Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] на підставі права власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вулиця Комарова, будинок № 7. Між позивачем та [PERSON], яка уповноважена представляти інтереси [PERSON], була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належного відповідачу вказаного домоволодіння. Позивачем було передано [PERSON] домовлену суму за відчуження належного [PERSON] зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 54\~000 гривень, про що було вчинено відповідну розписку та договір купівлі-продажу від 07 грудня 2017 року. На даний час позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідач та її представник фактично ухиляються від нотаріального посвідчення даного правочину. Позивач просить суд визнати відповідний договір купівлі-продажу дійсним та право власності на вказане домоволодіння. Позивач до суду не зявився, просив справу розглянути без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, про що надав відповідну заяву. Відповідач та її представник у судове засідання не зявилися, від представника відповідача надійшла до суду заява, згідно якої представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить дану справу розглянути без її участі та участі відповідача. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом було встановлено, що дійсно [PERSON] на підставі права власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вулиця Комарова, будинок № 7, який складається: А;а; ґ житловий будинок; Б сарай; В гараж; Г сарай; ПГ1; ПГ2 погріба; Д сарай; Ж літній душ; З убиральня; 2-3 огорожа (а.с. 16-25). Між [PERSON] та [PERSON], яка уповноважена представляти інтереси [PERSON], була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належного відповідачу вказаного домоволодіння. Позивачем було передано [PERSON] домовлену суму за відчуження належного [PERSON] зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 54\~000 гривень, про що було вчинено відповідну розписку та договір купівлі-продажу від 07 грудня 2017 року (а.с. 26-28). Згідно п. 10 Договору відповідач була зобовязана зявитися до приватного нотаріуса Троїцького районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] для посвідчення вищезазначеного договору купівлі-продажу 17 грудня 2017 року о 10 годині 00 хвилин. Однак, з невідомих причин, до нотаріуса відповідач чи її представник зазначеної дати та в зазначений час не зявилися, у наслідок чого їм було направлено повідомлення, в якому було запропоновано зявитися до нотаріуса 05 січня 2018 року. Вказане повідомлення відповідач та її представник отримали 22 грудня 2017 року, однак з невідомих причин до нотаріуса знову не зявилися. 06 січня 2018 року відповідачу та її представнику повторно було направлено повідомлення, в якому їм було запропоновано зявитися до нотаріуса 15 січня 2018 року. Вказане повідомлення відповідач та її представник отримали 11 січня 2018 року, однак з невідомих причин до нотаріуса відповідач та її представник не зявилися (а.с. 29-32). Таким чином, на даний час, позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідач та її представник ухиляються від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу. З огляду на вищезазначене, [PERSON] домовився з відповідачем та її представником щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу належного відповідачу вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким позивачу у власність перейшло вказана вище домоволодіння, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення зазначеного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Даний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, у звязку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 220, 328, 334, 638, 655 ЦК України,

Outcome: approved