Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

До суду надійшла заява завідуючої 3-м відділенням КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] без її згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 25.05.2015 року була визнана судом недієздатною, 24.11.2016 року госпіталізована до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни».16.05.2017 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів - психіатрів. Комісією винесено рішення про необхідність продовження лікування пацієнтки в психіатричному стаціонарі. Комісія прийшла до висновку, що на теперішній час [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді: «Розлади особистості та поведінки органічної етіології, з частими судомними нападами, вираженими змінами особистості по органічному типу, зниженням памяті та інтелекту, дисфоріями, агресією», що обумовлює її небезпеку для себе, може завдати суттєву шкоду її здоровю. Пацієнтка не здатна задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Тому просила ухвалити рішення про продовження госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON] в психіатричному стаціонарі КЗ «Перша ОСЛ м.Ромни» на строк до шести місяців. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. [PERSON] в попередньому судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала. В дане судове засідання [PERSON] не зявилася, згідно довідки 1 ОСЛ характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає їй знаходитися в судовому засіданні. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав заяву, просив її задовольнити. Адвокат [PERSON] не заперечувала проти задоволення даної заяви, вважає, що примусова госпіталізація відповідає інтересам [PERSON] Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. ст. 14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2015 року [PERSON] визнано недієздатною. Опікуном над [PERSON] призначено [PERSON] (а.с.5). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 26.11.2016 року до [PERSON] застосовано примусову госпіталізацію в стаціонар КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» у примусовому порядку без її згоди (а.с.6). З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 16.05.2017 року вбачається, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді: «Розлади особистості та поведінки органічної етіології, з частими судомними нападами, вираженими змінами особистості по органічному типу, зниженням памяті та інтелекту, дисфоріями, агресією». Пацієнтка виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та неспроможна самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу(а.с.3). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 127 від 07.06.2017 року [PERSON] страждає хронічним захворюванням у вигляді « Розлади особистості та поведінки органічної етіології, з частими судомними нападами, вираженими змінами особистості по органічному типу, зі зниженням памяті та інтелекту, дисфоріями, агресією». [PERSON] потребує стаціонарного лікування на даний час, та продовження її госпіталізації в примусовому порядку до КЗ СОР ! ОСЛ м.Ромни. Психічний стан підекспертної [PERSON] не дозволяє лікуватися вдома в амбулаторних умовах. Відповідно до довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/2429 від 16.05.2017 року [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 2004 року. З 2009 року неодноразово лікувалася у КЗ СОР 1 ОСЛ, являється інвалідом другої групи. Остання госпіталізація з 24.11.2016 року по даний час (а.с.8). Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без її згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, вчиняє і виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї.

Outcome: approved