Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

\~До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що 24.02.2015 померла її бабуся [PERSON]. 02 липня 2016 року помер її батько [PERSON]. Заповіту не склав. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Садова, б.3, с. Привілля Троїцького району Луганської області, який складається з: А квартира у житловому будинку, Б сарай, В сарай, Г убиральня; 1-2 огорожа; 3 колонка питна та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1119 га, розташована за адресою: вул. Садова, б.3, с. Привілля Троїцького району Луганської області. Спадкоємцями майна померлого є вона та відповідачі. При зверненні до нотаріальної контори з'ясувалося, що отримання свідоцтва про право на спадщину неможливе виходячи з наступного. Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 14.04.2009 за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Садова, б.3, с. Привілля Троїцького району Луганської області та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1119 га, розташовану за адресою: вул. Садова, б.3, с. Привілля Троїцького району Луганської області. Рішення суду набрало законної сили. Але державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за собою спадкодавець здійснити не встиг. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судове\~ засідання позивач не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть\~ участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON]\~ підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії І-ЕД №423151, актовий запис №3 від 25.02.2015 року (а.с. 4). Факт смерті [PERSON]\~ підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії І-ЕД №486270, актовий запис №193 від 28.10.2016 року (а.с. 5). Факт родинних відносин між позивачем та її померлим батьком [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЕД № 486228 від 15.10.1980 року (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 074583 від 26.07.2008 року, позивач уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить зміна її прізвища (а.с. 14). Згідно копії рішення Троїцького районного суду Луганської області від 14 квітня 2009 року, визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з усіма надвірними господарчими побудовами та спорудами, у тому числі збудованими і перебудованими самочинно, що розташований за адресою: вул. Садова, б.3, с. Привілля Троїцького району Луганської області; визнано за [PERSON] право власності на вказаний житловий будинок та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 6). Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Садова, б.3, с. Привілля Троїцького району Луганської області, складається з: А квартира у житловому будинку, Б сарай, В сарай, Г убиральня; 1-2 огорожа; 3 колонка питна, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с. 7-11). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 634441, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1119 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: вул. Садова, б.3, с. Привілля Троїцького району Луганської області (а.с. 12). Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~\~\~\~ З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON], відмови від прийняття спадщини не вчиняла, інші спадкоємці позов визнали, а також те, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов\~ підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved