Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] , до Володимирецької селищної ради Вараського району Рівненської області про встановлення юридичного факту та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] , помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яку позивачка має намір прийняти що складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 2,90 га на території Красносільської сільської ради Володимирецького району Рівненської області (на даний час - Володимирецької селищної ради), що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю. [PERSON] , за життя заповіту не залишив. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом як донька спадкодавця. Однак позивачкою було встановлено, що родинні стосунки з померлим неможливо встановити, оскільки в свідоцтві про смерть батька позивачки його ім`я зазначене « [PERSON] », а у свідоцтві про народження позивачки [PERSON] , серія [NUMBER] « [PERSON] ». Встановлення факту родинних відносин з батьком [PERSON] , необхідно для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. [PERSON] , вчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки позивачці не було взагалі відомо про наявність спадкового майна, адже позивачка весь час працює і проживає в м.Рівне, в селі буває дуже рідко. Також, позивачка зазначає, що поновлення строку для прийняття спадщини не порушує нічиїх прав та інтересів, оскільки і по даний час спадкове майно не було визнано відумерлим. Вказані обставини стали об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачки щодо здійснення дій з особистого прийняття спадщини в межах передбаченого законом строку. За даних обставин необхідні дії по оформленні спадщини [PERSON] , своєчасно не здійснила. Звернувшись усно до Володимирецької районної державної нотаріальної контори, позивачка, отримала відмову, так як було пропущено граничний шестимісячний строк для прийняття спадщини. А тому, звернулася до суду із позовом, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Іншої можливості відновити своє право на спадщину позивач не має. Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі. Представник позивачки у підготовче судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, але надали суду заяву в якій просили справу розглядати у відсутності їх представника. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши докази наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності. Статтею 25 частиною 4 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] , помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії [NUMBER] , яке видане Здолбунівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 26.05.2021 року. Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження позивачки [PERSON] , серія [NUMBER] де її батьком вказано [PERSON] згідно довдіки Володимирецької селищної ради від 26.08.2021 року №843 [PERSON] та [PERSON] є тією ж особою. На день смерті [PERSON] , належали земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,90 га, які знаходяться на території Красносільської сільської ради Володимирецького району Рівненської області (на даний час - Володимирецької селищної ради), що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №628264 від 11.12.2003 року. Після смерті [PERSON] , залишилось спадкове майно, що належало померлому та яке позивачка має намір прийняти. Згідно довідки №587/01-16 від 04.06.2021 року, яка видана Володимирецькою районною державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті [PERSON] , відсутня спадкова справа згідно даних зі Спадкового реєстру. Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до п.4.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. При цьому, оскільки по ім`я покійного у свідоцтві про народження позивачки зазначено « [PERSON] », а у його свідоцтві про смерть вказано « [PERSON] », не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що позивачка не є донькою померлого [PERSON] . Вказаний факт ніякими іншими доказами, що є в справі, не спростовується та їм не суперечить, тому суд вважає доведеним і встановленим факт родинних відносин між вказаними особами. Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Отже, якщо позивач не проживала разом зі спадкодавцем і пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 № 6-1320цс17. Відповідно до п. 24 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Через встановлені судом обставини, які суд визнає поважними, позивачка була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори вчасно. Додатково суд враховує, що інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця не звертались, спадкова справа не заводилась, заповіт відсутній. Задовольняючи позов, суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, тому, на підставі представлених доказів, суд переконався в тому, що позивачка дійсно не змогла своєчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з поважних причин і тому суд визначає позивачці додатковий строк для прийняття спадщини у продовж чотирьох місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить.

Outcome: approved