Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Заявник [PERSON], за участю заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області, звернулась до суду із заявою про встановлення факту неправильності актового запису [PERSON] у свідоцтві про народження серія ЯЛ №080396 від 12.08.1955 року, в частині не запису (проставлення прочерку) національності її матері [PERSON], замість вказання національності «полька», а також встановити факт неправильності актового запису №11 від 07.10.1961 року, складеного Чистилівською сільською радою В.Глибочецького району Тернопільської області про шлюб [PERSON] та [PERSON] в частині помилкового запису національності «громадянки» - «українка» замість «полька». Заяву обґрунтовує тим, що вона народилась 08.11.1940р. в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області. Після укладення шлюбу із [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON]. 12.08.1955р. бюро записів актів громадянського стану Тернопільської області видало свідоцтво про народження, в якому не було вказано жодних даних про національність її батьків. Мати заявника, [PERSON], за національністю була полька, оскільки народилась і проживала на території [PERSON], спілкувалась польською мовою, сповідувала римо-католицьку віру, дотримувалась традицій своєї національності. У чати репресій та переслідувань матір приховувала своє польське походження, а тому, здійснюючи запис у правовстановлюючих документах, відомостей про свою національність не вказувала. Одружившись матір взяла прізвище батька і, оскільки потреби у внесенні змін щодо національності матері у правовстановлюючих документах не було, батьки не надали значення відсутності відомостей про їхню національність у свідоцтві про народження заявниці. Село [PERSON][PERSON] (на даний час Тернопільського) району Тернопільської області, у якому народилась заявник, до 1939 року входило у склад Другої Речі Посполитої. Заявник, як і її мама, змалку виховувались у польських традиціях, а також досі підтримують звязки із рідними та близькими, які проживають у [PERSON] або, які через поневіряння у часи репресій, приховуючи своє справжнє походження, стали громадянами інших держав. Заявник відносить себе до польської національності і на даний час бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність а також отримати «карту поляка». Вказує на те, що іншого шляху як звернутись до суду в порядку окремого провадження не існує, а тому просить її заяву задовольнити та встановити вищевказані юридичні факти. Заявник в судове засідання не зявилась, однак її представник подала суду письмову заяву про розгляд справи без участі заявника, заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, однак подав суду заяву про розгляд справи без участі його представника. Дослідивши зібрані у справі письмові докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено та такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. При вирішенні факту щодо неправильності запису про національність батьків слід враховувати, що згідно указу Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності» у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного із батьків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ЯЛ №080396, виданого [PERSON] бюро ЗАГС Тернопільської області, актовий запис №4 від 21.11.1940 року, батьками [PERSON] значаться [PERSON] і [PERSON]. У графах «національність» як батька, так і матері не записано нічого. Батьки заявниці [PERSON] та [PERSON] (після шлюбу [PERSON]) уклали шлюб 14.11.1933р. в с. Чистилів, що підтверджується архівною випискою з книги шлюбів Римсько-католицької парафії у Плотичі. Згідно даної виписки, батько заявниці - греко-католицького віросповідання, матір заявниці римсько-католицького віросповідання. 07.10.1961р. заявник [PERSON] уклала шлюб із [PERSON]. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-УР №362492 виданим 07.10.1961р. Чистилівською сільською радою [PERSON] району Тернопільської області, актовий запис №11. Після шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. У графі «національність» заявниці вказано «українка». Статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. У відповідності до ст.3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається, про що зазначено у статті 11 вказаного Закону. З огляду на те, що заявник за походженням вважає себе полькою, остання має право на відновлення своєї національності, для чого слід встановити юридичний факт неправильності актового запису [PERSON] у свідоцтві про народження серія ЯЛ №080396 від 12.08.1955 року, в частині не запису (проставлення прочерку) національності її матері [PERSON], замість вказання національності «полька», а також встановити юридичний факт неправильності актового запису №11 від 07.10.1961 року, складеного Чистилівською сільською радою В.Глибочецького району Тернопільської області про шлюб [PERSON] та [PERSON] в частині помилкового запису національності «громадянки» - «українка» замість «полька». Оскільки в іншому порядку встановити дані юридичні факти неможливо, на підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з метою захисту прав заявника.

Outcome: approved