Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

За позовом сторона позивача просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку або іншого доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] у позові зазначила про те, що від шлюбу з відповідачем вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка навчається на 1-му курсі Академії Державної пенітенціарної служби на денній формі навчання за спеціальністю правоохоронна діяльність. На цей час відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила відомості про повне підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, відзиву не подав, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив відомості про те, що позов ним визнається повністю, наслідки визнання позову йому зрозумілі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних з`ясованих судом обставин. У справі встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , котра досягла повноліття і навчається на 1-му курсі Академії Державної пенітенціарної служби на денній формі навчання. Указані обставини доводяться відомостями позовної заяви (а.с. 1-2), копії повторного свідоцтва про народження [PERSON] , де її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6); копії довідки з Академії Державної пенітенціарної служби про навчання [PERSON] (а.с. 8). У справі відсутні дані та докази про те, що відповідач не може надавати позивачеві матеріальну допомогу на дочку [PERSON] . Сторонами не надано суду доказів про те, що між ними існує недвозначна домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] . За таких обставин суд убачає за потрібне задовольнити позов повністю з наступних підстав. За змістом ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України суд застосовує способи захисту прав та інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. При відсутності у даній справі домовленості між сторонами про добровільну сплату аліментів суд керується вимогами закону, а саме тим, що згідно зі ст. ст. 180, 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Прерогатива утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За таких умов, у контексті установлених судом обставин, вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчатися, у справі є обґрунтованою. Оскільки позов підлягає задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд переконаний у необхідності стягнення з відповідача судового збору на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України у справі слід також допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved