Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

З 12.12.2019 року в провадженні судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. перебувала вищевказана цивільна справа. У зв`язку із прийняттям 11.08.2020 року на засіданні Вищої ради правосуддя рішення про звільнення судді [PERSON] у зв`язку з поданням заяви про відставку та на підставі наказу Гуляйпільського районного суду Запорізької області №1-ос від 11.08.2020 року про припинення повноважень судді [PERSON] , акту прийому-передачі справ судді Яроша С.О. від 11.08.2020 року, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 12.08.2020 року за № 46/20, було проведено повторний автоматизований розподіл вищевказаної справи. Відповідно до повторного автоматизованого розподілу вищезазначена справа 12.08.2020 року була передана на розгляд судді Романько О.О. 31.08.2020 року ухвалою судді справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду по суті. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору № б/н від 14.03.2011 року останній отримав кредит у розмірі 7900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Далі в позові зазначив, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві, згідно доданих до позовної заяви копій «Умов та правил надання банківських послуг» та витягу з «Тарифів Банку». У порушення умов договору, [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем останнього є відповідач у справі - [PERSON] , яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Мирне. 20.06.2016 року позивачем направлено претензію кредитора до Гуляйпільської державної нотаріальної контори, яку в подальшому державним нотаріусом направлено до приватного нотаріуса за місцем заведення спадкової справи. В подальшому 04.08.2019 року позивачем направлено спадкоємцю [PERSON] - відповідачу у справі лист-претензію, який залишено без задоволення. Таким чином, позивач зазначає, що він свої зобов`язання за кредитним договором виконав, тоді як [PERSON] у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на день своєї смерті - [INFO] має заборгованість в розмірі 7866,50 грн., з яких: 7866,50 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Свої вимоги позивач обґрунтовує ст. ст. 259, 526, 527, 530, 608, 1218, 1220, 1221, 1223, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України. Прохає суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 7866,50 грн. за кредитним договором № б/н від 14.03.2011 року, та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 28.09.2020 року через канцелярію суду надали клопотання, в якому прохали розглядати справу за відсутності представника позивача. На позовних вимогах наполягають у повному обсязі. Проти заочного рішення по справі не заперечують (а.с.186). Відповідач в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, будь-яких заяв чи клопотань суду не надалла, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими для заочного розгляду. Відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу з ухваленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд вивчивши матеріали справи прийшов до таких висновків. При вирішенні справи суд керується наступним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщина за законом (спадкування за законом) - застосовується у випадках відсутності заповіту. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до п.189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року, у нотаріуса відсутній обов`язок повідомляти спадкоємців про надходження претензії від кредиторів спадкодавця. З матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2011 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.14). При цьому в заяві зазначено, що останній ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується його підписом у заяві, де є відповідні запевнення щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді (а.с.14). На підтвердження укладення даного кредитного договору позивач надав виписку по основній карті № [NUMBER] за період з 14.03.2011 року по 15.08.2019 року (а.с.103-109), виписку за договором станом на 05.06.2020 року (а.с.139-141), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.142) та довідку про видані кредитні картки (а.с.143). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.122). На час смерті [PERSON] мав заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.03.2011 року перед АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 7866,50 грн., з яких: 7866,50 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с.10-13). 11.06.2016 року позивач направив на адресу Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області претензію кредитора в порядку ст.1281 ЦК України на суму 7866,50 грн. (а.с.57). 22.06.2016 року державним нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області претензію позивача надіслано за належністю до приватного нотаріуса Гуляйпілського районного нотаріального округу Запорізької області Горової Я.О. (а.с.58). 03.05.2018 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. повідомлено ПАТ КБ «Приватбанк» про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] та про повідомлення спадкоємців про надходження претензії (а.с.59). 15.07.2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до спадкоємця [PERSON] - відповідача у справі [PERSON] з листом-претензією про погашення заборгованості в сумі 7866,50 грн. (а.