Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд, із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій посилається на те, що в грудні 2017 року він звернувся у Бродівську державну нотаріальну контору про відчуження свого будинку, однак йому було відмовлено, оскільки виявлені розбіжності у правовстановлюючих документах, а саме: у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок та у державному акті на право приватної власності на землю заявник зазначений як [PERSON], однак у всіх інших правовстановлюючих документах, зокрема у паспорті, свідоцтві про народження, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера заявник зазначений як [PERSON]. Просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме: Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 12.08.1993р. в с.Гаї-Дітковецькі Бродівського району Львівської області і Державного акту на право приватної власності на землю 11-ЛВ №009484 від 25.02.2002року, які видані на імя [PERSON] [PERSON]. 26.01.2018 р. відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник його представник адвокат [PERSON] та представники заінтересованих осіб не зявилися. Представники заявника [PERSON] адвокат [PERSON] та [PERSON] подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та у відсутності заявника, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримали, прося ть її задовольнити. Представники заінтересованої особи представник Відділу у Бродівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівської області та представник Золочівського МБТІ в судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, з обставинами наведеними в заяві погодилися. Суд розглянув справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: паспортних даних заявника(а.с.3), довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.4), свідоцтва про народження заявника (а.с.5) - заявник значиться як [PERSON]. Однак, у Свідоцтві на право особистої власності на будинок від 12.08.1993 р.(а.с.6), Державному акті на право приватної власності на землю 11-ЛВ №009484 від 25.02.2002 року (а.с.7) прізвище імя по батькові заявника вказано як [PERSON]. Те, що [PERSON] та [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO] є одна і та ж особа стверджується довідкою Гаївської сільської ради Бродівського району Львівської області №210 від 22.02.2018 р.(а.с.15) Таким чином суд проаналізувавши зібрані та дослідженні докази в їх сукупності вважає, що є всі підстави для встановлення факту про те , що Свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок від 12.08.1993р. в с.Гаї-Дітковецькі Бродівського району Львівської області та Державний акт на право приватної власності на землю 11-ЛВ №009484 від 25.02.2002 року, які видано на імя [PERSON] належать [PERSON]. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на розпорядження належним майном.

Outcome: approved