Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2019 року по 01.04.2019 у розмірі 25319,7 гривень. Свою заяву позивач мотивує тим, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 13.12.2016 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки, щомісячно в розмірі 4000,00 грн., і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини у розмірі 1500,00 грн. до 29.01.2019 року. Відповідач не сплачував своєчасно аліменти на утримання дитини та колишньої дружини згідно рішення суду та за період стягнення з 13.12.2016 по 01.04.2019, виникла заборгованість по аліментам, яка згідно наданого до суду державним виконавцем Савранським районним ВДВС ГТУЮ в Одеській області розрахунку станом на 01.01.2019р. року складає 28133,33 грн. Відповідач надав до суду відзив в якому зазначив, що заборгованість виникла у зв`язку з тим, що він був безробітним, та на час розгляду справи заборгованості не має. Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її представника, позов просила задовольнити. Представник відповідача також надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача, позов не визнають. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 13.12.2016 по справі №501/1436/16-ц з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 4000,00 грн., і до досягнення її повноліття. А також було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1500,00 грн. до 29.01.2019 року. Згідно розрахунку Савранського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області, станом на 01.01.2019, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка складає 28133,33 грн. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Позивачем був наданий розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2019 по 01.04.2019 згідно якого, загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період, складає 25319,70 грн. Суд вважає наданий позивачем розрахунок прийнятним. Відповідно до Закону України\~від 17\~травня 2017\~року№\~2037-VIII\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання\~шляхом вдосконалення\~порядку стягнення\~аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179\~СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180\~СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182\~СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196\~СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року справа № 333/6020/16-ц Судом встановлено що відвідач сплачував аліменти на утримання дитини порушуючи строки їх сплати. З моменту встановлення Савранським районним ВДВС ГТУЮ в Одеській області розрахунку заборгованості, а саме з 15.06.2016 по 01.01.2019 та 01.04.2019 року відповідач не сплачував аліменти. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Як роз`яснив пленум у п.22 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачена ст.196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Належних і допустимих доказів щодо звільнення від обов`язку утримувати дитини відповідачем не надано. Згідно ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивач надала докази в обґрунтування своїх позовних вимог, то суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються… позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст.134 ЦПК України сторона по справі повинна надати доказі понесення судових витрат до закінчення судових дебатів або, за попередньою заявою, протягом 5 днів після ухвалення судового рішення (у порядку, передбаченому ч.8 ст.141 ЦПК України). Позивач надала до суду заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу, у загальній сумі 4000,00 грн., та акти виконаних робіт №1, №2 та квитанції №35 від 23.09.2020, №36 від 28.09.2020. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені нею судові витрати. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved