Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 04.04.2012 року між ним і [PERSON] була укладена угода купівлі-продажу житлового будинку в [ADDRESS], згідно якої він як спадкоємиць після смерті матері та батька, продав відповідачу житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] за 140000 грн. На підтвердження угоди, що відбулася 04.04.2012 року [PERSON] була видана розписка в отриманні від [PERSON] грошей в сумі 140000 грн. Позивач одразу переїхав в будинок, бо син померлих боявся, що будинок буде розтягнений та без опалення прийде в негідний стан. Зазначений будинок літ. «А-1» загальною площею 84,00 кв.м, житловою площею 51,1 кв.м з господарським блоком: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Е», гараж літ. «Г», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Д», каналізаційна споруда літ. «Я», про що вбачається з технічного паспорту. Позивач зробив там ремонт, переїхав проживати, знявся з реєстрації за попереднім місцем проживання, але зареєструватися в житловому будинку не зміг без відповідних документів. Продавець обіцяв оформити угоду в нотаріальній конторі найближчим часом. Проте до сучасного моменту ухиляється від нотаріального її посвідчення, посилаючись на труднощі в оформленні прав на будинок і не з'являючись в нотаріальну контору. Відповідно до ст. 220, ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відхилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Позивач просить визнати договір купівлі-продажу від 04.04.2012 житлового будинку загальною площею 84 кв.м, житловою площею 51,1 кв.м за адресою: [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON] дійсним. Визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 84,00 кв.м, житловою площею 51,1 кв.м з господарським блоком: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Е», гараж літ. «Г», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Д», каналізаційна споруда літ. «Я» за адресою: [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 04.04.2012 року. До суду звернувся [PERSON] з зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа: Мереф'янська міська рада Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що старий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] згідно архівних матеріалів технічної інвентаризації був зареєстрований по праву приватної власності: за матір'ю позивача [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 28.02.1969 року, посвідченому Мереф'янською нотаріальною конторою Харківського району р. № 695. За договором купівлі-продажу житловий будинок був куплений у [PERSON] Відповідно до виписки з протоколу № 7 засідання Мереф'янської міської ради від 15.04.1971 року було скасовано рішення Мереф'янської міської ради від 17.04.1966 року про перебудову будинку за адресою: [ADDRESS] надане [PERSON] та дозволено [PERSON] провести перебудову вказаного будинку. В період з 1973 року до 1975 року батьки позивача [PERSON] та [PERSON] побудували новий житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 84,00 кв.м, житловою площею 51,1 кв.м з господарським блоком: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Е», гараж літ. «Г», сарай літ. «В», вбиральня літ. Д», каналізаційна споруда літ. «Я», а старий житловий будинок був знесений. Більш того, цей житловий будинок був прийнятий до експлуатації згідно акту про закінчення будівництва від 18.10.1975 року, затвердженому рішенням виконкому Мереф'янської міської ради №20 від 21.10.1975 року. На період будівництва житлового будинку, яке закінчено в 1975 році, не потрібно було введення об'єкту до експлуатації, що підтверджено листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, який роз'яснює, як потрібно реєструвати об'єкти нерухомості збудовані до 05.08.1992 року. Крім того, житловий будинок та господарські будівлі збудовані до 05.08.1992 року не підлягають прийняттю в експлуатацію та не являються самочинно збудованими згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України від 19.03.2013 року №95. Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/04-13 аркуш. 20- по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи, мати [PERSON] фактично мала право власності на житловий будинок. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.12.2007 року. Спадщину після її смерті згідно ст.1261, ч.3 ст. 1268 ЦК України отримав батько [PERSON]. Шлюб між батьками був зареєстрований в 1961 року. Батько [PERSON] прийняв спадщину фактично, бо був зареєстрований з дружиною в житловому будинку разом з нею, користувався речами матері, присадибною ділянкою, але не звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до 1 Державної нотаріальної контори Харківського району в встановлений законом термін. [PERSON], помер [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Мерефянською міською радою 09.11.2011 року. Єдиним спадкоємцем 1 черги згідно ст. 1261 ЦК України після смерті матері та батька, став їх син [PERSON], про що вибачається з мого свідоцтва про народження. [PERSON], прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], згідно ст. 1268 ЦК України, тому, що звернувся своєчасно в 1 Державну нотаріальну контору Харківського району з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 30230157 від 19.04.2012 року. Рішенням виконавчого комітету Мереф'янської міської ради № 355 від 25.09.2012 року пр. № 12 позивачу був наданий дозвіл на збереження будинку літ. «А-1» загальною площею 84,00 кв.м, житловою площею 51,1 кв.м з господарським блоком: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Е», гараж літ. «Г», сарай літ. «В», вбиральня літ. Д», каналізаційна споруда літ. «Я» по [ADDRESS]. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 84,00 кв.м, житловою площею 51,1 кв.м з господарським блоком: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Е», гараж літ. «Г», сарай літ. «В», вбиральня літ. Д», каналізаційна споруда літ. «Я» в [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON]. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, просили суд розглядати справу за їх відсутності, позивачі за первинним позовом та зустрічним позовом позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а відповідач за первинним та зустрічним позовом - позовні вимоги визнають. Представник Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, міський голова подав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника ради, заперечень проти позовів не має. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ППВСУ «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом в мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Визнання відповідачами позовів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим суд приймає визнання позовів.

Outcome: approved