Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01 жовтня 1991 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який являється інвалідом з дитинства першої А групи інвалідності. Коштів на утримання дитини - інваліда не вистачає, так як вони всі йдуть на його лікування. Протягом тривалого часу відповідач матеріальної допомоги на сина інваліда не надає, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина інваліда в розмірі ? усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду, довічно. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце розгляду справи згідно ст.128 ЦПК України був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 квітня 1984 року « исполкомом Петровского горсовета Ворошиловоградской области» (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 10 серпня 1992 року, шлюб між [PERSON] Олексієвичем та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 01 жовтня 1991 року зроблено запис № 529 (а.с.4). [PERSON] , [INFO] є інвалідом першої групи з дитинства, що підтверджується копією посвідчення № [NUMBER], виданого 04.08.2000 року (а.с.6). Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 061979, виданої 09.11.2011 року, [PERSON] , [INFO] є інвалідом першої А групи інвалідності з дитинства, інвалідність встановлена безстроково, потребує постійного стороннього догляду (а.с.5). В силу вимог ст. 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Положеннями ч.1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Мінімальний розмір на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини інваліда не надає. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за станом здоровя не може виконувати своїх обовязків по утриманню повнолітнього сина, який є інвалідом. Таким чином, беручи до уваги те, що вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання повнолітньому сину не надає, а також враховуючи розмір аліментів, які просить стягнути позивач, ненадання суду відомостей відповідачем про свій стан здоров'я, наявність інших утриманців, беручи до уваги норму законодавства про рівні обов'язки батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства першої А групи інвалідності та потребує постійного стороннього догляду, виходячи з забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, в зв`язку з чим необхідно стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина інваліда [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду, довічно. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved