Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

До суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.07.2017 року з вини [PERSON] , який керував автомобілем Шкода д/н [NUMBER] у м. Херсоні сталося зіткнення з автомобілем Сузуки д/н [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , внаслідок чого транспортний засіб отримав пошкодження. Вина відповідача [PERSON] у ДТП підтверджується постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.10.2017 року. На дату вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Заподіяна відповідачем внаслідок ДТП шкода, не була відшкодована потерпілій особі. Тому власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 17992,73 грн. Посилаючись на вимоги пункту 38.2.1 ст. 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспорту пригоду, та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2019 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 січня 2020 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, вивчив вимоги позовної заяви, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] 31.07.2017 року о 16-45 год. в м. Херсоні на перехресті Бриславське шосе вул. Миру, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, д/н [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль Suzuki Vitara, д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.10.2017 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (арк. справи 7). У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність особи, яка експлуатує автомобіль Suzuki Vitara, д/н [NUMBER] була застрахована в АТ «СК «Аха Страхування» відповідно до страхового полісу № [NUMBER] 4764736 (арк. справи 6). Відповідальність особи, що експлуатує транспортний засіб Skoda Octavia, д/н [NUMBER] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Згідно звіту №146/08-17 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням автомобілю Suzuki Vitara, д/н [NUMBER] , складеного 24.08.2017 року ТОВ «СОС Сервис Україна» вартість збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу Suzuki Vitara, д/н [NUMBER] становить 21591,28 грн. (арк. справи 12-23). У зв`язку з настанням події, МТСБУ 19.09.2017 року здійснило виплату відшкодування власнику транспортного засобу - [PERSON] в розмірі 17992,73 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1262189 (арк. справи 8). Крім того, позивачем понесені витрати у сумі 690,00\~грн.\~за послуги\~аварійного комісара,\~що підтверджується\~платіжними дорученнями\~№1260654\~від 12.10.2017\~року (арк. справи 10) 28.11.2017 року №3.1-05/30795 відповідачу було направлено лист з вимогою сплатити суму заподіяної шкоди. До теперішнього часу відповідач вказаної суми не сплатив (арк. справи 24). Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом Відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно, до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно до ст. ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право на відшкодування збитків, в зв`язку із чим, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 06 серпня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved