Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

З 19.05.2017 року в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває дана цивільна справа. Позов мотивовано тим, що 30.08.2014 року в с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області померла мати позивача [PERSON] Вказує, що після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований в с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області по вул. Українській, 13, та на дві земельні ділянки загальною площею 0,4162 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства. Зазначає, що за свого життя спадкодавиця склала заповіт, яким заповіла усе своє майно відповідачці у справі [PERSON] Вказує, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є дочка [PERSON] та син [PERSON] Зазначає, що у встановлений законом строк до Вінницької районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON], як спадкоємець за заповітом, та [PERSON] , як особа, що має право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки на час відкриття спадщини досяг пенсійного віку, у зв'язку із чим було заведено спадкову справу за №579/2014. Вказує, що 29.12.2015 року Вінницькою районною державною нотаріальною конторою [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки спадкового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області по вул. Українській, 13. Зазначає, що 17.03.2017 року Вінницькою районною державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку вказаного вище житлового будинку на ім'я [PERSON] Вказує, щодо оформлення земельних ділянок, оскільки у них були відсутні кадастрові номери, тому 09.10.2015 року [PERSON] звернулась до ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та 25.11.2015 року Управлінням Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0, 2116 га, кадастровий номер 0520682800:02:008:0288, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та про земельну ділянку площею 0, 2046 га, кадастровий номер 0520682800:02:008:0289, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Зазначає, що 13.05.2017 року він звернувся до державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори з метою одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частки вищевказаних земельних ділянок, однак одержав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю у спадкоємця документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на ці земельні ділянки. Просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 земельної ділянки кадастровий номер 0520682800:02:008:0288, площею 0,2116 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на ? частки земельної ділянки кадастровий номер 0520682800:02:008:0289, площею 0,2046 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: село Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області, вулиця Українська, №13. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не зявилась, по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлялася належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надала, у зв*язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез*явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.08.2014 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с. Лука-Мелешківська, по вул. Українській, 13, Вінницького району Вінницької області; земельну ділянку кадастровий номер 0520682800:02:008:0288, площею 0,2116 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на земельну ділянку кадастровий номер 0520682800:02:008:0289, площею 0,2046 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: село Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області, вулиця Українська, №13, які належали на праві власності [PERSON], про що свідчать витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.25-28). Відповідач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], оскільки за життя [PERSON] склала заповіт від 21.03.1992 року, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі і належний їй жилий будинок з відповідними господарськими будівлями (а.с.71). Спадкоємцям першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], який спадщину після смерті матері прийняв, так як в шестимісячний строк з дня її смерті подав до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, і в держнотконторі було заведено спадкову справу за №579/2014 (а.с. 63-100). Позивач [PERSON] на час відкриття спадщини, після смерті [PERSON] досяг пенсійного віку, що підтверджується ксерокопією його паспорту та пенсійного посвідчення (а.с. 7-8). 29.12.2015 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори видано на імя відповідача свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області по вул. Українській, 13 (а.с.87 зі звороту). 1/4 частку вищевказаного будинковолодіння успадкував позивач - [PERSON], як особа яка має право на обовязкову частку у спадковому майні, оскільки на момент смерті матері він був пенсійного віку, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2017 року (99 зі звороту). Постановою Вінницької районної державної нотаріальної контори від 13.05.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину на частку вищезазначених спадкових земельних ділянок, оскільки ним не подано документів, що підтверджують право власності спадкодавця (а.с.29). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26.05.2017 року, яке набуло чинності 06.06.2017 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 3/4 частки земельної ділянки загальною площею 0,4162 га, з яких: 0,2116 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер - 0520682800:02:008:0288); 0,2046 - для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер - 0520682800:02:008:0289), що розташована в с. Лука-Мелешківська, вул.Українська,13, Вінницького району Вінницької області та належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВН від 27.11.1997 року [PERSON], яка померла 30.08.2014 року (а.с.52-53). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходить з наступного: Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, судом встановлено, що предметом позову є ? частка земельної ділянки кадастровий номер 0520682800:02:008:0288, площею 0,2116 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та ? частка земельної ділянки кадастровий номер 0520682800:02:008:0289, площею 0,2046 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: село Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області, вулиця Українська, №13. Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом як діти спадкодавиці. Крім того, [PERSON] є також спадкоємцем за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни це особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Таким чином, позивач на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] 30.08.2014 року, досяг пенсійного віку, тому вважається таким, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України, має право на обовязкову частку в спадковому майні. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач спадщину прийняв належним чином, звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належну йому частки у спадкових земельних ділянках він не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на них. Таким чином, оскільки є спадкоємець за заповітом [PERSON], позивач [PERSON] згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, має право на половину частки, яка належала йому з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка), тобто: [PERSON], як спадкоємець за заповітом, має право на спадкування ? частки спадкового майна після смерті матері [PERSON], а позивач на спадкування 1/4 частки. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1 ст. 392 ЦК України). Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Згідно розяснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у звязку з чим, виникає цивільно-правовій спір. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки іншої можливості оформити свої спадкові права у позивача немає, за з позивачем необхідно визнати в порядку спадкування за законом право власності по 1/4 частки спадкових земельних ділянок. Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України і не порушує прав та інтересів третіх осіб. Керуючи ст.ст.212-215, 224,225 ЦПК України, суд -

Outcome: approved