Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

До суду з названим позовом звернувся прокурор Ставищенського району Київської області, посилаючись на те, що [PERSON] 31 березня 2013 року, близько 13 години, знаходячись біля магазину „Топаз по вул. Радянській в смт. Ставище, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс [PERSON] один удар рукою в область правого ока, від якого [PERSON] впав на землю, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи, забою мяких тканин голови, синця навколо правого ока та струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичного експерта № 48д від 21 травня 2013 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоровя більше 6 днів. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня Ставищенської районної ради Київської області 10 ліжко-днів, з 31 березня 2013 року по 10 квітня 2013 року. Вартість лікування становить 3596 грн. 70 коп. Понесені витрати [PERSON] на даний час не відшкодував. Вироком Ставищенського районного суду від 19 червня 2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних доходів громадян, що становить 1020 гривень. Прокурор просить суд стягнути з [PERSON] на користь управління фінансів Ставищенської РДА кошти в розмірі 3596 гривень 70 копійок. В судовому засіданні прокурор Бурлака П.О. позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в позовній заяві. Представник управління фінансів Ставищенської РДА в судове засідання не прибув. Управління фінансів Ставищенської РДА подало заяву про підтримання позовних вимог прокурора та про розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи: комунального закладу „Ставищенська центральна районна лікарня Ставищенської районної ради Київської області в судове засідання не прибув. Комунальний заклад „Ставищенська центральна районна лікарня Ставищенської районної ради Київської області подав заяву про те, що не заперечує проти задоволення заяви та просить справу розглядати у відсутність їх представника. Суд, заслухавши пояснення прокурора, усну заяву про визнання позову відповідача та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що вироком Ставищенського районного суду від 19 червня 2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних доходів громадян, що становить 1020 гривень. Відповідно до вказаного вироку відповідач 31 березня 2013 року, близько 13 години, знаходячись біля магазину „Топаз по вул. Радянській в смт. Ставище, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс [PERSON] один удар рукою в область правого ока, від якого [PERSON] впав на землю, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи, забою мяких тканин голови, синця навколо правого ока та струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичного експерта № 48д від 21 травня 2013 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоровя більше 6 днів (а. с. 7-8). Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня 10 ліжко-днів, з 31 березня 2013 року по 10 квітня 2013 року, вартість лікування якого складає 3596 грн. 70 коп. (а.с.5). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 121 Конституції України та ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру порушення інтересів держави є підставою для їх захисту прокуратурою шляхом пред'явлення позову в інтересах держави. Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. N 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Відповідно до п. п. „а п.3 ч.1 ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, а також дільничні лікарні, медичні амбулаторії, фельдшерсько-акушерські та фельдшерські пункти, центри первинної медичної (медико-санітарної) допомоги). Таким чином, комунальний заклад „Ставищенська районна лікарня Ставищенської районної ради Київської області фінансується за рахунок коштів районного бюджету, розпорядником яких є управління фінансів Ставищенської районної державної адміністрації. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що оскільки КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня Ставищенської районної ради Київської області, який фінансується за рахунок коштів районного бюджету, було понесено витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON], відповідач позовні вимоги визнає, тому з нього слід стягнути витрати в розмірі 3596,70 гривень на користь управління фінансів Ставищенської РДА. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved