Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Заступник керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області до [PERSON] про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, розірвання договору оренди землі від 24.11.2016 та повернення земельної ділянки сільській раді. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на підставі рішення Кальчицької сільської ради Нікольського району від 25.12.2015 року № VІ/80-538 [PERSON] надано в оренду земельну ділянку комунальної форми власності сільськогосподарського призначення для ведення городництва площею 5,0000га, яка розташована на території Кальчицької сільської ради, строком на 5 років. Відповідно до умов договору оренди орендар зобов`язувався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати орендну плату у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Проте взяті на себе зобов`язання відповідач систематично порушував та не сплачував орендну плату в повному обсязі. Згідно розрахунку заборгованості з орендної плати за землю на 17.12.2020 заборгованість з орендної плати становить 8526,84 грн. У зв`язку з чим просить суд стягнути з [PERSON] на користь Кальчицької сільської ради Донецької області заборгованість з орендної плати за землю у сумі 8526,84 грн., розірвати договір оренди земельної ділянки площею 5,0000 га, кадастровий номер 1421782200:01:000:01840, для ведення городництва, розташованої на території Кальчицької сільської ради Донецької області, укладений 24.11.2016 між Кальчицькою сільською радою та [PERSON] , зобов`язати відповідача повернути Кальчицькій сільській раді земельну ділянку площею 5,0000 га, кадастровий номер 1421782200:01:000:01840 та стягнути із відповідача на користь Волноваської окружної прокуратури Донецької області понесені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору. В обґрунтування підстав для представництва прокурором інтересів держави зазначив, що орган місцевого самоврядування не належним чином здійснює захист інтересів держави, що є підставою для звернення прокурора з позовом. Ухвалою від 15.03.2021 відкрите провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 13.10.2021 змінено позивача з Волноваської місцевої прокуратури та Волноваську окружну прокуратуру та призначено справі до судового розгляду по суті. 07.06.2021 року відповідачем через канцелярію суду подана заява про додавання до справи квитанцію про сплату орендної плати та додано квитанцію про те що 28.04.2021 року ( після відкриття провадження по справі) [PERSON] сплачено орендну плату в сумі 8600грн.( а.с.64-65) Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання договору оренди землі від 24.11.2016 та повернення земельної ділянки сільській раді підтримав в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві просив позов їх задовольнити в повному обсязі. Не підтримав позовні вимоги щодо стягнення орендної плати, тому що відповідач після звернення до суду добровільно сплатив орендну плату в повному обсязі. В обґрунтування підстав для представництва інтересів держави прокурором послався на ст.23 Закону України « Про прокуратуру», а саме, що прокурор звернувся в суд за захистом інтересів держави в цих правовідносинах, тому що органи місцевого самоврядування не звернулись за захистом порушеного права. Представник Кальчицької сільської ради в судове засідання не з`явився, однак Кальчицької сільською радою надано до суду заяви, із змісту яких сільська рада підтримує позовні вимоги прокурора в повному обсязі та просять суд розглядати справу без участі їх представника. (а.с. 43,44,54) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 07.06.2021 надав до суду заяву про приєднання до матеріалів справи квитанції від 28.04.2021 про оплату орендної плати на суму 8600,00 грн. , що суд розцінює як визнання позовних вимог(а.с. 65) Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.12.2020, земельна ділянка площею 5 га з кадастровим номером 1421782200:01:000:01840 належить Кальчицькій сільській раді. (а.с. 28-29) 24 листопада 2016 року між Кальчицькою сільською радою Донецької області та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,0000 га, кадастровий номер 1421782200:01:000:01840, для ведення городництва, розташованої на території Кальчицької сільської ради Нікольського (нині Маріупольського) району Донецької області строком на 5 років. (а.с. 11-21) Передачу земельної ділянки, якою користується відповідач [PERSON] здійснено на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 0812.2016. (а.с. 22) Відповідно до листа № 02-25/786 від 17.12.2020 Кальчицька сільська рада повідомляє, що громадянин [PERSON] щорічно під підпис отримує повідомлення від Волновасько-Мангушського Управління ГУ ДПС із нарахуванням орендної плати за землю, в тому числі із зазначенням наявної заборгованості, проте заборгованість не сплачує. (а.с. 27) Згідно з розрахунком заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою для ведення городництва площею 5,0000 га кадастровий номер 1421782200:01:000:01840, заборгованість утворилась за період 2019-2020 роки та становить 8526,84 грн. Так за 2017-2018 роки заборгованість була сплачена в 2019 році, за 2019 рік - не сплачена, за 2020 рік- частково- 3500 гривень (а.с. 23) Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст.ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 14 вказаного Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Частинами 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Згідно з ч.2 ст. 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Згідно з ч. 5 ст. 762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. У статті 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст.25 Закону України « Про оренду землі» обов`язком орендаря є своєчасна та в повному обсязі сплата орендної плати за орендовану земельну ділянку, За приписами ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Пунктом «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Аналіз вищезазначених положень законодавства дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди земельної ділянки з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини 2 статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 06 березня 2019 року в справі №183/262/17 та постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року в справі №392/1663/15-ц, від 15 квітня 2020 року в справі №322/266/18. Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 10 жовтня 2019 року в справі №293/1011/16-ц дійшла висновку, що тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплати у розмірі меншому, ніж визначеному договором. Укладеним між сторонами договором оренди від 21 листопада 2016 року передбачено, що орендна плата виплачується орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки щорічно, що становило 6019,21грн. за рік (п. 9,13 Договору). За таких обставин, беручи до уваги те, що за період часу з 2017 по 2020 роки [PERSON] систематично не виконував істотної умови укладеного між сторонами договору оренди та систематично не сплачував орендодавцю передбачену договором суму орендної плати, а обставини навмисного ухилення позивача від отримання орендної плати, створення ним перешкод орендарю на виконання відповідного обов`язку, вчинення останнім усіх залежних від нього дій, направлених на виконання цього зобов`язання у цій справі не встановлено, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі згідно вимог пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі». Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Що стосується заявлених позивачем вимог про стягнення з [PERSON] орендної плати за землю то вони не підлягають задоволенню з огляду на те, що відповідачем після пред`явлення позову до суду в добровільному порядку сплачена сума заборгованості з орендної плати. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Судовий збір по справі за дві вимоги немайнового характеру: розірвання договору оренди земля та повернення земельної ділянки, які подані юридичною особою, становить 4540 грн. (2270 грн.х2) Судовий збір за вимогу майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що прокурором заявлена вимога про стягнення з відповідача орендної плати за землю в розмірі 8526,84 грн., судовий збір за вимогу майнового характеру становить 2270 грн. Прокурором при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 6810 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 175 від 09 лютого 2021 року. Згідно положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку до першого судового засідання сплатив орендну плату , що свідчить про часткове визнання позову, то ,відповідно до ч.1 ст142 ЦПК України, слід повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого за цю вимогу , т.б. (2270грн * 50%) - 1135 грн. Відповідно до положень ст.142 ч.3 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд, за заявою позивача, присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 5675 грн.

Outcome: approved