Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

До суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 29.06.2011 р. між нею та [PERSON] було укладено Договір відступлення права вимоги за Договором купівлі-продажу майнових прав від 17.09.10 № С 140, відповідно до якого позивачка набула права вимоги до ТОВ «Аверс-сіті». Згідно з п. 3.2. Договору відступлення права вимоги, підписання цього договору свідчить про одержання [PERSON] повного розрахунку за майнові права у сумі, що вказана в п. 3.1 цього договору, і відсутність матеріальних претензій до неї Тобто, починаючи з 29.06.2011р. вона набула всі права та обов'язки за Договором купівлі-продажу майнових прав. У зв'язку з укладенням договору відступлення права вимоги від 29.06.11 № С 140 між нею та ТОВ «Аверс-сіті» 30.06.2011 р. було укладено Додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якої вартість майнових прав на квартиру складає 113 298,97 грн. Зазначає, що вартість майнових прав за квартиру була оплачена відповідачу на момент укладення Договору відступлення права вимоги. Будинок, складовою частиною якого є квартира, було введено в експлуатацію 16.09.2011р., але акт приймання-передачі майнових прав на квартиру між нею та відповідачем до цього часу не укладено. Рішенням Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області від 22.09.11 № 270 було дано доручення КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити та видати поквартирно свідоцтва про право власності товариству з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» на квартири введеного в експлуатацію будинку за адресою: [ADDRESS] Вказує також, що отримавши інформацію про введення будинку в експлуатацію вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою виконати умови договору та підписати з нею акт і передати їй відповідні документи на квартиру, але не отримала ні письмової, ні усної відповіді щодо намірів виконання відповідачем своїх зобов'язань. Просить суд визнати за нею право власності на об'єкт нерухомості, а саме квартиру [ADDRESS] В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, підтвердили обставини, наведені в позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивач у судове засідання не з'явилась. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказував, що відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог, позивачка не сплатила в повному обсязі за спірну квартиру, а довідка про повну оплату не підписана головним бухгалтером. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що у зв'язку із укладенням Договору відступлення права вимоги від 29.06.11 № С140 між [PERSON] та ТОВ «Аверс-сіті» 30.06.2011 р. було укладено Додаткову угоду до Договору купівлі-продажу майнових прав (а.с. 7-13), відповідно до якої Договір купівлі-продажу майнових прав було викладено у новій редакції, за умовами якого продавець продає, а покупець купує майнові права на об'єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором. Об'єктом нерухомості є складова та невід'ємна частина об'єкту капітального будівництва, яка виражена у вигляді квартири [ADDRESS] Вартість майнових прав на квартиру згідно п. 4.2. Додаткової угоди (а.с. 16) становить 113 298,97грн. Судом також встановлено, що будинок, складовою частиною якого є спірна квартира, було введено в експлуатацію, про що свідчить сертифікат відповідності від 16.09.11 серії КС №16411043016 (а.с. 26) та рішення Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області від 22.09.11 № 270 (а.с. 27-37), яким було дано доручення КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити та видати поквартирно свідоцтва про право власності товариству з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» на квартири введеного в експлуатацію будинку за адресою: [ADDRESS] Акт приймання-передачі майнових прав на квартиру між позивачем та відповідачем не складено. Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються Цивільним кодексом України (надалі -ЦК України) та Постановою Верховного Суду України від 12.11.14 № 6-129цс14. Відповідно до статей 526, 527, 530-532 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 3.1 Договору купівлі-продажу майнових прав від 17.09.10 № С 140 в редакції додаткової угоди від 30.06.2011 р. майнові права на об'єкт нерухомості за цим договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання акту. Акт підписується сторонами не пізніше 120 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем оплати 100% вартості майнових прав, введення відповідної частини об'єкту капітального будівництва, складовою та невід'ємною частиною якої є об'єкт нерухомості в експлуатацію та здійснення розрахунків. Пунктами 4.3, 4.4 цього договору передбачено що покупець здійснює розрахунок за цим Договором в термін до 20.09.2010 р. Після оплати покупцем вартості майнових прав продавець видає покупцю довідку про повну оплату вартості майнових прав згідно цього договору за підписом директора та головного бухгалтера продавця. Однак, суду не надано доказів повної сплати позивачем вартості майнових прав по договору. Суд не приймає до уваги довідку ТОВ «Аверс-сіті» від 26.06.11 29/06 (а.с. 21), оскільки вона не підписана головним бухгалтером, як того вимагає п. 4.4 Договору. На підтвердження того, що на час видання такої довідки головний бухгалтер в товаристві був відсутній і його повноваження виконував директор товариства суду не надано. Не підтверджується факт повної оплати майнових прав і Договором про зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с. 22-23), оскільки він не містить даних на яку суму були зараховані вимоги, яка вартість майнових прав була зазначена у договорі з [PERSON], яка в свою чергу відступила свої права [PERSON] Отже, на підставі наведеного суд дійшов висновку, що позивач не виконала свої зобов'язання по договору щодо оплати в повному розмірі майнових прав на спірну квартиру. Крім того, суд враховує, що, як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 12.11.14 №6-129цс14, згідно з положеннями статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Майном як особливим об'єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки ( ч. 1 ст. 190 ЦК України). Майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (стаття 3 Закону). Майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва, не є речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об'єкт будівництва не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Новостворене нерухоме майно стає об'єктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації без урахування того, яким суб'єктом правовідносин здійснено такі дії та на якого суб'єкта цивільних правовідносин або сторону договору зареєстроване новостворене майно. Захист майнових прав на новостворене майно, прийняте до експлуатації та оформлене (зареєстроване) на іншу особу, у разі невизнання цією особою прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, то захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства, зокрема на підставі статті 392 ЦК України. Отже, в разі здійснення повної оплати майнових прав на квартиру позивач не набуває права власності на зазначену квартиру - вона може набути лише майнове право на квартиру [ADDRESS] Київської області, яке є обмеженим порівняно із правом власності. Таким чином відсутні підстави для визнання за позивачкою такого права. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed