Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] із позовною заявою до Петрівсько-Роменської територіальної громади про визнання права на спадщину. У своїй позовній заяві позивач вказує, що [INFO] померла її баба [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та проживала [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), розміром 3,89 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП «Зоря», що знаходилось на території Петрівсько-Роменської сільської ради і належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Позивач, як онука померлої, є її єдиним спадкоємцем, оскільки на час відкриття спадщини її батька, тобто сина спадкодавця, не було в живих, тому вона подала заяву про прийняття спадщини до Гадяцької державної нотаріальної контори, проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно, у зв`язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай). У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Петрівсько-Роменської територіальної громади у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Петрівсько-Роменської територіальної громади про визнання права на спадщину, підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO]. Як зазначено у свідоцтві про народження, батьком позивача [PERSON], дошлюбне прізвище якої [PERSON], що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, є [PERSON], 1931 року народження. Батько позивача [PERSON], помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, померлий [PERSON] (батько позивача) був сином померлої [PERSON]. Таким чином, з наведених вище доказів вбачається, що позивач [PERSON] є внукою померлої [PERSON]. Частиною 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до довідки Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району, померла баба [PERSON], на день смерті [INFO], проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. На день смерті з нею була зареєстрована невістка - [PERSON]. Інших зареєстрованих осіб в даному будинку не значилось. Як зазначено у довідці виконавчого комітету Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району, позивач [PERSON] дійсно вступила в управління майном після смерті [INFO] баби[PERSON], а саме в шестимісячний строк після її смерті, користувалась майном померлої, проводила ремонт, обробляла город. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року (дата набрання чинності ЦК України) застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Пункт 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР передбачав, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як значиться у повідомленні Гадяцької державної нотаріальної контори, після померлого [INFO] [PERSON] (батька позивача) із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Після померлої [INFO] [PERSON], згідно алфавітної книги обліку спадкових справ, із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось, відомості про інших спадкоємців відсутні. Крім того, відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори, позивач [PERSON] зверталась до нотаріуса з питанням оформлення спадкових прав на майно померлої [INFO] [PERSON]. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 3,89 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] на ім`я [PERSON] виготовлявся, але у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) не реєструвався та не видавався. У зв`язку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай) відсутній, у нотаріуса немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно. Згідно довідки, відділу Держземагентства у Гадяцькому районі, покійній [PERSON] належить право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «Зоря», розміром 3,89 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] виготовлявся, але у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Петрівсько-Роменській сільській раді не реєструвався та не видавався. Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 15.04.2015 року за параметрами запиту: «[PERSON], дата смерті - [INFO] та [PERSON], дата смерті - [INFO]» інформація у Спадковому реєстрі відсутня. У п. 11 Постанови Пленуму Верховго суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року. Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, про що зазначає ст. 1218 ЦК України. На підставі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «Зоря», розміром 3,89 в умовних кадастрових гектарах, є спадковим майном, що залишилось після смерті [INFO] [PERSON]. Позивач відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, іншого порядку визнати за нею право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved