Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Дочірнє підприємство «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» 20.04.2015 року звернулось до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого просило: - стягнути з [PERSON] - 9190 грн. 26 коп. боргу за послуги теплопостачання, 3% річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України в розмірі 458 грн. 76 коп., індекс інфляції в розмірі 3239 грн. 88 коп., розрахунок пені відповідно до вимог ст. 549 ЦК України - 2516 грн. 58 коп., а всього: 15405 грн. 48 коп. та судові витрати в розмірі 243,60. На обґрунтування позову зазначено, що відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання щодо своєчасної плати за отримання послуги з централізованого теплопостачання за адресою: [ADDRESS]. В зв'язку з чим у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 9190,26 грн. станом на 01.04.2015 рік за послуги теплопостачання, 458 грн. 76 коп. - 3% річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, 3239 грн. 88 коп. - індекс інфляції в розмірі та 2516 грн. 58 коп. пені відповідно до вимог ст. 549 ЦК України. Добровільно заборгованість відповідач сплачувати не бажає. Представник позивача до початку судового засідання надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та підтвердила, що відповідачем сплачено 150 грн. на рахунок позивача за жовтень 2012 року (а.с. 45). Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно наданих письмових заперечень просив в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені, індексу інфляції та 3 % річних відмовити і застосувати до суми боргу за послуги теплопостачання строк позовної давності відповідно до ст. 257 ЦК України (а.с. 30, 31-33). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 5). Шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки, відповідач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством. Відповідачу було надано послуги з централізованого теплопостачання за адресою: [ADDRESS] на суму 9146 грн. 20 коп. за період з жовтня 2011 року по березень 2015 рік включно, за який сплачено було 150 грн. в листопаді 2012 року. Згідно розрахунку позивача станом на 01.04.2015 року включно сума заборгованості з урахуванням вхідного сальдо за попередній період заборгованості становить 9190 грн. 26 коп. Відповідно до ст. 162 ЖК України власники квартир зобов'язані своєчасно розраховуватись за комунальні послуги у визначені законом строки. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним ЦК України, п.25, 29, 31 ''Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ...'', затв. Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Статтями 20, 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки встановлені договором або законом, а обов'язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» обов'язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією про постачання теплової енергії. Відповідно до п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р. власник квартири зобов'язаний щомісячно сплачувати за комунальні послуги, у тому числі і за послуги гарячого водопостачання та теплопостачання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість за отримані послуги з теплопостачання в розмірі 9190 грн. 26 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, позивач має право на стягнення з відповідача встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 3239 грн. 88 коп., а також трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 458 грн. 76 коп. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до п. 31 ''Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ...'', затв. Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, виконавець має право: у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги нараховувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором. Додаткова угода - це зміна основного зобов'язання (статті 651, 654 ЦК). Наслідком зміни зобов'язання є обов'язок виконувати договір на нових умовах. Отже, стягнення сум штрафних санкцій (пені), нарахованих згідно з додатковою угодою про надання послуг, є наслідком порушення зобов'язання споживачем послуг і видом відповідальності за порушення такого зобов'язання, яка здійснюється із застосуванням норм цивільного законодавства, що регулюють відповідальність за порушення зобов'язання. Між сторонами у справі договір про надання послуг з централізованого опалення відсутній, не встановлено розмір пені за несвоєчасне здійснення фізичною особою платежів за комунальні послуги, порядок нарахування пені, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 2516 грн. 58 коп. не ґрунтується на вимогах чинного законодавства і не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 4 статті 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Суд погоджується з доводами представника позивача, що строк позовної давності було перервано, оскільки суд зобов'язував відповідача надати докази оплати боргу в розмірі 150 грн. за конкретний місяць (листопад 2012 року) в якому надавалась послуга з теплопостачання. Вказане вбачається з розрахунку заборгованості споживача теплової енергії, згідно до якого відповідачем сплачено 150 грн. боргу в листопаді 2012 року (а.с. 3). Проте, дана вимога суду була проігнорована, а доводи представника позивача не спростовані, відтак відсутні підстави до застосування строку позовної давності. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання станом на 01.04.2016 року у розмірі 9190 грн. 26 коп., 3% річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України в розмірі 458 грн. 76 коп., індекс інфляції в розмірі 3239 грн. 88 коп., а всього: 12888 грн. 90 коп. Згідно положень ст. 88 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а у разі, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial