Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, яка належала [PERSON] Гілені ([PERSON]) Михайлівні на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0126233 від 10.02.1997 року. Повідомляє, що спадкодавець померла 14.04.1997 року в с. Пилипи-Олександрівські. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої належить зазначений вище сертифікат. Вона як спадкоємець своєї матері вступила у фактичне володіння та користування спадковим майном, відповідно до вимог ст. 549 УРСР. Отримати свідоцтво на право спадщини за законом на земельний сертифікат вона не має можливості, у звязку з тим, що сертифікат було втрачено, тому нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва на право на земельну частку (пай) розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба», що на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Підтвердженням права спадкодавця на сертифікат є витяг з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Віньковецькою РДА по КСП «Дружба», відповідно до якого (запис № 483) на її імя було видано сертифікат серії ХМ 0126233 від 10.02.1997 року згідно розпорядження адміністрації № 148-р від 16.08.1996 року. Посилаючись на приписи статей 321, 1216, 1225, 1218, 1261 ЦК України, вона просить вимоги задовольнити. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач та представник позивача надали до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити, справу слухати без участі сторони позивача. Відповідач [PERSON] сільська рада Віньковецького району, будучи належно повідомленою представників не надіслала. Надала заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У звязку з неявкою у судове засідання учасників, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення. \~Відповідно до\~п. 1 ч. 2\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] уродженка с. Пилипи-Олександрівські Віньковецького району померла 16 квітня 1997 року в цьому ж селі (свідоцтво про смерть, видане виконкомом [PERSON] сільської ради, актовий запис № 7). Вона, як матір позивачки (свідоцтво про народження У-1 № 871351, актовий запис № 12 та свідоцтво про укладення шлюбу 1-БВ №429222, актовий запис № 6 [PERSON]) є спадкодавцем. Після її смерті [PERSON] в 1997 році вступила у фактичне володіння належним матері спадковим майном, що підтверджено довідкою № 568 [PERSON] сільської ради. Серед іншого, спадкодавцю належить право на сертифікат серії ХМ 0126233 згідно розпорядження Віньковецької РДА № 148-р від 16.08.1996 року. Сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Віньковецькою РДА по колишньому КСП «Дружба». Відповідно до\~ ст.\~549\~ЦК УРСР\~ позивачка\~ після смерті [PERSON] вступила у фактичне володіння частиною спадкового майна, тобто вона, відповідно до діючої на той час ст. 548 ЦК УРСР набула прав і на сертифікат матері. Те, що він належить померлій підтверджується визнанням сільською радою вимог позивачки, а імя «Гелена», яке записане під № 483 в книзі реєстрації сертифікатів, та в державному акті відповідно до словника під редакцією [PERSON] та [PERSON] ([PERSON] імена людей: Словник довідник/ за ред.. [PERSON],-К.: Наук. Думка, 1986.- 310 с.) споріднене з імям «Олена» (Helena, фонетичний варіант імені [PERSON]). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено повідомленням нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 200/02-31 від 25.10.2018 року, оскільки позивачем не надано документа, який підтверджує права власника [PERSON] на спадкове майно. ЇЇ права на земельну частку (пай) підтверджені інформаційною довідкою виданою відділом Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області 22.10.2018 року № 31-22-0.2068/104-18 та державним актом на право колективної власності на землю, згідно якого [PERSON] мала право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. \~Згідно п. 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).\~\~\~\~ \~\~\~\~Відповідно до ч.1\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). \~\~\~\~Згідно ст. ст.\~1,\~2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (най). \~\~\~\~Оригінал вищезазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, що підтверджується оголошенням про його втрату, поданим в газеті «Сільські новини» за № 44 від 02 листопада 2018. Згідно ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів\~ст. 41 Конституції України\~та ст.ст.\~316,\~319,\~321 ЦК України\~правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На підставі викладеного, позивач довела підстави та предмет позову, тому за нею, відповідно до ст. 1223 ч.1 ЦК України слід визнати право на земельну частку.

Outcome: approved