Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з вказаним позовом в якому з урахуванням поданих уточнень зазначив, що 08 травня 2003 року він був прийнятий тимчасово на роботу в ВАТ «Хмельницькрибгосп», яке 13.08.2014 року було перейменоване на ПАТ «Хмельницькрибгосп», на період інкубації рибоводом-розрядником цеху заводського відтворення риб. 05 березня 2015 року він був звільнений з роботи у звязку з виходом на пенсію. В день звільнення з роботи він отримав лише трудову книжку. Розрахунок при звільненні з ним проведений не був. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.08.2015 року його позов до відповідача був задоволений та стягнуто на його користь з ПАТ «Хмельницькрибгосп» невиплачену заробітну плату у розмірі 11\~599,73 гривень, середній заробіток на час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.03.2015 року по 14.07.2015 рік (91 день) у розмірі 5\~124,21 гривня, а всього 16\~723,94 гривень. Вказану суму відповідач сплатив лише 15 лютого 2016 року. Таким чином, зважаючи на те, що за період з 15 липня 2015 року по 14 лютого 2016 рік відповідач допустив прострочення із розрахунку при його звільненні просив суд стягнути з останнього середній заробіток за цей період у сумі 8333,88 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON], та його представник [PERSON], позов підтримали, просили його задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що дійсно [PERSON] працював на вказаному підприємстві, звідки був звільнений 05.03.2015 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.08.2015 року з підприємства на користь позивача була стягнута заборгованість із заробітної плати та середній заробіток за час затримки із розрахунку. Вказане рішення суду було звернуто до виконання. Вказане рішення суду було виконано лише 15 лютого 2016 року. Причиною затримки розрахунку з позивачем стали обєктивні причини: кошти підприємства перебували на рахунках ПАТ «Національнйи кредит» який був ліквідований. Потім кошти підприємства були переведені до іншого банку в ПАТ «Приватбанк», але там вони були заблоковані у звязку із накладенням арешту. У наступне судове засідання представник відповідача не зявився, причини своєї неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як встановлено, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.08.2015 року позов [PERSON] до ПАТ «Хмельницьке виробниче сільськогосподарське-рибоводне підприємство» (цивільна справа №686/8182/15) був задоволений: стягнуто з ПАТ «Хмельницьке виробниче сільськогосподарське-рибоводне підприємство» на користь [PERSON] невиплачену заробітну плату у сумі 11\~599,73 гривень, середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 5\~124,21 гривень, а всього 16\~723,94 гривень. Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржено не було на воно набрало чинності 15.09.2015 року. При вирішенні даної справи судом першої інстанції було встановлено, що середній заробіток [PERSON] на вказаному підприємстві становив 56 грн.31 коп, а сам розрахунок компенсації за затримку розрахунку при звільненні проведений за період з 05.03.2015 року по 14.07.2015 рік. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, оскільки вищевказані обставини (факт роботи та час звільнення позивача з підприємства, розмір його середньоденного заробітку, факт вини відповідача у непроведенні повного розрахунку з позивачем при його звільненні) були встановлені вищевказаними судовими рішеннями, вони вважаються встановленими та переоцінці не підлягають. Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України у справі у справі 6-144ц13. Як встановлено з матеріалів справи позивач отримав повний розрахунок при звільненні лише 15 лютого 2016 року, що підтверджується випискою по його картковому рахунку відкритому в АБ «Ощадбанк». Таким чином суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки із проведенням остаточного розрахунку при звільненні за період з часу за який був стягнутий такий заробіток за попереднім рішенням суду з 15.07.2015 року по 14.02.2016 рік включно. Отже, середній заробіток за час затримки із проведення остаточного розрахунку при звільненні позивача за період з 15.07.2015 року по 14.02.2016 рік становить: 56,31 гривень (середньоденний заробіток позивача) * 148 робочих днів = 8333,88 гривень. Посилання представника відповідача, як на відсутність вини підприємства на фінансові складнощі із своєчасним розрахунком з позивачем та виконанням рішення суду, арешт коштів підприємства суд не приймає до уваги, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів таких обставин суду не представлено. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, 551,20 гривень.

Outcome: approved