overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

До суду із позовом до [PERSON] звернулась [PERSON] просила усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №1 в б. 3 по вул.. Степова в м. Запоріжжя. Посилається на таке. Їй належить на праві власності квартира 1 б. 3 по вул. Степова в м. Запоріжжя. В цій квартирі зареєстрований попередній користувач [PERSON], але він не проживає в цій квартирі. В судове засідання позивач та його представник за довіреністю [PERSON] не зявились, надав письмову заяву в якій просили розглядати справи без її участю, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст..224 ЦПК України. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи.\~ Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу частини квартири від 29.08.2016 року та договору дарування частини квартири від 29.08.2016 року [PERSON]. є власником квартири 1 б. 3 по вул. Степова в м. Запоріжжя. [PERSON] до укладання договору купівлі-продажу частини квартири був одним зі співвласників цієї квартири, зареєстрований у вказаній квартирі, але не проживає, що підтверджується довідкою №№04-19/5/5450 від 13.09.2016 р. . Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав. 29.08.2016 року змінився власник на квартиру 1 б. 3 по вул. Степова в м. Запоріжжя, відповідач у цивільних правовідносинах щодо найму житла з позивачем не знаходиться, підстав для збереження за ним житла не має. Тому є підстави для задоволенню позову та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою 1 б. 3 по вул. Степова в м. Запоріжжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

До суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням звернувся позивач. Посилається на таке. Йому належить на праві власності квартира №68 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, б. 45. В цій квартирі зареєстрований відповідач, які є його сином, але він більше девяти років не проживає в цій квартирі, а мешкає в Російській Федерації, є громадянином цієї держави з 2012 року. Самостійно знятися з реєстрації не може, але не заперечує щодо зняття його з реєстраційного обліку. Проте, реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує його право на оформлення субсидії. На підставі ст. 405, 319 ЦК України просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №68 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, б. 45 . В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином.\~ Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 11.12.2000 р. [PERSON] є власником квартири №68 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, б. 45. [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO], б. 45 кв. 68 з 08.04.2005 року, але не проживає в ній більше одного року. Згідно заяви, посвідченої нотаріусом нотаріального округу Дзержинського району Калузької області Російської Федерації [PERSON] надав згоду на зняття його з реєстраційного обліку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, б. 45 кв. 68 (а.с.4). [PERSON] набув громадянство Російської Федерації 06.09.2012 року (а.с.5). Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав. Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані\~ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частинами 1, 4\~ст. 156 ЖК Української РСР\~встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2\~ст. 64 цього Кодексу, зокрема один з подружжя власника, їх діти і батьки. В суді встановлено, що відповідач був членом сімї власника будинку, не проживає без поважних причин в ньому більше одного року, тому є підстави для задоволення позову судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

До суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням звернулась позивачка. Посилається на таке. Їй належить на праві власності квартира 202 б. 12 по вул. Чумаченка в м. Запоріжжя. В цій квартирі зареєстрований відповідач, яка є рідною сестрою позивача, але вона з 2000 року не проживає в цій квартирі. На підставі ст.ст. 405, 386, 391 ЦК України просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою 202 б. 12 по вул.. Чумаченка в м. Запоріжжя. В судове засідання позивач не зявився, його інтереси представляв за довіреністю [PERSON] який позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст..224 ЦПК України. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи.\~ Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2012 р. та договору дарування частки квартири від 14.02.2013 р. [PERSON] на праві власності належить квартира 202 в б. 12 по вул.. Чумаченка в м. Запоріжжя, що підтверджується матеріалами справи. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2012 р. [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами між собою. [PERSON] зареєстрована в цій квартирі з 30.12.1988 року, але не проживає в ній з 2000 року, що підтверджується актом про непроживання громадян від 24.12.2015 р. складеного ЖБК «Таксист». Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав. Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані\~ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частинами 1, 4\~ст. 156 ЖК Української РСР\~встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2\~ст. 64 цього Кодексу, зокрема один з подружжя власника, їх діти і батьки. В суді встановлено, що відповідач був членом сімї одного зі співвласників квартири, не проживає без поважних причин в квартирі [ADDRESS] більше одного року, тому є підстави для задоволення позову судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

До суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням звернулась позивач. Посилається на таке. Їй належить на праві власності б. 147 по вул. Балка Поповка в м. Запоріжжя. В цьому домі зареєстрований відповідач, який є чоловіком доньки позивачки, але він з жовтня 2014 року не проживає в ньому. На підставі ст. 405 ЦК України просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою б. 147 по вул.. Балка Поповка в м. Запоріжжя. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст..224 ЦПК України. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи.\~ Заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва №687 про право власності на житло від 15.12.1992 року [PERSON] є власницею б. 147 по вул. Балка Поповка в м. Запоріжжя. [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку, але не проживає в ньому з жовтня 2014 р., що підтверджується актом про не проживання громадян від 29.09.2015 р. складеного квартальним комітетом та показаннями свідка [PERSON] Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав. Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані\~ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частинами 1, 4\~ст. 156 ЖК Української РСР\~встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2\~ст. 64 цього Кодексу, зокрема один з подружжя власника, їх діти і батьки. В суді встановлено, що відповідач був членом сімї власника будинку, не проживає без поважних причин в б. 147 по вул.. Балка Поповка в м. Запоріжжя більше одного року, тому є підстави для задоволення позову судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

До суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням звернулись позивачі. Посилаються на таке. Їм належить на праві власності квартира [ADDRESS]. В цій квартирі зареєстрований відповідач, але він з січня 2012 року не проживає в цій квартирі. На підставі ст.ст. 317, 386, 391 ЦК України просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою[ADDRESS]В судове засідання позивач не з'явився, його інтереси представляв за довіреністю [PERSON], яка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст..224 ЦПК України. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло від 23.01.1996 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] [PERSON] помер [INFO] [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі з 06.04.2004 р., але не проживає в ній з 20.01.2012 р. по 02.03.2015 р., що підтверджується актом про не проживання громадян від 02.03.2015 р. складеного центром обслуговування абонентів №12. Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав. Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частинами 1, 4 ст. 156 ЖК Української РСР встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, зокрема один з подружжя власника, їх діти і батьки. В суді встановлено, що відповідач був членом сім'ї одного зі співвласників квартири, не проживає без поважних причин в квартирі [ADDRESS] більше одного року, тому є підстави для задоволення позову судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

До суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів звернулась [PERSON] Просила позбавити батьківських прав відповідачку у відношенні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2016 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Проте, рішення з приводу стягнення аліментів не ухвалено. 22.02.2016 р. позивачка звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки вона заявляла вимоги про стягнення аліментів, але вони судом не розглянуті. В судовому засіданні позивачка вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та стягнути аліменти з відповідачки. Відповідачка заперечувала проти стягнення з неї аліментів, оскільки не працює, а пенсія їй необхідна на лікування. Заслухавши позивачку, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що необхідно ухвалити додаткове рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Згідно ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, що беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається в позовній заяві [PERSON] просить стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, в судовому засіданні сторони надавали пояснення з приводу цих вимог та докази. Але рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2016 року ухваленому по справі за цим позовом не вирішене питання щодо стягнення аліментів. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Пункт 17 Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснює, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачка [PERSON] є бабусею неповнолітньої дитини [PERSON], не є його опікуном, отже позивачка не є тією особою, яка має право звертатися до суду із позовом про стягнення аліментів. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким залишити без задоволення позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, [PERSON] про стягнення аліментів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

До суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод власнику у здійсненні ним права користування та розпорядження квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням звернувся [PERSON], посилаючись на те, що йому на праві власності належить квартира №7 за адресою: м. Запоріжжя, вул.Антарктична, буд.15-А. У цій квартирі з 1995 року зареєстрований відповідач, але останній фактично в ній не проживає. Реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує його право як власника, оскільки він змушений нести зайві витрати на сплату за комунальні послуги. На підставі ст.ст.391, 405 ЦК України позивач просить суд усунути йому перешкоди у здійсненні права власності і визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №7 за адресою: м. Запоріжжя, вул.Антарктична, буд.15-А. У судове засідання позивач, відповідач не зявилися. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира №7 за адресою: м. Запоріжжя, вул.Антарктична, буд.15-А належить на праві власності [PERSON] [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], з 10.06.1997 року, але не проживає в ній з 2006 року. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав. Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки відповідач не проживає у спірній квартирі з 2006 року, витрати на утримання житла не несе, комунальні послуги не сплачує, а також враховуючи те, що, зокрема, розмір комунальних платежів залежить від кількості зареєстрованих у квартирі осіб і зазначені витрати в даному випадку несе позивач як власник житлового приміщення, суд вважає, що факт реєстрації відповідача у квартирі позивача порушує право останнього як власника, тому є підстави для задоволення позову судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

До суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод власнику у здійсненні ним права користування та розпорядження квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням звернулася [PERSON], посилаючись на те, що їй належить на праві власності квартира №96 за адресою: м. Запоріжжя, вул.Північнокільцева, буд.19-А. В цій квартирі зареєстрований відповідач, який є її колишнім чоловіком, але він фактично в ній не проживає. Реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує її право як власника, оскільки вона змушена нести зайві витрати на сплату за комунальні послуги. На підставі ст. 405 ЦК України позивач просить суд усунути їй перешкоди у здійсненні права власності і визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №96 за адресою: м. Запоріжжя, вул.Північнокільцева, буд.19-А. У судове засідання позивач, представник третьої особи не зявилися. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Від представника третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв і клопотань до суду не надавав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Квартира №96 за адресою: м. Запоріжжя, вул.Північнокільцева, буд.19-А, належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 20.03.2006 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, 29.01.2013 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], з 13.06.2006 року, але не проживає в ній більше одного року, що підтверджується актом про не проживання особи в помешканні від 12.11.2018 року. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав. Отже, оскільки відповідач є колишнім чоловіком власника спірної квартири, не проживає у ній більше року, витрати на утримання житла не несе, комунальні послуги не сплачує, а також враховуючи те, що, зокрема, розмір комунальних платежів залежить від кількості зареєстрованих у квартирі осіб і зазначені витрати в даному випадку несе позивач як власник житлового приміщення, суд вважає, що факт реєстрації відповідача у квартирі позивача порушує право останнього як власника, тому є підстави для задоволення позову судом.

Outcome: approved