Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] з вище зазначеним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 10.06.1993 р. її покійний чоловік [PERSON] отримав ордер на житлове приміщення [ADDRESS]. [INFO] він помер. Після померлого відкрилась спадщина, право власності на яку у відповідності до закону оформлено не було, при цьому державним нотаріусом 15 - ї Київської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючого документа. Зазначена квартира перебуває на балансі в ЖБК «Дніпровець», при цьому [PERSON] в повному обсязі було сплачено пайовий внесок за квартиру. Враховуючи той факт, що спадкоємець заповіту не залишив, а спадкоємцем першої черги за законом є вона та діти, які відмовились від спадку, тому просить визнати за собою право власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладене у позові. Від відповідачів - [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник відповідача - ЖБК «Дніпровець» в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 06.12.1976 р. [PERSON] отримав ордер на житлове приміщення в будинку ЖБК «Дніпровець» - на кв. [ADDRESS] для сім»ї у складі трьох осіб: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У відповідності до Свідоцтва про одруження, [PERSON] та позивач 20.08.1972р. зареєстрували шлюб. Від шлюбу в них народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до довідки від 08.04.2015р., виданої Житлово - будівельним кооперативом «Дніпровець» сума паєнакопичення за квартиру [ADDRESS] сплачена в повному обсязі. У відповідності до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово - будівельного, дачно - будівельного, гаражно - будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверхню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкоємець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 1261, 1267 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Відповідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Особи, які входять до кола спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] є дружина померлого - позивач [PERSON] та діти померлого - відповідачі [PERSON], [PERSON], однак останні відмовилися від прийняття спадщини, про що свідчить заява, адресована в нотаріальну контору, що наявна в матеріалах спадкової справи, копія якої долучена до матеріалів справи. Згідно зі ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлового - будівельного, дачно - будівельного, гаражно - будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово - будівельного, дачно - будівельного, гаражно - будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Відповідно до ст. 384 ЦК України, член житлово - будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово - будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Оскільки сума пайового внеску виплачена повністю, то [PERSON] фактично був власником спірної квартири. Разом з тим, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 визначено, що один з документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності. У відповідності до листа Міністерства юстиції від 12.01.2005, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно з матеріалів спадкової справи вбачається, що державним нотаріусом 15 - ї Київської державної нотаріальної контори була проведена перевірка щодо родинних відносин між спадкоємцем і спадкодавцем. 18 грудня 2014 року державним нотаріусом 15 - ї Київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за відсутності правовстановлюючих документів на квартиру. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, пайові внески за квартиру [ADDRESS] було сплачені в період перебування позивача та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України та ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи зазначене, 1/2 частина квартири [ADDRESS] належить позивачу на праві спільної сумісної власності подружжя. З огляду на викладене, об'єктивно дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи той факт, що виплата паєнакопичення відбулась, суд дійшов висновку, що доводи, викладені в позові, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання за позивачем права власності.

Outcome: approved