Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON], який вказав, що після смерті його батька залишилось спадкове майно у вигляді грошей в сумі 40 000 грн., а так як ці гроші забрала відповідач по справі, позивач просив визнати незаконними дії [PERSON] по заволодінню спадковими коштами, стягнути з відповідача на його користь належну частину спадкових коштів, а саме 10 000 грн. з урахуванням проценту банку за час незаконного володіння, відшкодувати моральну шкоду в сумі 7 000 грн. а також понесені судові витрати. Не погоджуючись з заявленими до неї позовними вимогами [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, в який вказала, що батькам сторін є [PERSON] та [PERSON], які при житі були пайщиками фермерського господарства «Кидрасівка», регулярно отримували кошти від ФГ «Кидрасівка» за користування вказаними земельними ділянками, але у вересні 2012 року, тобто після смерті батьків, відповідач отримав кошти у розмірі 2 400 грн.; також [PERSON] отримав з Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області 3 останніх пенсій [PERSON], кожна з яких становила 2 700 грн. що разом складає 8 100 грн. та 2 останніх пенсії [PERSON] кожна з яких становила 1 350 грн. що разом складає 2 700 грн., у зв'язку з чим відповідача просила стягнути з [PERSON] ? частину вказаних грошових коштів, що становить 3 300 грн., відшкодувати заподіяну цими діями моральну шкоду в сумі 1 000 грн. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, не заперечував проти задоволення зустрічного позову, висловивши готовність повернути частину грошей. [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що гроші були фактично передані їй батьком для певних цілей - лікування останнього та компенсацію інших витрат, що сума грошей є невизначеною, та ці гроші були витрачені на лікування, а потім поховання батька та мати. Треті особи [PERSON], [PERSON] вважали позов [PERSON] необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, так як батько залишив ці гроші відповідачу для конкретних цілей та вони були витрачені на лікування та поховання батьків; думку стосовно зустрічної позовної заяви не висловили. Вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. За життя [PERSON] залишив нотаріально посвідчений заповіт від 04.06.2004р. яким гараж, що знаходиться по [ADDRESS] він заповів [PERSON], житловий будинок з надвірними по спорудами за цією ж адресою, а також все інше майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів в рівних частках кожному - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Позивач після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про при спадщини. Також він звернувся до нотаріальної контори з вимогою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж, але в цьому йому було відмовлено зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гараж. Вказані обставини підтверджуються також ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.01.2014р., якою залишено без змін рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.10.2013р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] й [PERSON], третя особа державний нотаріус Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та його розподіл (а.с. 25). Зазначеним позовом [PERSON] просив зобов'язати [PERSON] повернути йому ? частину спадкових коштів на суму 10 000 грн., та в їх задоволені було відмовлено. З пояснень сторін та свідчень допитаних в якості свідків [PERSON] й [PERSON] судом встановлено, що за життя [PERSON], в період хвороби, передав відповідачу [PERSON] гроші (суму яких однозначно встановити не є можливим) шляхом повідомлення про місцезнаходження останніх для витрат на певні цілі лікування - [PERSON] та супровідні витрати. Ці гроші були використані відповідачем на лікування [PERSON], а згодом - на його поховання та поховання матері сторін [PERSON], проведення відповідних ритуалів, облаштування могил тощо. За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті - ст. 1218 ЦК України. А відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Таким чином суд доходить до висновку про те, що гроші в невизначеній сумі, якими [PERSON] розпорядився за час життя, не входять до складу спадщини. На підставі викладеного не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], про стягнення спадкових коштів в повному обсязі та як похідних - про відшкодування моральної шкоди. Стосовно вимог за зустрічною позовною заявою суд виходить з того, що відповідачем також не доведено того, що отримані [PERSON] 2 400 грн. входять до складу спадщини, так як з копії довідки ФГ «Кидрасівське» (а.с. 39) вбачається, що 2 400 грн. були отримані позивачем для оформлення спадщини своїх батьків (надана копія відомості про виплату грошей за вересень 2012р. взагалі не містить зазначення ПІБ позивача та суми 2 400 грн. - а.с. 38), що визначає їх правовий статус не як спадкове майно, а тому вимоги [PERSON] про стягнення їх відповідної частини не підлягають задоволенню з наведених вище правових підстав. В силу положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте відповідачем не надано жодного доказу того, що [PERSON] отримав з Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області 3 останніх пенсій [PERSON], кожна з яких становила 2 700 грн. що разом складає 8 100 грн., та 2 останніх пенсії [PERSON] кожна з яких становила 1 350 грн. що разом складає 2 700 грн.; [PERSON] також не зазначає жодних доказів наявності відносин спадкування сторін після смерті [PERSON], не вказує навіть періоду (за життя спадкодавців чи ні), за який було начебто було отримано позивачем ці пенсії, що унеможливлює визначення статусу цих грошей як спадкового або як безпідставно отриманого майна, а тому вимоги [PERSON] про стягнення частини коштів як спадкового майна (вимоги про відшкодування моральної шкоди - як похідні) також задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Outcome: dismissed