Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на важку розумову відсталість з поведінковими розладами, що потребують догляду та лікування, обумовлені органічним ураженням ЦНС (перинатальна енцефалопатія). З явищами енурезу та енкопрезу, окорухових розладів, що обумовлює безпорадність та неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Під час обстеження [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дав у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. 16.06.2015 р. хворий [PERSON] оглянутий черговим лікарем та комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та його лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні не зміг висловити своєї позиції щодо запропонованої госпіталізації в ХОПЛ № 1. Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає на важку розумову відсталість з поведінковими розладами, що потребують догляду та лікування, обумовлені органічним ураженням ЦНС (перинатальна енцефалопатія). З явищами енурезу та енкопрезу, окорухових розладів. Під час обстеження хворий усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дав у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. Зазначене захворювання є тяжким, що обумовлює безпорадність та неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Наведене підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 16.06.2015 р., поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 3954 відтак існують підстави визначені ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу. Тому хворий потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.

Outcome: approved