Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем являються батьками - [PERSON] , [INFO] . Відповідач з листопада 2015 року в сім`ї не проживав та не турбувався матеріальним забезпеченням. На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01.11.2016р. шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу донька проживає із нею. З 2015 року відповідач не цікавиться долею, ухиляється від своїх батьківських обов`язків, уникає спілкування з колишньою дружиною. З урахуванням викладеного, позивач звернулася з наведеним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився повідомлявся заздалегідь належним чином, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначено, що наданий висновок про доцільність підтримують. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 280,281 ЦПК України, про що не заперечувала представник позивача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про його здоров`я , фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому діюче законодавство не звільняє одного з батьків від цього обов`язку залежно від того, чи перебувають вони з другим з батьків в зареєстрованому шлюбі, мешкають разом чи окремо тощо. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється донькою сторін у справі - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого міститься в матеріалах справи. (а.с. 14) Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.11.2016р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано, та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх різновидів заробітку щомісячно, починаючи з 26.07.2016 року й до повноліття дитини, але не менш 30 % від прожиткового мінімуму на місяць, тобто до 28.10.2033 року. (а.с. 8-11) Вищезазначене рішення суду набрало законної сили 11.11.2016р. Окрім того матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Довідкою № 01-31/17 від 19.02.2020р., виданою директором Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-Садок» № 306 Одеської міської ради Одеської області Башук О.М., встановлено, що [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , та її донька [PERSON] , [INFO] , відвідує Одеський дошкільний заклад «Ясла-Садок» № 306 Одеської міської ради Одеської області з 11.06.2018р. по теперішній час. (а.с. 16) Листом за вих. № 01-03/112 від 28.02.2020р. КПН «Дитяча міська поліклініка № 6» Одеської міської ради, повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , спостерігається в ДМП № 6. Декларацію на медичне обслуговування підписана з мамою дитини [PERSON] (а.с. 17) Відповідно до характеристики від 19.02.2020р., виданої завідувачем Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-Садок» № 306 Одеської міської ради Одеської області Башук О.М., складеної на [PERSON] , [INFO] , зазначено, вона відвідує дитячий садок з вересня 2018 року. за весь період перебування у дитячому садочку зарекомендувала себе, як старанна, дисциплінована, уважна дівчинка. Вихованням дитини займається мати [PERSON] . Ні вихователі, ні адміністрація закладу, в якому виховується [PERSON] , з батьком [PERSON] не знайомі. Батько дитини ніколи не відвідував батьківські збори й не спілкується з вихователями та адміністрацією дошкільного навчального закладу. Спроб звертання батька до вихователів та адміністрації дошкільного закладу, з метою спілкування з донькою не було. (а.с. 18) Окрім того, в характеристиці від 02.03.2020р. директора ТОВ «Гефест», складеної та виданої [PERSON] , зазначено, що [PERSON] розлучена та самостійно займається вихованням 3-х дітей. Прийнята на роботу в ТОВ «Гефест» на посаду секретаря з 28.01.2019р. та працює по даний час. На підприємстві проявила себе, як відповідальний та дисциплінований працівник. (а.с. 19) Довідкою за вих. № 10 від 05.03.2020р. встановлено, що заробітна плата [PERSON] за останні шість місяців становить 27447,13 грн. (а.с. 20) Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Оцінюючи висновок органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.05.2021р. № 2772/01-11 щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина Азербайджанської Республіки [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що даний висновок відповідає інтересам дитини. (а.с. 94-98) За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. У відповідності до положень ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї доньки, не повідомив суд про намір в подальшому здійснювати піклування над нею, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а тому, захищаючи права та інтереси дитини, суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо його доньки. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved