Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], з посиланням на те, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 20 травня 2006 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 21. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подальше збереження шлюбу і спільне проживання неможливе із-за різних характерів та поглядів на життя, проживаючи спільно вони постійно конфліктували, що призвело до повного розриву стосунків, з 2016 року вони проживають окремо, з того часу шлюбних стосунків не підтримують. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач в підготовче судове засідання не прибув, відповідно до позовної заяви просить справу розглядати у його відсутність (а.с. 2). Відповідач до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у її відсутність, зазначивши, що з позивачяе6м вони прожєивають окремо більше одного року, спільного господарства не ведуть, дочка проживає з нею, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Недодара» (а.с. 11). Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши письмову заяву відповідача про визнання позову, перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 20 травня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 21. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до позовної заяви та письмової заяви відповідача, вони більше одного року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з відповідачем. Вказані обставини підтверджуються: письмовою заявою відповідача (а. с.18), свідоцтвом про шлюб (а.с. 6), копією свідоцтва про народження (а.с. 7), довідкою Ставищенської селищної ради від 9 січня 2019 року № 589/6 (а.с. 8). Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві та встановлені в підготовчому судовому засіданні, ту обставину, що відповідач позовні вимоги визнає, про що подала відповідну заяву до суду, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що його спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам.

Outcome: approved