Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Заявник 01.07.2016 року звернулась до суду із відповідною заявою, в якій просила встановити факт смерті свого чоловіка [PERSON], що помер на тимчасово окупованій території [INFO]. В обґрунтування заяви посилалась на те, що вона проживала з чоловіком в [ADDRESS]. У зв'язку із бойовими діями на території області вимушено переїхали до м.Харкова, де проживали у родичів. В 2015 році здоров'я чоловіка значно погіршилось, він переніс чотири інсульти, але він вирішив поїхати до додому в Луганську область помирати. Вона поховала чоловіка в рідному селищі, та поїхала до м.Харкова за місцем тимчасового перебування. Звернулась до відділу реєстрації актів цивільного стану щодо отримання свідоцтва про смерть чоловіка, але їй відмовили та рекомендували звернутись до суду. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та просила його задовольнити. Пояснила суду, що померлий її чоловік, він останнім часом хворів, переніс декілька інсультів, вирішив поїхати додому в смт.Маломиколаївка, там йому стало ще гірше та він втратив свідомість, декілька днів пролежав вдома, потім [INFO] помер. В той же день вона поховала чоловіка на кладовищі в смт.Маломиколаївка. Встановлення факту смерті їй необхідно для оформлення виплат на поховання та отримання пенсії за останні два місці. Також суду пояснила, що її мати померла [INFO], а [INFO] помер чоловік, в родині відбулось одразу два похорону. Представник заінтересованої особи Орджонікідзевського районного в місті Харкові Відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, УПФУ Орджонікідзевського району м.Харкова, в судове засідання не з'явились, копія заяви та додатки до неї, судова повістка отримані, причини неявки суду не повідомлені. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до вимог ст.257-1 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до вимог частини 2 зазначеної статті така категорія справ розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], в селі Серби, Ємільчинського району Житомирської області, був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 21.06.2011 року, про що свідчить копія його паспорту. Відповідно до довідки від 18.11.2014 року №6332000995 був взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території в м.Харкові. Заявниця у справі є дружиною померлого [PERSON], їх шлюб було зареєстровано 20 червня 2011 року виконкомом Маломиколаївської селищної ради Антрацитівського району Луганської області, актовий запис №01, про що свідчить надана копія свідоцтва про шлюб. Заявниця [PERSON] також зареєстрована за адресою [ADDRESS], про що свідчить копія її паспорту. Відповідно до довідки від 30.06.2016 року №6332015142 взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою [ADDRESS]. Як вбачається з довідки про причину смерті №49 від 11.05.2016 року [PERSON], [INFO], помер [INFO], причина смерті хронічна серцева недостатність ІІІ ступеню, ІХС, кардіосклероз дифузний. Довідка видана лікарем Антрацитівської центральної багатопрофільної поліклініки [PERSON]. З метою отримання свідоцтва про смерть чоловіка заявниця зверталась до Орджонікідзевського районного в місті Харкові Відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області та у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті заявником пред'явлено документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, про що свідчить копія відмови від 29.06.2016 року за №1226/12-04-05. Досліджені в судовому засіданні письмові докази також були підтверджені показами свідка. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є онукою заявниці. Вона навчається в м.Харкові, мешкає в гуртожитку, 08 травня 2016 року їй повідомили, що померла прабабуся, вона збиралась їхати на похорон, та [INFO] їй повідомили, що помер ще й дідусь. Знає, що дідусь хворів, декілька днів був без свідомості, помер вдома. Вона була присутня на похороні, була також їх родичі, друзі та колишні колеги дідуся. Підтвердила, що дідуся поховали на кладовищі в смт.Маломиколаївка. Враховуючи всі досліджені в ході розгляду справи письмові докази, покази свідка, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON], [INFO] в смт. Маломиколаївка Антрацитівського району Луганської області, підтверджений. Оскільки населенні пункти Антрацитівського району Луганської області, відповідно до розпорядження КМУ №428-р від 05.05.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, отримання свідоцтва про смерть на підставі довідки виданої Антрацитівською центральною багатопрофільною поліклінікою не є можливим. Тому суд вважає за необхідне встановити факт смерті в судовому порядку з метою забезпечення реалізації прав заявника. Відповідно до вимог ч.4 ст.257-1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню та його скарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved