Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] коштів на утримання дітей: синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на дітей не надає. Просить стягнути з відповідача на свою користь кошти на утримання дітей у розмірі 1/2 (50 %) частини зі всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити; на адресу суд направила заяву про проведення розгляду справи у її відсутність.. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, письмової заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надав. Ч. 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 26.07.2005 року. Від шлюбу сторони мають дітей: синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та повнолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.06.14 року шлюб між сторонами розірвано; проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на дітей Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 цього ж Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобовязаний надавати таку допомогу. На підставі встановлених і наведених судом фактів, недопущення погіршення матеріального становища позивача, малолітньої дитини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідач не надав суду належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей в розмірі, визначеному судом. Суд, на підставі встановлених фактів, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі ? (50 %) частині з усіх видів заробітку щомісячно, але неменше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з\~24.01.2017\~року - дня предявлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України необхідно з відповідача на користь держави стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. Суд враховує, що випадків, передбачених статтею 184 Сімейного Кодексу України щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дітей.

Outcome: approved