Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Заступник керівника Чортківської місцевої прокуратури [PERSON] в позовній заяві та прокурор Заліщицького відділу Чортківської місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні просять стягнути з відповідача в користь Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації 6720,00 гривень витрат пов'язаних із стаціонарним лікуванням потерпілого від злочину [PERSON], покликаючись на те, що 05.03.2017 року відповідач [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, перебачене ст.122 ч.1 КК України, внаслідок якого [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження, у зв'язку з якими він перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділі Комунального закладу Тернопільської обласної ради Тернопільська університетська лікарня 21 ліжко-день, а саме з 07.03.2017 року по 28.03.2017 року і на його лікування витрачено 6720,00 гривень, які на даний час відповідачем не відшкодовані і підлягають стягненню з нього. Ухвалою суду 26.02.2018 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз'яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, в судовому засіданні разом із своїм представником визнав позов. Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ст.178 ч.6 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заслухавши пояснення прокурора, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного: вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області 03.07.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, перебаченого ст.122 ч.1 КК України, за те, що він 05.03.2017 року заподіяв середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження потерпілому [PERSON], що супроводжувались довготривалим розладом здоров'я - більше 21 дня. відповідно до довідки №01-3/605 виданої 20.03.2018 року Тернопільською університетською лікарнею, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у даному закладі охорони здоров'я з 07.03.2017 року по 28.03.2017 року (21 ліжко-день), вартість затрат на його лікування та перебування становить 6720,00 гривень (21 л/д*320 грн.=6720 грн.) Згідно ст.1206 ч.1, 3 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, зокрема п.11 абз.6, судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А, тому, виходячи із вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги прокуратури є підставними, позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину слід задоволити та стягнути з відповідача в користь Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації 6720,00 гривень витрат пов'язаних із стаціонарним лікуванням [PERSON] Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід компенсувати за рахунок держави, оскільки позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільняються від сплати судового збору, відповідно до положень Закону України Про судовий збір.

Outcome: approved