Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Законний представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до Токмацької міської ради Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Токмацький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в якому просила зняти арешт з майна боржника [PERSON], накладений на підставі постанови ВДВС Токмацького МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.10.2014 року № 20396369, а саме: арешт нерухомого майна (запис №10587982), арешт рухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно, до складу якої увійшло, в тому числі, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], 1/3 частина якої належала [PERSON] на праві спільної часткової власності, інші 2/3 частини зазначеної квартири він отримав у власність в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO], та батька - [PERSON], померлого [INFO]. [PERSON], як єдиний спадкоємець [PERSON] за законом першої черги, звернулась до нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого [INFO] батька, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв'язку з тим, що на спадкове майно померлого батька був накладений арешт виконавчою службою м. Токмака від 23.10.2014 року (№7431188). На спірну квартиру 23.10.2014 року зареєстроване обтяження № 7431188 - арешт нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження від 22.10.2014 року № 20396369. Суб'єктом обтяження є батько позивачки - [PERSON], воно було накладене в інтересах законного представника позивача - [PERSON]. Також на рухоме майно в межах суми 16211,00 грн. зареєстроване обтяження - арешт рухомого майна, на підставі постанови ВДВС Токмацького МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.10.2014 року № 20396369. Суб'єктом обтяження є батько позивачки - [PERSON]. Відповідно до відповіді на адвокатський запит, виконавче провадження було закінчене 27.08.2015 року у зв'язку із смертю боржника [PERSON], в зв'язку з чим, позивачка змушена була звернутися до суду з даним позовом, так як, на теперішній час відсутні правові підстави перебування спадкового майна під арештом. Позивачка та її законний представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини не явки суду не повідомили. Представник позивачки в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити в повному обсязі, так як на теперішній час відсутні правові підстави перебування спадкового майна під арештом. Представник відповідача Токмацької міської ради в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, покладався на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Токмацький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення на розсуд суду. Суд, перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31 липня 2015 року, актовий запис № 372 та є батьком позивачки - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 лютого 1999 року, актовий запис № 27 та чоловіком законного представника позивачки - [PERSON], згідно до Свідоцтва про шлюб від 05 липня 2011 року, актовий запис № 07. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 01 листопада 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 8386 [PERSON] був власником 1/3 частини квартири на праві спільної часткової власності, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Інші 2/3 частини зазначеної квартири померлий отримав у власність в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO], та батька - [PERSON], померлого [INFO], так як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, що встановлене мотивувальною частиною рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 06.05.2016 року в цивільній справі №328/1394/16-ц. [PERSON] - позивачка по справі, є спадкоємницею квартири за адресою: [ADDRESS] після смерті її батька - [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON], як єдиний спадкоємець [PERSON] за законом першої черги, звернулась до нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого [INFO] батька, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв'язку з тим, що на спадкове майно померлого батька був накладений арешт виконавчою службою м. Токмака від 23.10.2014 року (№7431188), що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.06.2016 року № 761/02-31. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.10.2014 року № 28478133 на спірну квартиру 23.10.2014 року зареєстроване обтяження № 7431188 - арешт нерухомого майна, на підставі постанови ВДВС Токмацького МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.10.2014 року № 20396369. Суб'єктом обтяження був померлий батько позивачки - [PERSON]. Обтяження накладено в інтересах законного представника позивача [PERSON]. Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 23.10.2014 № 45439207, на все рухоме майно, в межах боргу в сумі 16211,00 грн., зареєстроване обтяження - арешт рухомого майна, на підставі постанови ВДВС Токмацького МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 20396369 від 22.10.2014 року. Суб'єктом обтяження є батько позивачки [PERSON] Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 23 червня 2016 року № 9781/03, на виконанні у Токмацькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області управління юстиції на примусовому виконанні перебував виконавчий документ № 2-812 від 07.06.2010 року Токмацького районного суду Запорізької області стосовно боржника [PERSON], на підставі якого було відкрито виконавче провадження. У зв'язку зі смертю боржника, 27.08.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».Під час примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів з боржника, у зв'язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, 22.10.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої внесено обтяження на рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми боргу, який складав - 16211,00 грн. Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 09.08.2016 року - відомості про право власності, інші речові права, іпотеки,обтяження на квартиру за адресою: [ADDRESS] у вказаних реєстрах відсутні. 04.08.2015 року була відкрита спадкова справа № 188/2015 року після [PERSON], який помер [INFO], відповідно до листа Токмацької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 948/01-16 від 05.08.2016 року. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.2,3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент виконавчого провадження, визначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Безпідставне накладення арешту на майно, яке належить позивачу обмежує його право власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом звільнення майна з-під арешту , що відповідає вимогам ч.2 ст. 16 ЦК України. Таким чином, суд, на підставі викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позов законного представника позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] підлягає задоволенню, так як вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її батька, а арешт на вказану квартиру накладено у зв'язку з несплатою аліментів спадкодавцем аліментів на утримання позивачки, тому майно підлягає звільненню з-під арешту. Враховуючи вищевикладене, згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», ст. 47 Конституції України, законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.15, 16, 20, 177,181, 182, 190, 316-319, 321, 325, 328, 355,368-370, 372, 386, 387 ЦК України, ст.ст.10, 11, 58, 59, 60, 61, 64, 88,154,208, 209,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved