Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

До суду звернулася позивачка [PERSON] з позовною заявою, у якій просить встановити факт припинення трудових відносин з 10.09.2014 року за трудовим договором укладеним між нею та фізичною особою підприємцем [PERSON], зареєстрованим Луганським міським центром зайнятості та зобов'язати Міловський районний центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір № 12011303815, укладений 07 листопада 2013 року між нею та фізичною особою підприємцем [PERSON], зареєстрований Луганським міським центром зайнятості. Стягнути з відповідача фізичної особи підприємця [PERSON] на її користь судові витрати у розмірі 704 гривень 80 копійок. . Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] обґрунтовує тим, що вона 07.11.2013 року уклала трудовий договір з фізичною особою - підприємцем [PERSON], який зареєстровано в Луганському міському центрі зайнятості того ж дняза № 12011303815. 10.09.2014 року у зв'язку з бойовими діями вона була звільнена за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України, про що зроблено відповідні відмітки в трудовому договорі та в трудовій книжці. У вересні 2018 позивачці було відмовлено Міловським районним центром зайнятості у постановці її на облік, як безробітної особи у зв'язку з тим, що колишній роботодавець [PERSON] не звернувся до центру зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору,та вона перебуває в базі як зайнята особа. На її письмове звернення до Міловського районного центру зайнятості з проханням зняти з реєстрації трудовий договір № 12011303815 від 07.11.2013 року, позивачці було відмовлено у зв'язку з відсутністю підстав. У зв'язку з тим, що трудові відносини з ФОП [PERSON] припинені, але процедура розірвання трудового договору не виконана, вона змушена звернутися до суду, бо не може стати на облік у центрі зайнятості, як безробітна особа або влаштуватися на іншу роботу. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Також, просила суд замінити відповідача з помилково вказаної у позовній заяві фізичної особи [PERSON], на ФОП [PERSON]. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала послалась на вище означені обставини. Відповідач [PERSON] у судове засідання на 13 год. 30 хв. 27.12.2018 року, 11 год. 30 хв. 16.01.2019 року, 09 год. 30 хв. 06.02.2019 року, 10 год. 30 хв. 25.02.2019 року не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у порядку передбаченому ч.11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не повідомив, яку слід вважати неповажною, відзив з запереченнями на позовну заяву не подав. Представник від третьої особи від Міловського районного центру зайнятості до суду не з'явився, однак до суду були надані клопотання про проведення судового засідання без участі представника . Відзиву з запереченнями проти позовної заяви надано не було. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Вислухавши позивачку , представника позивача , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як слід з копії паспорту [PERSON], вона є громадянкою України. (а.с.7) Згідно копії трудового договору від 07.11.2013 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір з 07.11.2013 року, за формою трудового договору між працівником та фізичною особою, яка виконує найману працю, який зареєстровано 07.11.2013 року Луганським міським центром зайнятості за № 12011303815, та 10.09.2014 року розірваний сторонами у зв'язку зі звільненням за власним бажанням, про що поставлені підписи сторін. Запис державної служби зайнятості про зняття його з реєстрації відсутній. (а.с.8) Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] [PERSON], остання, 07.11.2013 року була прийнята до роботу до фізичної особи - підприємця [PERSON] на посаду продавця продовольчих товарів за трудовим договором № 12011303815 від 07.11.2013 року зареєстрованим Луганським міським центром зайнятості, а 10.09.2014 року звільнена за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. (а.с.9-10) Як слід з листа Міловського районного центру зайнятості від 19.11.2018 року, [PERSON] було відмовлено у зняття з реєстрації трудового договору № 12011303815 у зв'язку з відсутністю для цього підстав. (а.с.12) Статтею ст. 38 Кодексу законів про працю України визначено право працівника на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, за своєю ініціативою. Згідно п. 8, п. 9, п. 10 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Пунктом 10 вказаного Порядку встановлено зобов'язання відповідальної особи центру зайнятості на підставі запису про зняття трудового договору з реєстрації, зробленого у книзі реєстрації трудових договорів, зробити і на примірниках трудового договору запис про зняття його з реєстрації. Відповідно до п. 14, п. 15 Порядку записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи, та посадова особа центру зайнятості підтверджує особистим підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника, і засвідчує їх печаткою. Таким чином, судом було встановлено, що між позивачкою та відповідачем 07.11.2013 року було укладено трудовий договір, який того ж дня було зареєстровано центром зайнятості, а 10.09.2014 року в ньому зроблено запис про його розірвання за ст. 38 КЗпП України, та поставлено підписи сторін, здійснено записи до трудової книжки позивачки. Однак, вказаний договір не знято з реєстрації центром зайнятості. Згідно записів у трудовій книжці, позивачка з 17.09.2018 року ніде не працює. Не зняття з реєстрації центром зайнятості вказаного трудового договору є перешкодою для постановки центром зайнятості на облік позивачки, як безробітної особи. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним факт розірвання трудового договору від 07.11.2013 року укладеного між позивачкою та відповідачем, який підлягає зняттю з реєстрації Міловським районним центром зайнятості Луганської області, вимоги позивачки законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved