Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до Сватківської сільської ради, третя особа Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права на спадщину та права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON], який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Після смерті батька відкрилась спадщина, земельна ділянка призначена для обслуговування житлового будинку - 0, 25 га та ведення підсобного господарства - 0, 3788 га, загальною площею 0, 6288 га, яка знаходиться на території Сватківської сільської ради і належала батькові на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Після смерті батька, він звернувся до Гадяцької державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини та дізналась, що на спадкове майно у вигляді земельної ділянки відсутні документи, що підтверджують право власності померлого на вказане майно. Отже до спадкового майна входить земельна ділянка площею 0, 6288 призначена для обслуговування житлового будинку - 0, 25 га та ведення підсобного господарства - 0, 3788 га, але у зв'язку з тим, що оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку було втрачено, а на померлу особу дублікат видати не можливо, тому він не може оформити спадкове майно. В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається із земельної ділянки розміром 0,6288 га, для обслуговування житлового будинку - 0, 25 га та ведення підсобного господарства - 0, 3788 га, що розташована території Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Посилаючись на те, що після смерті батька фактично прийняла спадщину мати [PERSON], так як на момент смерті [PERSON] проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. [INFO] померла [PERSON] У судове засідання позивач не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі. Також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій зазначив, що проти позовних вимог позивача [PERSON] не заперечує, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надала до суду лист, в якому просили цивільну справу розглядати без участі представника нотаріальної контори, проти позовних вимог не заперечують. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованих та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що 11.11.2002 року складено відповідний актовий запис № 26, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON] помер в 2002 році - правовідносини, пов'язані зі спадкуванням його майна, регулюються Цивільним кодексом Української РСР 1963 року. Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ч. 2 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; Відповідно до довідки, виданої виконкомом Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 12.04.2016 року № 204, [PERSON] був зареєстрований на день смерті [INFO] в [ADDRESS]. На день смерті [INFO] [PERSON] за даною адресою були зареєстровані дружина [PERSON]. Інших зареєстрованих станом на 10.11.2002 за даною адресою не значилося. Відповідно до листа Гадяцької державної нотаріальної контори № 273 від 01.06.2016 року після померлого [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа заведена на підставі фактичного прийняття. 21.04.2004 року видались свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та майновий пай на ім'я [PERSON] та [PERSON]. З урахуванням того, що [PERSON], є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 19.06.1949 року, а також враховуючи той факт, що [PERSON] на день смерті чоловіка проживала разом з ним, то суд приходить до висновку, що [PERSON] є такою, що фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] [INFO] померла [PERSON], про що 02.04.2012 року складено відповідний актовий запис № 8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.04.2012 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до листа Гадяцької державної нотаріальної контори № 326 від 06.07.2016 року після померлої [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] 13.11.2012 року видавались свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, передані для ведення сільськогосподарського виробництва на її ім'я. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 12.04.2016 року № 203 [PERSON] була зареєстрована на день смерті [INFO] в [ADDRESS]. На день смерті [INFO] [PERSON] за даною адресою була зареєстрована и проживала одна. Інших зареєстрованих станом на 29.03.2012 не значилось. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З урахуванням того, що [PERSON], є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.1946 року, а також враховуючи той факт, що [PERSON] звернулась в установлений термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], то суд приходить до висновку, що [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28.08.1971 року, [PERSON] та [PERSON] одружились, про що 28.08.1971 року зроблено в книзі записів актів громадянського стану про одруження відповідний запис № 14, після реєстрації одруження присвоєні прізвища: чоловікові та дружині - [PERSON]. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 19.04.2016 р. № 31-28-99.4-370/16-16 на ім'я [PERSON](помер [INFO]) отримано держаний акт на право приватної власності на землю: для обслуговування житлового будинку - 0, 25 га та ведення підсобного господарства - 0, 3788 га, серії [NUMBER], який видавався на підставі рішення виконавчого комітету Сватківської сільської ради № 29 від 29.12.1993 року та зареєстрований 02.08.2001 року за № 186. Площа земельної ділянки становить 0,6288 га. Дублікат державного акта на право приватної власності на земельну ділянку на померлу особу видати не має можливості. Відповідно до п.3.5. листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на площу 0, 6288 га, який видавався на підставі рішення виконавчого комітету Сватківської сільської ради № 29 від 29.12.1993 року та зареєстрований 02.08.2001 року за № 186. З урахуванням зазначеного, враховуючи, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], то суд приходить до висновку, що [PERSON] успадкувала право власності на вищезазначену земельну частку (пай). Відповідно до пояснень державної нотаріуса Жук Т.П. № 232/02-14 від 04.05.2016 р., що містяться в матеріалах справи, до Гадяцької державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] з питанням оформлення спадкових прав на майно померлого [INFO] [PERSON] До складу спадкового майно входить приватизована земельна ділянка передана для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, розташованого в с. Сватки Гадяцького району Полтавської області на яку відсутні правовстановлюючі документи. В зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно у нотаріуса немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №296/05 від 22.02.2012, не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, Таким чином, з урахуванням зазначеного, а також враховуючи той факт, що позивач не може належним чином оформити свої спадкові права у нотаріуса, суд прийшов до висновку, що вимога позивача правомірна, обґрунтована, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved