Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якій просить в порядку розподілу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 32 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м, за кожним. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.07.2007 між нею та відповідачем укладений шлюб, від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . У період шлюбу [INFO] нею та відповідачем спільно згідно договору купівлі-продажу р. № 5790, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Озеровою В.В., придбано однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира придбана нею та відповідачем за спільні кошти, та за домовленістю між ними в договорі купівлі-продажу вказаної квартири від 25.12.2007, як покупця, вказано відповідача [PERSON] . Для придбання цієї квартири вона та відповідач отримували кредит у Великобурлуцькому відділенні Аваль Банку, та спільно погашали, кінцевий розрахунок по кредиту здійснено у 2010 році. З моменту придбання квартири вона, відповідач та їх спільна дитина проживають у цій квартирі, фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, досягнути домовленості з приводу поділу даної квартири, що є об`єктом права спільної сумісної власності, вона з відповідачем не може. Ухвалою суду від 21.03.2019 за заявою відповідача та його представника [PERSON] розпочато процедуру врегулювання спору за участю судді (а.с.41). Ухвалою суду від 08.04.2019 припинено процедуру врегулювання спору за участю судді, у зв`язку з тим, що сторони по справі спір між собою не врегулювали, надходженням заяви про припинення врегулювання спору за участю судді, закінченням строку врегулювання спору за участю судді (а.с.47). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2019 справу передано в провадження судді Поліщук Т.В. Ухвалою суду від 25.05.2019 визнано відвід відповідача [PERSON] судді Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В. необґрунтованим, провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Поліщук Т.В. (а.с.67-68). Ухвалою суду від 30.05.2019 відмовлено у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про відвід судді Поліщук Т.В. (а.с.77-78). Ухвалою від 03.06.2019 провадження у справі поновлено. У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з відсутністю спору між сторонами, посилаючись не те, що позивач з приводу поділу майна до відповідача не зверталась, відповідач готовий в любий зручний час у будь-якого нотаріуса переоформити право власності на 1/2 частину квартири за [PERSON] , ніякого спору щодо визнання права власності та переоформлення 1/2 частини квартири між ним та позивачем не існує (а.с.71-72). Позивач відповідь на відзив у встановлений строк не подала. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Крамар І.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити, при цьому позивач зазначила, що відповідач пропонував їй продати квартиру та поділити отримані за неї кошти; оскільки така продаж порушувала би інтереси їх дитини, вона відмовилась, потім відповідач запропонував звернутися до нотаріуса для поділу кватири, при цьому витрати, пов`язані на вчинення нотаріальної дії, на його думку вони повинні були нести порівну, на що вона також відмовилась, оскільки вже понесла судові витрати по справі у зв`язку з подачею до суду позову про поділ майна. Відповідач та його представник адвокат Хуторненко Е.В. проти задоволення позову заперечували, посилаючись на відсутність спору та доводи, викладені у відзиві на позов. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.07.2007 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). На теперішній час шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.7). В період шлюбу сторони придбали у власність однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 32,0 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., за договором купівлі-продажу від 25.12.2007, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Озеровою В.В. р. № 5790, яка зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, копією договору купівлі-продажу від 25.12.2007 (а.с.5, 31). Вказана квартира була придбана за кредитні кошти, відповідно до кредитного договору від 26.12.2007, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (а.с.28). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи, що судом приймалися міри щодо врегулювання спору за участю судді, та сторони у справі свій спір не врегулювали, суд дійшов до висновку про наявність спору між сторонами. Стаття 16 ЦК України\~визначає як один зі способів захисту судом цивільного права та інтересу - визнання права. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до положень\~ст.\~61\~СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~69\~СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Майно, яке належить до особистої приватної власності дружини, чоловіка, визначено у статті 57 СК України. Суд дійшов до висновку, що спірне майно квартира [ADDRESS] , набуте сторонами у період перебування у шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя, та той факт, що це майно зареєстроване за відповідачем, не позбавляє позивача права на частку у цьому майні. Відповідно до ч. 1\~ст.\~70\~СК України разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Виходячи з презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, суд розподіляє їх спільне майно, яке є предметом спору, в рівних частках. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір судового\~збору,\~порядок його\~сплати,\~повернення і\~звільнення від\~сплати встановлюються\~законом. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. При зверненні до суду позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2500,00 грн. та комісії банку у розмірі 32 грн. 32 коп. (а.с.1,23). Представником позивача адвокатом Крамар І.М. наданий попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи про поділ спільного майна подружжя, з якого вбачаються такі витрати, як на сплату судового збору, комісії банку, витрат на професійну правничу допомогу. До закінчення судових дебатів представник позивача адвокат Крамар І.М. подав письмову заяву, в якій повідомляє, що остаточний розрахунок судових витрат, а саме, витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем, а також докази понесених судових витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, для вирішення питання про розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до положень\~ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи вищевикладене, суд вирішує питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору та комісій банку, та відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 2500,00 грн. та комісії банку у розмірі 32 грн. 32 коп., а всього 2532,32 грн. Питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу залишити відкритим.

Outcome: approved