Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом заявленим до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що 29.10.2009 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстровано Полицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області за актовим записом №23. В період шлюбу в них народились діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які на даний час перебувають на утриманні позивачки. Позивачка [PERSON] вказує, що вона прожила з відповідачем спільно більше восьми років, вели спільне господарство та виховували дітей. Протягом останнього року спільне життя не складається, оскільки вони як подружжя не можуть вирішувати спільні сімейні проблеми, постійно сваряться, в ході сварок відбуваються приниження, відповідач [PERSON] зловживає алкогольними напоями. Позивачка [PERSON] впевнена, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, тому просить розірвати шлюб, а дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з нею. Також позивачка вказує, що відповідач не надає на утримання дітей матеріальну допомогу, хоча зобовязаний це робити. Позивачка вказує, що тимчасово працевлаштована в ДП Підприємство ДКВС України №76, і коштів, які вона отримує недостатньо для забезпечення необхідних умов утримання та виховання дітей, тому просить суд стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON], щомісячно в розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала всі позовні вимоги, позов просила задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки перебуває в [PERSON], в якій зазначає, що визнає позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що згідно світлокопії свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ №052627, яке наявне в матеріалах справи, встановлено, що 29 жовтня 2009 року Полицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області за актовим записом №23 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після одруження набула прізвище «Гарбар». Згідно світлокопії свідоцтва про народження: серії 1-ГЮ №144603, встановлено, що 23 червня 2011 року народилась [PERSON]; серії І-ГЮ №259591, встановлено, що 09 серпня 2016 року народився [PERSON], батьком яких записано відповідача. Діти перебувають на утриманні позивачки [PERSON] згідно довідки Полицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 22.08.2018 року №1555. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами фактично припинено шлюбні відносини. Сім'я розпалась та існує формально. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки та відповідача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не просить суд відновити їй дошлюбне прізвище, тому останній слід залишити після розірвання шлюбу прізвище «Гарбар». Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення\~\~ нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України\~передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи докази, досліджені судом, які наявні в матеріалах справи та згоду відповідача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Крім того, згідно п. 3\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому з відповідача\~[PERSON] необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved