Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою, згідно якої вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 26 серпня 2011 року, актовий запис № 338. Зазначає, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 26.08.2011 року, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та неможливістю продовжувати спільне життя. Фактично шлюбні відносини припинилися в лютому 2017 року, спільне господарство ними не ведеться, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Разом з тим, до суду від неї надійшла заява, згідно якої вона просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с.28). Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи. Разом з тим, до суду від нього надійшла заява, згідно якої він просив розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив їх задовольнити (а.с.29). Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.08.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 26 серпня 2011 року, актовий запис № 338 (а.с.9). Шлюбні відносини на момент розгляду справи припинені подружжям, що підтверджується поясненнями сторін. Ст. 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обов'язки. Зазначене положення конституційної норми знайшло свій подальший розвиток у Сімейному Кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите у цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.55 СК України). Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних відносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Подружжя [PERSON] шлюбно-сімейні відносини не підтримує, спільного господарства не ведуть. Позивач відновлювати стосунки з відповідачем намірів не має, а тому суд вважає, що шлюб подружжя носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе. Суд розриває шлюб подружжя [PERSON], оскільки між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вона не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги не примирення сторін в період знаходження справи в суді, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], буде проживати з матір'ю. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли. Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто в даному випадку позивач повинна була сплатити судовий збір у розмірі 640 гр. Згідно ч.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп. Як вбачається з матеріалів справи позивач є інвалідом ІІ групи, причина інвалідності - захворювання з дитинства, інвалідність встановлена безстроково (а.с.2). Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved