Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Заступник прокурора Приморського району м. Одеси звернувся до суду в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до відповідача, в якому просить зобов'язати [PERSON] за власний рахунок привести нежитлове приміщення кафе «[INFO]», яке розташоване за адресою [ADDRESS] у первинний стан згідно технічного паспорту від 15.05.2003 р., шляхом знесення самовільної прибудови другого поверху загальною площею 40 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачу на праві приватної власності належить нежитлове приміщення кафе «[INFO]», загальною площею 505,1 кв.м., яке розташоване за адресою [ADDRESS]. В результаті проведеної перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області встановлено порушення [PERSON] вимог ст.ст. 34, 36, 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме здійснення реконструкції без дозвільних документів та всупереч законодавству України. Так, відповідачем самовільно здійснено будівельні роботи з реконструкції нежитлового приміщення другого поверху кафе «[INFO]» шляхом добудови 40 кв.м. нежитлового приміщення. Представник прокурори Приморського району м. Одеси позовні вимоги підтримала, просить задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області неоднарозово повідомлялася належним чином. Відповідач та його представник, у судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання представник відповідача була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справу у відсутності відповідача та його представника до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] на праві приватної власності належить нежитлова будівля кафе «[INFO]», загальною площею 505,1 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS], про що свідчить Свідоцтво про право власності серії САА №435853 від 18.08.2004 року, видане на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 10.08.2004 р. №2614. Згідно технічного паспорту від 15 травня 2003 року нежитлова будівля кафе «[INFO]» складається з двоповерхової нежитлової будівлі загальною площею 505,1 кв.м.: першого поверху - 201.9 кв.м., другого поверху - 220,8 кв.м. та антресолі 82.4 кв.м., яка згідно форми №6-б на нежитлові та житлові приміщення складається з 19.підсобне приміщення - 14.8 кв.м.; 20.міжсходовий простір - 6.1 кв.м., 21.підсобне приміщення - 61.5 кв.м. 14 червня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, на підставі наказу №999 від 14.06.2013 року, було проведено позапланову перевірку дотримання ПП [PERSON] вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. В результаті проведеної перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області складено акт від 14.06.2013 р., зі змісту якого вбачається, що [PERSON] проведено реконструкцію нежитлового приміщення кафе «[INFO]», яке розташоване за адресою: [ADDRESS], та самовільно збільшено загальну площу другого поверху нежитлової будівлі на 40 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Аналіз наведеної норми свідчить про те, що критеріями самочинного будівництва є: будівництво на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, будівництво, здійснене без дозволу або проекту, будівництво, здійснене з порушенням норм і правил. Згідно з ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (реконструкція) об'єкта здійснюється відповідно до затвердженої документації, державних стандартів норм та правил. Статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», врегульовано питання виконання будівельних робіт. Так, згідно частини 3 зазначеної статті, право на виконання будівельних робіт надається замовнику після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів не прийнятих в експлуатацію забороняється. Отже, у судовому засіданні встановлено, що відповідач самовільно здійснено будівельні роботи, без відповідної дозвільної документації, з реконструкції нежитлового приміщення другого поверху кафе «[INFO]», яке розташоване за адресою: [ADDRESS], та самовільно, шляхом добудови 40 кв.м. нежитлового приміщення. Згідно приписів статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган державного архітектурно-будівельного контролю має право звернутися з позовом до суду про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до [PERSON] про приведення нежитлової будівлі у попередній стан шляхом знесення самовільно зведеної прибудови, обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до пункту 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, зазначених законом. В тому числі, такі випадки передбачені, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. 45 ЦПК України, згідно яких прокурор має право звертатися до суду з заявами про захист прав і свобод інтересів держави. У відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №6374-VI від сплати судового збору звільняються органи прокуратури - при здійсненні своїх повноважень. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №6374-VI (в редакції від 09.06.2013 р., що діяла на час подання до суду позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» установлено у 2013 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1147 гривень.

Outcome: approved