотним відхиленням від проекту. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] праві і така розташована на першому поверсі вказаного будинку. Окрім нього в цій квартирі зареєстрована його донька [PERSON], 2009 р.н. (а.с.7). Заявою мешканців квартир № 1, 2 проживаючих в будинку [ADDRESS] підтверджується, що мало місце звернення до прокурора Залізничного району м. Львова про притягнення [PERSON] до відповідальності. Так встановлено, що відповідач самочинно, в порушення встановленого законом порядку, здійснив перепланування вказаної квартири без дозвільних документів органів місцевого самоврядування шляхом проведення прибудови на бетонних опорах на землях комунальної власності міста, встановлення душової кабіни на площі кухні квартири та перегородки на площі коридору загального користування, що підтверджується поверховими планами до та після такого перепланування (а.с. 8, 9). З матеріалів справи вбачається, що згідно постанови №158 від 16.09.2013 року адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради відповідача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП, а саме: за самочинне встановлення балкону на стовпах розм. 1,80х3,70м. на [ADDRESS], та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.6). Штраф сплачено [PERSON] згідно квитанції № 387 від 16.09.2013 року(а.с.6 на звороті). Розпорядженням голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 771 від 12.12.2013 року «Про самочинне будівництво, здійснене гр. [PERSON].» затверджено висновок міжвідомчої комісії при Залізничній районній адміністрації від 03.12.2013 р. та зобов'язано відповідача в термін до 20.01.2014 року демонтувати прибудову розміром 1,80х3,70 м на бетонних опорах, самочинно здійснену на землях комунальної власності міста до квартири [ADDRESS]; демонтувати душову кабіну, самочинно встановлену на площі кухні кв.[ADDRESS]; демонтувати самочинно влаштовану перегородку на площі коридору загального користування під літ.VІІ на першому поверсі будинку [ADDRESS]; привести планування квартири [ADDRESS] до попереднього стану (а.с. 4, 5). 13.02.2014 року та 14.02.2014 року на адресу відповідача було скеровано попередження (а.с. 10, 11), в яких попереджено про необхідність демонтувати самочинно встановлений балкон на стовпах та привести квартиру [ADDRESS] до попереднього стану однак, як вбачається із акту ЛКП «Граніт» від 18.02.2014 року (а.с. 12) згадане розпорядження відповідачем виконано не було. У відповідності до ч. 1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Судом встановлено, що будівництво прибудови проводилось без дозвільних документів, перепланування квартири здійснене самовільно, без відповідного погодження, з порушенням п.2.28 Державних будівельних норм України В.22-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», яким зокрема передбачено, що не допускається розміщення вбиральні та ванної (або душової) над житловими кімнатами і кухнями. Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи із наведеного та враховуючи, що будівництво прибудови проводилось без дозвільних документів, перепланування квартири здійснене самовільно, без відповідного погодження, з порушенням ДБН, тому позов слід задовольнити, зобов'язати відповідача привести планування квартири до попереднього стану. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1600,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову (а.с. 3).

Outcome: approved