Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Заявник, [PERSON] , 22.04.2021 року звернулася до суду в порядку ч. 3 ст. 293 ЦПК України із заявою про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 30.08.2018 року у Ватутінському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №26. Від вказаного шлюбу дітей немає Зазначила, що шлюбно-сімейні відносини із [PERSON] не склалися, їхнє сімейне життя проходило в постійних суперечках, чоловік принижував її, поводився агресивно, проявляв фізичне та психологічне насильство. Жодних перспектив на відновлення сімейних стосунків немає. На примирення категорично не згідна. Крім того, згідно вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 08.05.2019 року [PERSON] засуджено до 4 років позбавлення волі. Заявник в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та повернути їй надмірно сплачений судовий збір в розмірі 454 грн. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, оскільки відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Катеринівська виправна колонія». Ватутінським міським судом Черкаської області на адресу колонії надсилалась ухвала про відкриття провадження з додатками, яка отримана канцелярією колонії 06.05.2021 року, однак жодних заяв від [PERSON] до суду не надійшло. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.08.2018 року у Ватутінському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №26 (а.с. 7). Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Згідно вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 08.05.2019 року (а.с.11-13) [PERSON] засуджено до 4 років позбавлення волі. Відповідно до відомостей, наданих архіваріусом Ватутінського міського суду Черкаської області (а.с.20) [PERSON] відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Катеринівська виправна колонія». Суд, з урахуванням викладених обставин, дійшов до переконання про доведеність заявлених вимог про припинення шлюбно - сімейних відносин подружжя, відсутність в них бажання на примирення, перебування заінтересованої особи в місцях позбавлення волі, а тому збереження шлюбу неможливе, не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з матеріалів справи, заявник звертаючись до суду із вказаною заявою сплатила судовий збір у розмірі 908 грн. Згідно п. 4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у справах окремого провадження для фізичних осіб становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн. 00 коп. З огляду на наведене, враховуючи клопотання заявника, суд вважає за необхідне повернути заявникові надмірно сплачений судовий збір в розмірі 454 грн. На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, ст.5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 105, 110, 112, СК України, та

Outcome: approved