Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

\~До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що 24 жовтня 2016 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з: земельної частки (паю), що належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Шлях Леніна» серії ЛГ № 0160471 та зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 29.03.2000 за № 461; земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 070411 площею 4,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого 21.01.2004 за № 010441800018 по Лантратівській сільській раді, кадастровий № 4425482500:12:002:0102; земельної частки (паю), що належала її матері [PERSON], яка померла 29.05.1998, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Шлях Леніна» серії ЛГ № 0038775 площею 7,07 умовних кадастрових га, який зареєстрований 2201.1997 за № 432 по Лантратівській сільській раді. [PERSON] проживала разом з [PERSON] та позивачем за адресою: вул. Леніна, б. 125, с. Лантратівка Троїцького району Луганської області, а тому після смерті [PERSON] позивач та [PERSON] прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав. Сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Шлях Леніна» серії ЛГ № 0038775, який отримувала [PERSON] був втрачений. За життя [PERSON] на ім'я позивача залишив заповіт, посвідчений секретарем Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області від 13.06.2016, згідно якого заповів їй все своє майно. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину у встановлений законом строк шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області, в результаті чого була заведена спадкова справа. 16 червня 2017 року на її ім'я було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Оформити спадщину на інше спадкове майно в нотаріальному порядку не має можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, в звязку з чим Троїцькою державною нотаріальною конторою Луганської області було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. В місцевій газеті «Сельская Новь» від 04.05.2017 надруковано оголошенні про те, що загублений державний акт на право приватної власності на землю та сертифікат на право на земельну частку (пай) вважати недійсним. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на вказане вище спадкове майно. В судове\~ засідання позивач не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання свого представника не направили, надали заяву, в якій просять розглянути справу у відсутність їх представника та визнають позовні вимоги. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть\~ участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON]\~ підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії І-ЕД №500363, актовий запис №27 від 26 квітня 1998 року (а.с. 9). Факт смерті [PERSON]\~ підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії І-ЕД №486274, актовий запис №26 від 25.10.2016 року (а.с. 8). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та її померлими батьками [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ЕД № 330873 від 21.07.1982 року (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про одруження серії І-ЕД № 080747 від 09.06.2001, позивач уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить зміна її прізвища (а.с. 11). Згідно повідомлення № 0359 від 26.04.2017, наданого відділом Держгеокадастру у Троїцькому районі Луганської області, [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 070411 площею 4,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано 21.01.2004 за № 010441800018 по Лантратівській сільській раді. Кадастровий № 4425482500:12:002:0102 (а.с. 14). Згідно повідомлення № 0361 від 26.04.2017, наданого відділом Держгеокадастру у Троїцькому районі Луганської області, [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038775 площею 7,07 умовних кадастрових га, який зареєстровано 22.01.1997 за № 432 по Лантратівській сільській раді (а.с. 15). Згідно копії довідки № 612 від 27.04.2017, виданої виконавчим комітетом Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, [PERSON], яка померла 29.05.1998, мешкала та була зареєстрована за адресою: вул. Леніна, б. 125, с. Лантратівка Троїцького району Луганської області. На момент її смерті разом з нею мешкали та були зареєстровані: чоловік [PERSON] та донька [PERSON] (а.с. 13), яка фактично прийняла ? частину спадкового майна у вигляді земельної частки (паю) площею 7,07 умовних кадастрових га оскільки проживала з померлою за однією адресою. [PERSON] також прийняв ? частину зазначеного спадкового майна, однак свідоцтва про право на спадщину не отримував. Позивачем в місцевій газеті «Сельская Новь» від 04.05.2017 надруковано оголошенні про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії ЛГ № 070411 та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038775 вважати недійсними (а.с. 16). За життя [PERSON] на ім'я [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області від 13.06.2016, згідно якого заповів їй все своє майно (а.с. 57). Після смерті [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину у встановлений законом строк шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області, в результаті чого була заведена спадкова справа № 39/2017, що підтверджується копією [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47284068 від 31.03.2017 та копією Спадкової справи № 39/2017 (а.с. 17, 48-65). 16 червня 2017 року на ім'я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого спадщина, на яку видане дане свідоцтво складається з земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства шлях Леніна, с. Лантратівка Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 016471 (а.с. 18). Оформити спадщину на інше спадкове майно в нотаріальному порядку позивач не має можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, в звязку з чим Троїцькою державною нотаріальною конторою Луганської області було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 171/02-31 від 16.06.2017 (а.с. 21). Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~\~\~\~ З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна померлих [PERSON] та [PERSON], прийняла спадщину у відповідному порядку, та оформила лише спадкування за заповітом після смерті батька, який помер пізніше, однак спадщину за законом після смерті матері оформити позбавлена можливості, суд вважає, що позов\~ підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved