Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Дочірнє підприємство «Наш дім - 3» Приватного підприємства «Наш дім» (далі - ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім») звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території з урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних в сумі 4572,66 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач систематично не вносила плату за надавані їй послуги, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 4572,66 грн., з яких: 3837,10 грн. - основного боргу, 595,30 грн. - втрати від інфляційних процесів, 153,96 грн. - 3% річних. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2019 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім») до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території з урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім» не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча судом вживалися заходи для її належного повідомлення про день та час слухання справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно довідки № 8267 від 03 жовтня 2018 року, виданої ПП «Наш дім», відповідач [PERSON] не зареєстрована і не проживає в м. Тернополі за адресою: [ADDRESS], однак, згідно цієї довідки відповідач є власником квартири [ADDRESS]. 06 лютого 2009 року між ВАТ «Тернопільобленерго» (Постачальник) та ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім» (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 164, згідно умов якого Постачальник подає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 107,5 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 15 лютого 2012 року № 270 та додатку до нього, ПП «Наш дім» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 265 від 25 березня 2015 року затверджено коригуючий коефіцієнт 1,6 до тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і інші житлово-комунальні послуги. Вирішено підприємствам, які надають послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, застосувати даний коефіцієнт до існуючих тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 вересня 2011 року № 1603 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги». Наказом Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 302 від 29 березня 2017 року затверджено коригуючий коефіцієнт 2,5805 до тарифу, згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 вересня 2011 року № 1603 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги» по будинку [ADDRESS] Згідно наказу Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1284 від 30 листопада 2017 року «Про затвердження тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги» по будинку [ADDRESS]», затверджено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку [ADDRESS] в розмірі: для населення - 3,277 грн. без податків за 1 кв.м. загальної площі; для нежитловий приміщень - 3,495 грн. без податку за 1 кв.м. загальної площі. В обґрунтування виконаних робіт та наданих послуг ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім» надало суду наступні докази: копії розрахунків за активну енергію з січня 2016 року по жовтень 2018 року; копії актів про виконання ремонтних робіт житлового фонду ДП «Наш дім» в будинку по [ADDRESS] за період з грудня 2015 року по жовтень 2018 року; копії актів про те, що двірниками в будинку [ADDRESS] в м. Тернополі було проведено роботи по прибиранню прибудинкової території, згідно періодичності виконання робіт, яка затверджена рішенням виконавчого комітету № 803 від 05 травня 2008 року за період з грудня 2015 року по серпень 2018 року; копії актів, які засвідчують факт прибирання місць загального користування, згідно періодичності виконання робіт, яка затверджена рішенням виконавчого комітету № 1603 від 28 вересня 2011 року за період з грудня 2015 року по квітень 2018 року в будинку №5 по [ADDRESS]; копії актів приймання-передачі наданих дезінфекційних послуг в період з лютого 2016 року по жовтень 2017 року. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2018 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ПП «Наш дім» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території з урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних через невідповідність поданої заяви вимогам ст. 163 ЦПК України. Згідно розрахунку за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території станом на жовтень 2018 року у відповідача існує заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території в загальному розмірі 4572,66 грн., з яких: 3837,10 грн. - основного боргу, 595,30 грн. - втрати від інфляційних процесів, 153,96 грн. - 3% річних. Несплата відповідачем виниклої заборгованості стала причиною звернення ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім» до суду за захистом своїх прав. Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. В силу ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати з актів цивільного законодавства. У випадках встановленими такими актами, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів держаної влади та органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 7 ч. 2 ст. 68 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ № 572 від 08 жовтня 1992 року, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників. Власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, між позивачем та відповідачами у справі склались відносини, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Питання оплати житлово-комунальних послуг, у тому числі і щодо належного виконання відповідних зобов'язань, житловим законодавством не регулюється. Натомість, відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством. За визначенням, наданим у ст. 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім» є обґрунтованими та такими, що відповідають встановленим обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки позивачем доведено факт надання [PERSON] послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які останньою не оплачені, що призвело до виникнення заборгованості та порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім» заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4572,66 грн., а також сплаченого судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved