Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Заявник [PERSON] 10 жовтня 2016 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своєї заяви, [PERSON] зазначив, що він являється інвалідом та отримує відповідну пенсію по інвалідності. Згідно статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнобовязкове державне пенсійне страхування» призначається одна пенсія за її вибором. Після майбутнього закінчення терміну виплати пенсії по інвалідності, заявник має намір перейти на пенсію за вислугу років, згідно статті 12 (пункт «б») Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З метою визначення трудового стажу та права переходу на пенсію за вислугу років, відповідно до Закону, [PERSON] звернувся з письмовою заявою до Богодухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Листом управління від 23.01.2017 р. № 183-02/17, визначено його трудовий стаж згідно трудової книжки УКР № 2469387, що складає 25 років 4 місяці. Також заявнику було повідомлено про виявлені розбіжності між записами у трудовій книжні та архівній довідці від 20.01.2016 р. № 01-36, виданій архівним відділом Краснокутської РДА, котра складена на підставі розрахунково - платіжних відомостей за 1987 - 1988 р., 1991-2000 роки, а саме: - у трудовій книжці «запис за номером 1» - прийнятий в члени колгоспу ім.Крупської 01 серпня 1987 року, згідно архівної довідки - з липня 1987 року; - «запис за номером 2» - звільнений з членів колгоспу 24 листопада 1988 року, згідно архівної довідки - вересень 1988 року; - у трудовій книжці «запис за номером 3» - прийнятий в члени колгоспу «Промінь» 10 січня 1991 року, згідно архівної довідки - з лютого 1991 року; - «запис за номером 4» - звільнений з КСП «Промінь» 13 квітня 2000 року, згідно архівної довідки - березень 2000 року. Окрім цього, як вбачається з записів в трудовій книжці заявник в період з 14 квітня 2000 року по 05 січня 2001 року працював в ТОВ «Лан», в період з 07 вересня 2001 року по 27 серпня 2004 року в УДПОУ МВС, а в період з 27 серпня 2004 року по 13 січня 2016 року в ГУ МНС України. В звязку з вказаними розбіжностями, заявник не може оформити пенсію, що порушує його конституційні права, а тому [PERSON] був вимушений звернутися до суду з вищезазначеною заявою. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та прохав їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не зявився, однак надав заяву про слухання справи у відсутність представника. Суд, заслухавши пояснення заявника та свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно записами трудової книжки серії УКР №2469387 [PERSON] працював: - в період з 01 серпня 1987 року по 24 листопада 1988 року в колгоспі ім. «Крупської»; -в період з 10 січня 1991 року по 13 квітня 2000 року в КСП «Промінь». Натомість, з архівної довідки архівного відділу Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області № 01-36/10 від 20 січня 2016 року, котра складена на підставі розрахунково - платіжних відомостей за 1987 1988, 1991-2000 р.р. вбачається, що заявник [PERSON] працював в колгоспі ім. Крупської з липня 1987 по вересень 1988 року, а в КСП «Промінь» з лютого 1991 року по березень 2000 року. Однак, згідно зі ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків. Згідно з п. 20 вищезгаданого Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Окрім цього допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона в 1972 році була прийнята на роботу в колгосп Крупської, який в 1996 році було реорганізовано в КСП «Промінь» та пропрацювала в даному господарстві до 24.04.2000 року, на підтвердження чого надала копію трудової книжки, та підтвердила, що [PERSON] працював на зазначеному підприємстві трактористом та шофером повний робочий день. Також допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він був прийнятий на роботу в колгосп ім. Крупської (реорганізований в КСП «Промінь») в 1960 році та працював там до 2003 року на посаді шофера, на підтвердження чого надав копію трудової книжки, та підтвердив, що [PERSON] працював на зазначеному підприємстві трактористом та шофером повний робочий день. Виходячи з викладеного та враховуючи факт наявності всіх необхідних записів у належній [PERSON] трудовій книжці, суд дійшов висновку, що трудовий стаж заявника необхідно рахувати згідно його трудової книжки, а тому вимоги [PERSON] про встановлення факту його зайнятості повний робочий день в період з 01 серпня 1987 року по 24 листопада 1988 року в колгоспі ім. «Крупської» та в КСП «Промінь» в період з 10 січня 1991 року по 13 квітня 2000 року підлягають задоволенню. Що стосується вимог [PERSON] про встановлення факту його зайнятості повний робочий день в ТОВ «Лан»в період з 14 квітня 2000 року по 05 січня 2001 року, в УДПОУ МВС в період з 07 вересня 2001 року по 27 серпня 2004 року та в ГУ МНС України в період з 27 серпня 2004 року по 13 січня 2016 року, то вони задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виявлених розбіжностей в трудовій діяльності заявника з записами, вчиненими в його трудовій книжці серії УКР №2469387, яка, згідно ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення є основним документом, що підтверджує стаж роботи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial