Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Заступник керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області 09.11.2016року звернувся в суд з вищевказаним позовом до \~[PERSON], третя особа Михайлівська сільська рада Новоодеського району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Троїцької сільської ради народних депутатів від 12.05.1993року №37 громадянин [PERSON] отримав в постійне користування земельну ділянку площею 25,8 га ріллі на території Троїцької сільської ради поза межами населеного пункту для ведення селянського (фермерського) господарства. На підставі вказаного рішення [PERSON] видано державний акт на право постійного користування землею, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №42. Вказане відповідає нормам чинного на той час Земельного кодексу України від 18.12.1990року. 15.09.1993року [PERSON] зареєстровано фермерське господарство «Дубрава». Дане фермерське господарство функціонувало на території Троїцької сільської ради. У звязку з адміністративною реформою та створенням на території Новоодеського району Михайлівської сільської ради, земельна ділянка, яка являється предметом даного спору на даний час згідно державної статистичної звітності знаходиться на території Михайлівської сільської ради. Однак вищевказане господарство з 04.10.2010року не подавало звітність органам державної податкової служби, у звязку з чим постановою Миколаївського адміністративного суду від 06.11.2012року у справі №2а-5309/12/1470 прийнято рішення про припинення юридичної особи - фермерського господарства «Дубрава». Відповідно до інформації сектору з питань державної реєстрації Новоодеської райдержадміністрації від 19.09.2016 та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстратором 16.09.2016 розпочато процедуру припинення зазначеної юридичної особи. Однак зазначена земельна ділянка залишається у користуванні [PERSON], про що свідчить інформація відділу Держгеокадастру у Новоодеському районі від 16.09.2016року, Михайлівської сільської ради від 24.10.2016. Посилаючись на те, що відповідач не сплачує земельний податок з 04.10.2010року заступник керівника Вознесенської місцевої прокуратури просив припинити право [PERSON] користуватися земельною ділянкою вказаною земельною ділянкою та повернути земельну ділянки у розпорядження держави. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, а позов задовольнити. Відповідач, в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами судом встановлено наступне. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що на підставі рішення громадянин [PERSON] отримав в постійне користування земельну ділянку площею 25,8 га ріллі на території Троїцької сільської ради поза межами населеного пункту для ведення селянського (фермерського) господарства. На підставі рішення виконавчого комітету Троїцької сільської ради народних депутатів від №37 від 12.05.1993року [PERSON] видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 25,8га., яка в теперішній час знаходиться на території Михайлівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Цей акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №42. Вищевказану ділянку було надано в користування відповідачу для ведення селянського (фермерського) господарства. 15.09.1993року [PERSON] зареєстровано фермерське господарство «Дубрава». Дане фермерське господарство функціонувало на території Троїцької сільської ради. З 04.10.2010року фермерське господарство «Дубрава» не подавало звітність органам державної податкової служби, та не сплачувало податок у звязку з чим постановою Миколаївського адміністративного суду від 06.11.2012року у справі №2а-5309/12/1470 прийнято рішення про припинення юридичної особи - фермерського господарства «Дубрава». 19.09.2016року почато процедуру припинення фермерського господарства «Дубрава», однак зазначена земельна ділянка площею 25,8га. все ще залишається у користуванні [PERSON], що підтверджується інформацією сектору з питань державної реєстрації Новоодеської РДА від 19.09.2016року та інформацією відділу Держгеокадастру у Новоодеському районі Миколаївської області від 16.09.2016року. Положенням статті 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Обєктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до статті 269 Податкового Кодексу платниками податку за землю є землекористувачі. Згідно зі пункту «в» ч.1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Статтею 286 Податкового кодексу України передбачено нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення - рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу. Оскільки [PERSON] не сплачував податок на землю з 2010року то Новоодеським відділенням Вознесенської ОДПІ відповідачу нараховано земельний податок за період 2013-2016року (в межах позовної давності) в сумі 6544,34грн., сформовано податкове повідомлення-рішення, яка направлено відповідачу 23.02.2016року. Проте згідно відомостей Михайлівської сільської ради та Новоодеського відділення Очаківської ОДПІ на час розгляду справи у суді відповідачем земельний податок не сплачено. Відповідно до п.2 ст.412 Цивільного кодексу України право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Статтею 141 Земельного кодексу України визначено, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Таким чином, систематична несплата земельного податку відповідачем є підставою для звернення до суду з позовом про припинення права постійного користування земельною ділянкою наданою [PERSON] Відповідно до ст.1212 ЦК України особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, наслідком припинення права постійного користування є повернення [PERSON] земельної ділянки державі. З наведеного видно, що позовні вимоги заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області діючого в інтересах держави про припинення права [PERSON] на постійне користування земельною ділянкою та повернення земельної ділянки у розпорядження держави обґрунтовані і підлягають задоволенню. Суд знаходить, що згідно вимог\~ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України\~ та\~ Закону України «Про судовий збір»\~з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved