Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що з 19.01.1982 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 25 жовтня 1994 року шлюб між нею та відповідачем за рішенням суду був розірваний. За час шлюбу ними за спільні кошти були придбано 19/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по вул.. Водопровідна, 37 у м. Хмельницькому. Разом з цим право власності було оформлено лише на відповідача. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2002 року було задоволено її заяву та встановлено факт придбання вказаної частини будинку як спільного сумісного майна подружжя. На даний час вона з відповідачем розлучена та вона не має можливості зареєструвати на себе належну частку вказаного майна, оскільки така частка не визначена. За таких обставин, посилаючись на рівність часток подружжя, просила визнати за нею право власності на 9/50 частини житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: м. Хмельницький, вул.. Водопровідна, 37. В судовому засіданні представник позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що 19 січня 1982 року між сторонами був укладений шлюб, який за рішенням 25 жовтня 1994 року був розірваний. 10 грудня 1982 року для спільного проживання за спільні кошти ними було придбано 9/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: м. Хмельницький, вул.. Водопровідна, 37. Рішенням Хмельницького міського суду Хмельницької області від 17.01.2002 року (цивільна справа №2-600/2002 рік) заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення була задоволена: встановлено факт придбання частини будинку №37 по вул.. Водопровідній у м. Хмельницькому 10.12.1982 року як спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] Вказане рішення набуло законної сили на теперішній час є чинним. Відповідно до ч. ст..61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно положень ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно до ч.1 та 2 ст.71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжям, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до розяснень, викладених у п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозит суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Як встановлено 9/25 частини житлового будинку №37 по вул.. Водопровідній у м. Хмельницькому було придбано сторонами під час перебування шлюбу за спільні кошти та відповідно є обєктом спільної сумісної власності. Будь-яких домовленостей між подружжям стосовно належних їм часток у спільному сумісному майні не має. Також сторони не досягли домовленості про порядок поділу спірного майна. За таких підстав, враховуючи, що сторонами не заявлено у визначеному законом порядку вимоги щодо присудження грошової компенсації замість належної їм частки у цьому майні, виходячи з засади рівності часток подружжя у спільній сумісній власності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та його слід задовольнити, визначивши ідеальні частки сторін по ? частині від належної їм частики (9/25) будинку №37 по вул.. Водопровідній у м. Хмельницькому. На підставі викладеного,

Outcome: approved