Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Ємільчинське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно виплаченої пенсії в сумі 1691,10 грн. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що з 07.12.2004 року до 22.10.2007 року в управлінні Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області перебувала на обліку [PERSON] як отримувач пенсії по втраті годувальника (померлого батька [PERSON]) на дитину [PERSON], [INFO], відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ. 07.12.2004 року відповідач звернулася до управління із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, при цьому, в поданій заяві вона зобов'язувалася повідомляти органи, що призначають та виплачують пенсію, про обставини, що можуть вплинути на її пенсійне забезпечення. В разі не виконання цього обовязку і одержання в звязку з цим зайвих сум пенсій , пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію заподіяну шкоду. За період з 01.09.2005 року по 31.12.2007 року [PERSON] проводилася доплата в розмірі 10 грн. 50 коп. відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до довідки професійно-технічного училища №10 від 22.10.2007 року за №254, [PERSON] навчався у період з 01.09.2005 року по 30.06.2008 року, тобто проживав у зоні гарантованого добровільного відселення. Відповідно до вище викладеного, [PERSON] отримала кошти в період з 01.09.2005 року по 31.12.2007 року, які відповідно до чинного законодавства, виплачуються громадянам, які проживають в іншій зоні. 22.10.2007 року управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було проведено перерахунок пенсії у звязку з працевлаштуванням, в результаті даного перерахунку виникла переплата пенсії в сумі 1691,10 грн. Представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідач, в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позов не визнає. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено,\~що [PERSON],\~перебувала на\~обліку в\~Ємільчинському об'єднаному\~управлінні Пенсійного\~фонду України\~в Житомирській\~області та\~отримувала пенсію\~по втраті\~годувальника згідно\~Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до ст.5 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на соціальну пенсію мають усі непрацездатні громадяни на умовах, що визначаються цим Законом. Статтею 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення» соціальні пенсії призначаються та виплачуються непрацюючим громадянам, крім інвалідів з дитинства. За період з 01.09.2005 року по 31.12.2007 року [PERSON] проводилася доплата в розмірі 10 грн. 50 коп. відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до довідки професійно-технічного училища №10 від 22.10.2007 року за №254, [PERSON] навчався у період з 01.09.2005 року по 30.06.2008 року, тобто проживав у зоні гарантованого добровільного відселення. (а.с.22). Відповідно до вище викладеного, [PERSON] отримала кошти в період з 01.09.2005 року по 31.12.2007 року, які відповідно до чинного законодавства, виплачуються громадянам, які проживають в іншій зоні. 07.12.2004 року відповідач звернулася до управління із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, при цьому, в поданій заяві вона зобов'язувалася повідомляти органи, що призначають та виплачують пенсію, про обставини, що можуть вплинути на її пенсійне забезпечення. В разі не виконання цього обовязку і одержання в звязку з цим зайвих сум пенсій , пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію заподіяну шкоду. В разі не виконання цього обовязку і одержання в звязку з цим зайвих сум пенсій , пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію заподіяну шкоду. (а.с.41). Згідно розрахунку Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сума надміру виплаченої [PERSON] пенсії становить 1691,10 грн. (а.с. 3). 17.03.2012 року управлінням Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області було прийняті рішення про утримання суми переплати пенсії по 50% щомісячно до повного погашення. Але відповідач не повернула суму переплати пенсії. Відповідно до\~ст. 1215 ЦК України\~не підлягають поверненню безпідставно набуті пенсії, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. За змістом зазначеної норми пенсія не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень\~ст. 1215 ЦК України\~дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою пенсія не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22 січня 2014 року по справі № 6-151цс13 та постанові від 2 липня 2014 року по справі № 6-91цс14. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Відповідно до\~ст.102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»\~пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, про що відповідач був повідомлений і мається його підпис у заяві про призначення пенсії. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію, заподіяну шкоду. Згідно\~ст. 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»\~стягнення сум пенсії, надміру виплачених пенсіонерові, внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо),стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Діючим законодавством встановлений вичерпний перелік підстав для стягнення надмірно сплачених грошових коштів у вигляді пенсії з одержувача. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим\~Постановою Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року. Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до\~ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. З огляду на зазначене, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно з п.6 ч.1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до\~ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved