Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до слідчих Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області [PERSON], [PERSON], [PERSON], Головного Управління Державної казначейської служби України в Одеської області, Головного Управління Національної поліції в Одеській області про стягнення моральної шкоди у розмірі 1\~700\~000 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що внаслідок незаконних дій органів досудового слідства протягом тривалого часу йому як потерпілому було завдано значної моральної шкоди, що виразилось у незаконних рішеннях слідчих з приводу затягування досудового розслідування, відмови в порушенні кримінальної справи, закриття кримінального провадження стосовно водія автомобіля, які неодноразово скасовувались ухвалами судів. Позивач надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується, належними доказами, жодних клопотань, заперечень до суду не надавали. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 листопада 2001 року в 22 години 40 хвилин водій [PERSON] управляючи за дорученням автомобілем «Фольцваген-Пассад» д/н № 46300 ОЄ по вулиці Миколаївська дорога перевищив встановлену швидкість та неправильно здійснив обгін мікроавтобуса, різко виїхав з правої сторони на ліву полосу зустрічного напрямку, в результаті чого наніс смертельні травми [PERSON] [INFO] (сину позивача), який стояв на лівій розмежувальній смузі частини дороги; 13 листопада 2001 року потерпілий помер. 11 грудня 2001 року слідчий СО по ДТП СУ ДУМВС України в Одеській області [PERSON] виніс постанову про відмову у порушенні кримінальної справи відносно водія [PERSON], яка буда скасована апеляційним судом Одеської області 09 березня 2004 року, а матеріали повернуто для додаткової перевірки. Позивач зазначає, що дії слідчого Лобанова Є.Н. грубо порушили його Конституційні і процесуальні права. Матеріали були передані слідчому Супроненко А.П. який повторно 19.02.2007 року, 20.08.2009 року, затягуючи строки розгляду вказаного ДТП, виніс постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно водія [PERSON], які скасовані ухвалами Київського районного суду міста Одеси від 20.11.2006 року та 18.03.2010 року. 14 лютого 2014 року матеріали повернуто до відділу розслідування . Слідчий по ДТП [PERSON] навмисно, перешкоджаючи встановленню істини по справі, 19 березня 2015 року, постановою закрив кримінальне провадження, яка була скасована Київським районним судом міста Одеси від 19.03.2015 року, а матеріали кримінальної справи направлені слідчому для виконання обєктивного розслідування ДТП. 30 червня 2015 року слідчий Ніколов В.М. повторно виніс постанову, якою закрив кримінальне провадження, яка була скасована ухвалою Київського районного суду міста Одеси 24 липня 2015 року, а матеріали повернуто в відділ розслідування ДТП СУ ДУМВС України в Одеській області. Посилаючись на те, що слідчі органи на сьогоднішній день не виконали свої обовязки щодо розслідування ДТП, неправомірними діями перешкоджають встановленню істини, та з урахуванням ст. 1176 ЦК України просив суд стягнути за рахунок державного бюджету спричинену ними моральну шкоду в розмірі 1 700 000 гривень. При цьому просить врахувати тривалість розслідування кримінальної справи, безпідставність закриття кримінального провадження, цинічне неодноразове нехтування фактами, встановленими процесуальними рішеннями судів щодо неналежного розгляду заяви позивача, стан його здоровя та душевні страждання, внаслідок втрати сина та неспроможності притягнути до відповідальності винну особу, відчуття безпорадності перед слідчими органами в доведенні фактів, які мають істотне значення для розслідування та встановлення реальних обставин ДТП. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом визначені в ч. 2 цієї статті. Статтями 10-11 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, в спричиненні фізичній чи юридичній особі майнової чи немайнової (моральної) шкоди (ст.ст. 1166-1167 ЦК). Відповідно до ч.6 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої (ніж передбачено в ч.ч.1-5 цієї статті) незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Згідно зі статею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб, при здійсненні ними своїх повноважень. Моральна (немайнова) шкода - наслідки правопорушення, які не мають економічного змісту і вартісної форми і можуть полягати у: 1) фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна (немайнова) шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем. Враховуючи викладене та

Outcome: approved