с.60). Як встановлено з матеріалів спадкової справи 21.06.2016 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. заведено спадкову справу №90/2016 після смерті [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 59128071 (а.с.121, 124 на звороті). 21.06.2016 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горової Я.О. з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 03.05.2012 року після смерті [PERSON] (а.с.121 на звороті), яким [PERSON] на випадок своєї смерті заповів [PERSON] 1/8 частку земельної ділянки площею 8,7146 га (а.с.127). 21.07.2016 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горової Я.О. з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 29.07.2015 року після смерті [PERSON] (а.с.125), яким [PERSON] на випадок своєї смерті заповів [PERSON] 1/10 частку земельної ділянки площею 10,9049 га (а.с.125 на звороті). 25.10.2016 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/8 частку земельної ділянки площею 8,7146 га (а.с.129). 03.05.2018 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. на адресу спадкоємця за заповітом [PERSON] направлено повідомлення про надходження претензії ПАТ КБ «Приватбанк» від 11.06.2016 року (а.с.133 на звороті). 03.05.2018 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. на адресу спадкоємця за заповітом [PERSON] направлено повідомлення про надходження претензії ПАТ КБ «Приватбанк» від 11.06.2016 року (а.с.133). 07.05.2018 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/10 частку земельної ділянки площею 10,9049 га (а.с.134 на звороті). Відповідно до довідки Мирненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області від 17.10.2016 року [PERSON] на час смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , спадкоємцями після [PERSON] за ст.1223 ЦК України є [PERSON] , [PERSON] , а за ст.1261 ЦК України - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , спадкоємців за ст.ст. 1241, 1264 ЦК України немає (а.с.126). Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, як кредитор спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , з позовом до його спадкоємця за законом - [PERSON] , з вимогою відповідно до ст.1282 ЦК України про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №б/н від 14.03.2011 року в сумі 7866,50 грн., посилаючись на те, що остання прийняла спадщину після нього, так як постійно проживала разом з ним на час його смерті. За приписами частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Спадкування за законом має місце тоді, коли воно не змінене заповітом, тобто спадкодавець у заповідальному розпорядженні не призначив спадкоємців особисто. У цьому випадку спадкове майно розподіляється між особами, які названі у числі спадкоємців у відповідних статтях ЦК України. Такі особи називаються законними спадкоємцями, або колом спадкоємців за законом. Варто зазначити, що наявність заповіту не виключає і можливість спадкування за законом. По-перше, заповідано може бути не все майно, і тоді частина майна, яким спадкодавець не розпорядився, буде спадкуватися за законом. По-друге, один із призначених у заповіті спадкоємців може не прийняти спадщину, і тоді частка майна, яка йому заповідалася, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. По-третє, один із призначених у заповіті спадкоємців може відмовитися від спадщини, не визначаючи правонаступника. По-четверте, один із спадкоємців за заповітом може виявитися негідним і буде усунутий від спадщини. По-п`яте, один із спадкоємців, якому була заповідана спадщина з умовою, може не виконати визначену заповідачем умову. По-шосте, заповіт у судовому порядку може бути визнано недійсним у частині, яка порушує права обов`язкових спадкоємців. Однак, суд доходить висновку, що позивачем відповідно до вимог ст.81 ЦПК України не доведено наявність зазначених обставин, так само як і підстав для стягнення з відповідача, що є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , заборгованості за кредитним договором №б/н від 14.03.2011 року в сумі 7866,50 грн., оскільки спадкоємцями після [PERSON] за заповітами є [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину після нього та отримали свідоцтва про право на спадщину, а саме: на частки земельних ділянок, в той час як спадкоємці за законом до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини не звертались, свідоцтв про право на спадщину не отримували, при тому, що відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Крім того, реальні спадкоємці [PERSON] за заповітом - [PERSON] та [PERSON] повідомлені нотаріусом про надходження претензії кредитора - позивача у справі. Так, відповідно до ч.2 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Судом 05.10.2020 року повідомлено позивача про наявність вказаної обставини, однак відповідного клопотання про заміну неналежного відповідача на належних - [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину після [PERSON] , позивачем до суду не надано. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки останній не підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами. Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом позовні вимоги залишено без задоволення, то судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: dismissed