Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області із відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 19,90 га, угіддя-рілля та багаторічні насадження, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоолександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області; земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , площею 1,84 га, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області; житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1370 га для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ; приміщення магазинів загальною площею 45,6 кв.м та 134,6 кв.м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER] , розміром 12,44 умовних кадастрових га у землі КСП «Батьківщина» с. Новолександрівка Троїцького району Луганської області; право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER] , розміром 12,44 умовних кадастрових га у землі КСП «Батьківщина» с. Новолександрівка Троїцького району Луганської області. За життя [PERSON] заповіту не склав. Спадкоємців першої черги за законом четверо - позивач та відповідачі. На час відкриття спадщини вони проживали зі спадкодавцем однією сім`єю, тому прийняли спадщину. На підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 09.12.2008 право власності на земельну ділянку згідно державного акта на право власності серії [NUMBER] ; право власності на земельну ділянку згідно державного акта на право власності серії [NUMBER] визнано за позивачем. На приміщення магазинів загальною площею 45,6 кв.м та 134,6 кв.м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , визнано право спільної часткової власності по Ѕ частці кожному за позивачем та відповідачем [PERSON] На житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1370 га для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , визнано право спільної часткової власності по Ѕ частці кожному за [PERSON] та [PERSON] право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER] та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER] залишилось не переоформленим. Відповідачі від своїх часток у спадщині на вказані земельні частки (паї) відмовились на користь позивача. 06 лютого 2019 року позивач звернувся до Троїцької державної нотаріальної контори з заявами для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак отримав відмову в зв`язку з тим, що ним не було надано документів, що посвідчують право на земельні частки (паї). На підставі викладеного, просить суд визнати за ним право власності на зазначене вище спадкове майно. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. На позовних вимогах наполягає. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали заяви, згідно яких позовні вимоги визнали в повному обсязі, просили справу розглядати без їх участі. Треті особи - Троїцька селищна рада Троїцького району Луганської областіта Троїцька Державна нотаріальна контора Луганської областів судове засідання своїх представників не направили, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №92 від 12.08.2008 року (а.с. 16). Факт родинних відносин між позивачем та його померлим батьком підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.1983 (а.с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 19,90 га, угіддя-рілля та багаторічні насадження, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоолександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с. 19); земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , площею 1,84 га, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області; житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1370 га для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ; приміщення магазинів загальною площею 45,6 кв.м та 134,6 кв.м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER] , розміром 12,44 умовних кадастрових га у землі КСП «Батьківщина» с. Новолександрівка Троїцького району Луганської області (а.с. 18); право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER] , розміром 12,44 умовних кадастрових га у землі КСП «Батьківщина» с. Новолександрівка Троїцького району Луганської області (а.с. 17). Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 09 грудня 2008 року право власності на земельну ділянку згідно державного акта на право власності серії [NUMBER] ; право власності на земельну ділянку згідно державного акта на право власності серії [NUMBER] визнано за позивачем. На приміщення магазинів загальною площею 45,6 кв.м та 134,6 кв.м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , визнано право спільної часткової власності по Ѕ частці кожному за позивачем та відповідачем [PERSON] На житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1370 га для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , визнано право спільної часткової власності по Ѕ частці кожному за [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25-26). А право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER] та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER] залишилось не переоформленим. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 64/02-31 від 07.02.2019 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо земельних часток (паїв) після смерті [PERSON] , в зв`язку з тим, що ним не було надано документів, що посвідчують право власності на земельні частки (паї) (а.с. 21). З матеріалів справи вбачається, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом з ним за однією адресою, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області (а.с. 24). Відповідачі від своїх часток у спадщині на вказані земельні частки (паї) відмовились на користь позивача. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Згідно ст.1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, його права підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 392, 1216, 1221, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved