Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] з посиланням на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 29 жовтня 2018 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. Відповідач фізично здоровий та працездатний, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач не прибула, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати без її участі (а.с. 26). В судове засідання відповідач не прибув, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав (а.с. 27). Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову відповідача, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 21 жовтня 2005 року по 29 жовтня 2018 року проживали в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 9). Дитина проживає разом із матір`ю і знаходиться на її утриманні (а.с. 3). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви . Визначаючи розмір аліментів, суд враховує загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей. Відповідачем не надані докази про існування будь-яких обмежень за станом здоров`я щодо працевлаштування та надання синові утримання. Враховуючи наведене, беручи до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, позовні вимоги визнає, - з нього слід стягнути на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до його повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved