Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому з урахуванням поданих уточнень до позовних вимог просила припинити право спільної часткової власності на будинковолодіння №20-20/1 по вул.. Козацькій у м. Хмельницькому у звязку зі знищенням частики, що належала відповідачам і позначена на плані літ. А-1; визнати за нею право приватної власності на будинковолодіння №20/1 по вул.. Козацькій у м. Хмельницькому, в якому житловий будинок на пані розташування будівель позначений літерою Б-1; внести зміни до Державного реєстру прав власності в якому зареєструвати за нею право приватної власності на будинковолодіння №20/1 по вул.. Козацькій у м. Хмельницькому. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29 листопада 2014 року померла її мати [PERSON]. [PERSON] її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 7/20 частини домоволодіння №20/1 по вул.. Козацькій у м. Хмельницькому. Спадщину після смерті матері прийняла вона. З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на вказане домоволодіння. Проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно пославшись на те, що згідно правовстановлюючих документів її матері належало 7/20 частини домоволодіння №20-20/1 по вул.. Козацькій у м. Хмельницькому; а згідно акту обстеження вказаного домоволодіння решта його частини 13/20 знесена. Отже на даний спадкове майно фактично складається не з частики домоволодіння, є є цілим обєктом. Зазначила, що за адресою вул.. [PERSON] (колишня Красноказаччя) 20-20/1 у м. Хмельницькому було розташовано два житлових будинків, позначених літерами А-1 та Б-1. Оскільки власником вказаного домоволодіння була одна особа, а за законодавством, яке діяло на той час було заборонено мати у власності одній особі на одній земельній ділянці два будинки, то ці два будинки отримали адресу: [PERSON] 20-20/1 та буди визнанні частками цілого будинковолодіння. Будинок №20 за вказаною адресою і позначений літ.А-1 мав більшу площу та визначений як 13/20 частини, а інший будинок під літ.Б-1 - визначений як 7/20 частини. 31.21.1969 року частину будинку №20, який позначений літ.А-1 з визначеною часткою 13/20 за договором купівлі-продажу був придбаний [PERSON] на іншу частину в цьому ж будинку за рішенням Хмельницького міського суду від 21.05.1987 року було визнано право власності за Хмельницькою міською радою. Вказаний будинок фактично власниками не використовувався та почав руйнуватися та став аварійним. У звязку з цим [PERSON] отримав квартиру та переїхав з вказаного будинку, більше у ньому не проживав. З часом цей будинок зруйнувався. Отже станом на час відкриття спадщини спільної часткової власності на домоволодіння по вул.. Козацькій 20-20/1 у м. Хмельницькому не існувало, а належна [PERSON] і Хмельницькій міській раді частка у ньому знищена. Таким чином відповідно п.4 ч.1 ст.364 ЦК України право власності що належало Хмельницькій міській раді та [PERSON] у вказаному домоволодінні слід визнати таким, що припинено. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник Хмельницької міської ради позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що до складу спадкового майна, що належало матері позивачці входить 7/20 частини домоволодіння по вул.. Козацькій, 20-20/1 у м. Хмельницькому. Саме вказану частку і має право успадкувати позивач після смерті своєї матері. Вважала, що нотаріус безпідставно відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану частку домоволодіння. На наступні судові засідання представник відповідача не зявлявся, причини своєї неявки суд не повідомляв. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що вона є донькою [PERSON] знає що її батькові належала частка домоволодіння по вул.. Козацькій 20-20/1 у м. Хмельницькому. Коли цей будинок в якому проживав батько, розвалився, то він отримав квартиру у м. Хмельницькому. [PERSON] смерті батька спадщину прийняла його дружина (її мати) [PERSON] Коли [PERSON] померла то спадщину прийняла [PERSON] (згідно заповіту успадкувала квартиру) та вона, як спадкоємиця за законом (успадкувала грошові кошти у банківських установах). Також зазначила, що з часу виїзду з будинку по вул.. [PERSON], ні батько, ні мати, ні вона цим майном не цікавилися оскільки воно було знищено. Також зазначила, що наскільки їй відомо, її батько не звертався з вимогами про визначення належної йому частики вказаного домоволодіння , та після її знищення не звертався про припинення право власності на це майно. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Як встановлено з матеріалів справи [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про одруження (в якому підтверджений факт зміни прізвища позивача з «Герасимюк» на «Яремчук»). 29 листопада 2014 року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія І-БВ №246148, яке видане 29.11.2014 року відділом РАЦС по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького МРУЮ у Хмельницькій області. [PERSON] смерті [PERSON] відкрилася спадщина та за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] була заведена спадкова справа №1/2015. За приписами статей 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 3 та 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як встановлено з оглянутих матеріалів спадкової справи, єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] (позивач у справі). 10 липня 2015 року [PERSON] приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Вказане свідоцтво було видане на земельну ділянку площею 0,06 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул.. Козацька, 20/1 (цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка,) кадастровий номер 6810100000:07:001:0309), що належала на праві власності спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ХМ №036244, який виданий виконавчим комітетом Хмельницької міської ради 01.08.1997 року. Листом від 10.10.2015 року приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] повідомила [PERSON] про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на будинок, який розташований за адресою: м. Хмельницький, вул.. Козацька 20/1 з посиланням на те, що згідно правовстановлюючого документу: свідоцтва про право власності на спадщин, яке видане на імя [PERSON], остання успадкувала не цілий будинок, а частку, яка становить 7/20. Згідно довідки про технічний опис обєкта нерухомого майна житловий будинок Б-1 з надвірними будівлями складає 7/20 часток домоволодіння, а будинок під літ.