Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15 липня 1994 року набула у власність житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої, була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належного відповідачу вказаного домоволодіння. Позивачем було передано [PERSON] домовлену суму за відчуження належного їй зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 75 000 гривень, про що було вчинено відповідну розписку та договір купівлі-продажу від 03 квітня 2018 року. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу. Крім того, [PERSON] набула у власність зазначене нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 15 липня 1994 року, однак так і не зареєструвала його у встановленому законом порядку. Позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу дійсним та право власності за нею на вказане нерухоме майно. Позивач до суду не з`явився, просив справу розглянути без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, про що надав відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить дану справу розглянути без її участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом було встановлено, що дійсно [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15 липня 1994 року набула у власність житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] (а.с. 9-10). На даний час житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] складається: «А-1;а» - житловий будинок; «Б» - сарай; «Г» - вбиральня; 1-7 - огорожа; 8 - колодязь (а.с. 8). Між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої, була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належного відповідачу вказаного домоволодіння. Позивачем було передано [PERSON] домовлену суму за відчуження належного їй зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 75 000 гривень, про що було вчинено відповідну розписку та договір купівлі-продажу від 03 квітня 2018 року (а.с. 11, 14). Згідно п. 10 Договору відповідач була зобов`язана з`явитися до приватного нотаріуса Троїцького районного нотаріального округу Луганської області Гапочки Е.Г. для посвідчення вищезазначеного договору купівлі-продажу 24 квітня 2018 року о 10 годині 00 хвилин. Однак, з невідомих причин, до нотаріуса відповідач зазначеної дати та в зазначений час не з`явилася, у наслідок чого їй було направлено повідомлення, в якому відповідачу було запропоновано з`явитися до нотаріуса 15 травня 2018 року. Вказане повідомлення відповідач отримала 05 травня 2018 року, однак з невідомих причин до нотаріуса знову не з`явилася. 17 травня 2018 року відповідачу повторно було направлено повідомлення, в якому їй було запропоновано з`явитися до нотаріуса 02 червня 2018 року. Вказане повідомлення відповідач отримала 25 травня 2018 року, однак з невідомих причин до нотаріуса відповідач знову не з`явилася (а.с. 12-13). Таким чином, на даний час, позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу. Крім того, [PERSON] набула у власність зазначене нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 15 липня 1994 року, однак так і не зареєструвала його у встановленому законом порядку. З огляду на вищезазначене, позивач домовився з відповідачем щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу належного відповідачу вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким позивачу у власність перейшло вказане вище нерухоме майно, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення зазначеного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Даний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 220, 328, 334, 638, 655 ЦК України,

Outcome: approved