Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

До суду із позовом звернувся [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником будинку [ADDRESS], а [INFO] померла жінка позивача [PERSON] зареєструвала у вищевказаному домоволодінні відповідачів [PERSON], [PERSON]. З дня реєстрації відповідачі за вказаною адресою не проживають та місце їх перебування не відомо, проте їх реєстрація позбавляє можливості позивача, як власника будинку, реалізувати в повному обсязі своє право власності. Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю та просив суд задовольнити його. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, однак про час і місце судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення в друкованому ЗМІ - газета «Народне Слово» № 32 від 11 серпня 2016 року. Третя особа Новомиргородська міська рада Кіровоградської області повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без їхнього представника, не заперечує проти задоволення позову. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до вимог ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Підставою припинення права користування жилим приміщенням відповідно ст.71 ЖК України є відсутність наймача або члена його сім'ї у місці їх проживання понад шість місяців без поважних причин, тобто за тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців і причини та мотиви відсутності протягом цього часу не мають правового значення. Згідно вимог ст.7 ч.1 п.2 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], після смерті своєї дружини [PERSON], що померла [INFO], даний факт підтверджується копією витягу зі Спадкового реєстру [NUMBER] від 04.03.2016 року, копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], копією договору купівлі-продажу від 29.05.1978 року, копією довідки Новомиргородської дільниці БТІ від 30.01.2006 року. Довідка про склад сім'ї № 2231 від 14.07.2016 року, видана виконавчим комітетом Новомиргородської міської ради Кіровоградської області, свідчить, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], а в будинку зареєстровані [PERSON] (онука позивача), [PERSON], [PERSON]. Крім цього згідно копій закордонних паспортів та посвідок на постійне проживання в Україні відповідачів зазначено їх місце проживання: [ADDRESS]. Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов життя від 25.11.2015 року та 14.07.2016 року підтверджено факт непроживання [PERSON], [PERSON] у вищевказаному домоволодінні протягом більше ніж 6 місяців. Крім цього, факт не проживання відповідачів в домоволодінні [PERSON] знайшов своє підтвердження у показаннях свідків [PERSON] та [PERSON], допитаних в ході судового розгляду справи, які протягом тривалого часу проживають поруч з позивачем та взагалі не бачили відповідачів у вищевказаному домоволодінні, підстав не довіряти даним показам у суду немає. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, оскільки їх підтверджено достатніми та належними доказами. Що стосується позовної вимоги про зняття з реєстрації відповідачів, то вона задоволенню не підлягає, оскільки стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. Тобто рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання, а тому додаткового підтвердження та зобов'язання рішенням суду не потребує.

Outcome: partial