А-1 який складав 13/20 часток знесено. За таких обставин зазначила, що будинок, який складав 7/20 частин домоволодіння по вул.. Козацькій 20-20/1 у м. Хмельницькому на даний час є цілим обєктом, а не часткою. У звязку з цим рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на цілий будинок по вул.. Козацькій, 20/1 у м. Хмельницькому. Згідно повідомлення №689428 від 15.04.2015 року Хмельницького БТІ встановлено, що за наслідками перевірки даних архіву домоволодіння 20-20/1 по вул.. Козацькій у м. Хмельницькому належить на праві часткової власності: [PERSON], розмір частки - 7/20; Хмельницькій міській рад, розмір частки - 325/1000 та [PERSON], розмір частки 325/1000. Згідно оглянутої в судовому засіданні інвентарної справи на домоволодіння, яке розташоване по вул.. Козацькій 20-20/1 у м. Хмельницькому встановлено, що 35% домоволодіння №20/1 по вул.. Козацькій ([PERSON]) у м. Хмельницькому належала на праві власності (на підставі свідоцтва про спадщину від 04.06.1936 року №25) [PERSON] 32,5 % домоволодіння 20-20/1 по вул.. Козацькій ([PERSON]) у м. Хмельницькому належала [PERSON] на підставі рішення народного суду 1-ї дільниці м. Проскурова від 11.11.1944 року. Решта 32,5 % вказаного домоволодіння належала на праві власності Проскурівськогї міської ради на підставі рішення №4 виконавчого комітету міської ради депутатів трудящих. Належну частку на праві приватної власності у розмірі 35% у вказаному домоволодіння [PERSON] подарувала [PERSON], про що 17.04.1956 року був складений договір дарування, який був посвідчений нотаріально та зареєстрований у реєстрі за № 2-1582. Як зазначено у договорі дарування вказана частка домоволодіння 20-20/1 по вул.. Козацькій у м. Хмельницького складається з двох одноповерхових житлових будинків під літерами А-1 та Б-1. Належну частку (32,5%) у праві власності на вказане домоволодіння [PERSON] 20.03.1950 року продала [PERSON], який 28.04.1950 року подарував [PERSON], про що були укладені відповідні договори купівлі-продажу та дарування, що посвідчені нотаріально. 31 грудня 1969 року між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, за яким останній купив належну продавця 32,5% частики домоволодіння №20-20/1 по вул.. Червонокозачій у м. Хмельницькому. Згідно вказаного договору зазначено, що вказане домоволодіння складається з двох глинобитних будинків. Також встановлено, що 23.11.1988 року [PERSON] помер. [PERSON] його смерті прийняла спадщину його дружина [PERSON] та останній 24.05.1989 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом. Вказане свідоцтво видане останній 7/20 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, яке знаходиться за адресою: м.Хмельницький, вул.. Краснокозаччя, 20-20/1. Згідно оглянутої спадкової справи №564-2003, яка була відкрита після смерті [PERSON] встановлено, що останній помер 30.09.2002 року. [PERSON] його смерті прийняла спадщину його дружина [PERSON] Також встановлено, що [PERSON] померла 26.07.2006 року. [PERSON] її смерті відкрилася спадщина яку прийняла [PERSON] (спадкоємець за заповітом, до складу спадщини за яким входить квартира [ADDRESS]) та [PERSON] на решту майна. Отже матеріалами справи встановлено, що домоволодіння 20-20/1 по вул.. Козацькій у м. Хмельницькому станом на момент виникнення спірних правовідносин (смерті [PERSON] 29.11.2014 року) належало на праві спільної часткової власності: [PERSON] (35% або 7/20 частини) та Хмельницькій міській раді і [PERSON] по 325/1000 частині відповідно. Відповідно до ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. За приписами ч.1, 2 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому\~законом. Як вбачається в матеріалах інвентарної справи міститься акт обстеження будинковолодіння від 12.06.2015 року згідно якого встановлено, що житловий будинок літ.«А-1» по вул.. Козацькій №20 з надвірними будівлями які до нього відносилися, що становив 13/20 частики всього домоволодіння і належав міській раді та [PERSON] в рівних частках кожному знесено. Згідно п.4 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна. За приписами частин 1 та 2 ст.349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Враховуючи вказану норму закону та обставини справи, суд вважає, що хоча фізично нерухомості, а саме житлового будинку «А-1» вже немає, однак юридично права на нерухоме майно продовжують існувати до внесення відповідних відомостей до реєстру. Крім того, суд звертає свою увагу на те, що частки спірного домоволодіння 20-20/1 по вул.. Казацькій у м. Хмельницькому співвласниками не виділялися, а також поділ цього майна е здійснювався. За таких обставин, зважаючи на це, що частки співвласників у вказаному домоволодінні в натурі не визначалися, посилання позивача на те, що належна частка відповідачам у розмірі 13/20 спірного домоволодіння складалася саме з житлового будинку під літ. «А-1» та належних до нього будівель, які на теперішній час знищені, суд, як на підставу вимог про припинення за відповідачами їх права власності на спірне домоволодіння, не приймає до уваги. З огляду на встановлені обставини справи, поданий позивачем позов підлягає задоволенню частково: та за позивачем слід визнати право власності на 7/20 частини домоволодіння, з надвірними будівлями який розташований за адресою: м. Хмельницький, вул. Казацька, будинок 20-20/1 в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 29 листопада 2014 року. В решті у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial