Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Заявник [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності трудової книжки [NUMBER] , виданої відділом кадрів Львівського керамічного заводу 15 вересня 1978 року, [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що 15 вересня 1978 року [PERSON] видано трудову книжку, де її дані вказані як « [PERSON] ». Під час підготовки документів для призначення пенсії [PERSON] виявила, що у трудовій книжці існують розбіжності щодо написання запису її імені, де зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Оскільки внести виправлення у трудову книжку неможливо, а тому, з причини безпосереднього породження юридичних наслідків, а саме оформлення документів на призначення пенсії, виникла необхідність у встановленні факту належності правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим представник заявника просить заяву задовольнити. Заінтересована особа - представник Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області подала заперечення, у якому просить у задоволенні заяви відмовити, мотивуючи тим, що у заяві не зазначено жодних доказів, які б підтверджували, що трудова книжка серії [NUMBER] , яка заповнена 15 вересня 1972 року на російській мові на ім`я « [PERSON] » належить саме заявнику. Крім того як, убачається із змісту заяви, встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме право на пенсію, що у відповідності до Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31 березня 1995 року є підставою для відмови в прийняття заяви до розгляду в окремому провадженні. В судове\~засідання представник\~заявника не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2\~статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із вимогами п.6 ч.1\~ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. В судовому засіданні судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 08 лютого 1996 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявника [PERSON] , [INFO] . Таке ж прізвище [PERSON] , [INFO] , значиться у картці фізичної особи - платника податків від 13 грудня 2004 року. Також, як убачається із свідоцтва про народження № [NUMBER] від 23 грудня 2004 року, та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17 грудня 1983 року, прізвище заявника - [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, у відповідності до трудової книжки [NUMBER] , яка заповнена відділом кадрів Львівського керамічного заводу 15 вересня 1978 року на російській мові убачається, що ім`я власника документа « [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.12\~постанови\~Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно з вимогами\~ст.76\~ЦПК України доказами\~є будь-які\~фактичні дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин,\~обґрунтовують вимоги\~і заперечення\~сторін,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи.\~Ці дані\~встановлюються на\~підставі пояснень\~сторін,\~третіх осіб,\~їхніх представників,\~допитаних як\~свідків,\~показань свідків,\~письмових доказів,\~речових доказів,\~зокрема звуко\~-\~відеозаписів,\~висновків експертів. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~ст. 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином судом встановлено, що заявнику [PERSON] належить трудова книжка [NUMBER] , видана 15 вересня 1978 року відділом кадрів Львівського керамічного заводу, проте запис імені в даному документі не збігається з іменем цієї особи, вказаним у паспорті громадянина України, внаслідок чого заявник позбавлена можливості щодо виникнення юридичних наслідків у майбутньому, зокрема виникнення права на отримання пенсії. Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту, суд приходить до переконання, що заява [PERSON] про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу є підставною та підлягає до задоволення, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Outcome: approved