Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 14 травня 2008 року померла мати позивача [PERSON]. За життя вона отримала право на земельну частку (пай) розміром 13,75 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Малоолександрівське» Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ №0036293 виданого 30 листопада 1996 року, який було втрачено. З вказаних вище земель на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛГ №099099, зареєстрованого 05 вересня 2002 року спадкодавець отримала право власності на земельну ділянку площею 7,5652 га, угіддя рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державні акти на право власності на земельні ділянки (сільськогосподарські угіддя): сіножаті 0, 38 умовних кадастрових га та пасовища 2,57 умовних кадастрових га [PERSON] отримати не встигла, так як 14 травня 2008 року померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні їй земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛГ №099099, зареєстрований 05 вересня 2002 року, площею 7,5652 га, угіддя рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області, та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЛГ №0036293 виданого 30 листопада 1996 року, зареєстрованого за №117 площею 13,75 умовних кадастрових га у землях КСП «Малоолександрівське» Троїцького району Луганської області. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який проживав в матірю на час відкриття спадщини та прийняв спадщину. Не зважаючи на те, що спадкоємець зареєстрований та проживає за адресою: вул.1 Травня, б. 95, с.Малоолександрівка Троїцького району Луганської області, він фактично проживав однією сімєю зі своєю матірю, був пов'язаний спільним побутом, мав взаємні права та обовязки, вони вели спільне господарство. Позивач доглядав, надавав допомогу матері, а після смерті здійснив її поховання. На підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 28 травня 2008 року право власності на державний акт на право власності а землю серії IV-ЛГ №099099 зареєстрований 05 вересня 2002 року на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 7,5652 визнано на позивачем, а право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЛГ №0036293, площею 13,75 умовних кадастрових га залишилось не переоформленим. У звязку із втратою оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0036293 на імя [PERSON] втрачений, позивачу було відмовлено Троїцькою державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи той факт, що у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документа, він позбавлений можливості нотаріального посвідчення та можливості звернутися у встановленому законом порядку із заявою про виділення йому земельних ділянок в натурі (на місцевості), оскільки він є власником зазначеного вище сертифікату, а також здійснення державної реєстрації права власності на відповідне майно. У звязку з цим позивач змушений звернутись до суду. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити, про що надали відповідну заяву. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, до початку підготовчого засідання від Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області надійшла заява, згідно якої відповідач просить справу розглядати без участі його представника. Причини неявки представника Троїцької Державної нотаріальна контора Луганської області суду невідомі. Про дату, місце та час судового засідання вона повідомлялась завчасно, належним чином. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІІ-УР №075547, [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с.17). Відповідно до копії Сертифіката на земельну частку (пай) серії ЛГ №0036293, виданого 30 листопада 1996 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Малоолександрівське» розміром 13,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.19). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №165188 від 16 травня 2008 року, [PERSON] померла 14 травня 2008 року (а.с.18). Відповідно до копії рішення Троїцького районного суду Луганської області від 28 травня 2008 року, за [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку площею 7,5652 га, розташовану на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом серії IV-ЛГ №099099, виданим 05 вересня 2002 року [PERSON] (а.с.27). Згідно копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №011992, [PERSON] на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 28 травня 2008 року є власником земельної ділянки площею 7,5652 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с.20). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 серпня 2018 року, виданої державним нотаріусом Троїцької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо земельної частки (паю), розташованої на території КСП «Малоолександрівське», належної його матері [PERSON], яка померла 14 травня 2008 року у звязку із відсутністю оригінала документа, що підтверджує право власності на земельну частку (пай) (а.с.21-22). Позивачем було розміщене оголошення про втрату сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛГ №0036293, виданого Троїцькою РДА на імя [PERSON] (а.с.28) Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 03 серпня 2018 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Малоолександрівське» серії ЛГ №0036293 від 30 листопада 1996 року, громадянка [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛГ №099099 від 05 вересня 2002 року, розташовану на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,5652 га, кадастровий номер 4425487000:12:002:0020, який не зареєстрований в НКС, угіддя-рілля). Залишок невиділених в натурі (на місцевості) сільськогосподарських угідь складає 2,95 умовних кадастрових гектарів, з яких: сіножаті 0,38 умовних кадастрових гектарів, пасовища - 2,57 умовних кадастрових гектарів (а.с.23). Відповідно до Відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою, наданих Головним управлінням Держгеокадастру, до складу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тимонівської сільської ради, яка належить [PERSON], входять пасовища площею 2,57 умовних кадастрових гектар та сіножаті площею 0,38 умовних кадастрових гектар (а.с.24). [PERSON], [INFO], яка померла 14 травня 2008 року, була зареєстрована та постійно проживала одна за адресою: вул. 1 Травня, б. 94, с.Малоолександрівка Троїцького району Луганської області, що підтверджується довідкою Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області №556 від 31 липня 2018 року (а.с.25). Згідно довідки Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області від 31 липня 2018 року №557, [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований та проживає за адресою: вул. 1 Травня, б. 95, село Малоолександрівка Троїцького району Луганської області із сином [PERSON] (а.с.26). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ \~ \~ \~Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає\~ встановленій законодавством сукупності функцій\~ притаманній\~ юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.\~ Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного\~ Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі\~ свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться єдиним спадкоємцем майна померлої, оскільки на момент смерті матері проживав разом з нею, так як позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved