Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

До суду надійшла зазначена заява, обґрунтовуючи та підтримуючи яку представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] шляхом звернення стягнення на заставне майно та в межах вартості переданого в іпотеку майна відповідно до договору іпотеки № РМ-SМЕ005/095/2008 від 28.02.2008р. суму у розмірі 2 044 103,46 грн., а також просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» витрати на сплату судового збору у сумі 3 441,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зяявся, але у своїй письмовій заяві на адресу суду позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив слухати справу за його відсутності. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, своє ставлення до позову не висловив. Представник 3-ої особи ТОВ «Торгівельна група «Лідер» в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, своє ставлення до позову не висловив. Суд, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши, в сукупності докази по справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, дійсно 28.02.2008р. між ТОВ «Торгівельною групою «Лідер» та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «»ОТП Факторинг Україна» був укладений договір про надання кредитної лінії № CrL-SME005/095/2008. Кредитний договір складається із двох частин, які нероздільно повязані між собою, про що зазначено в п.1 частини №1 Кредитного договору. Згідно з кредитним договором позивач надав третій особі кредит в сумі 130000,00 грн. Позичальник у свою чергу зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені у кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі. Згідно з п.1.5 частини №1 кредитного договору та п.1.4 частини №2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснює позичальник у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором. Відповідно до ст..1054 ЦК України, позичальник за кредитним договором зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до п.1.4.1.1 кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка, яка складається із фіксованого відсотку 2,5 % річних плюс процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитарного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку процентна ставка може змінюватися банком (збільшуватися або зменшуватися) в порядку передбаченому кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобовязався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування 5редитом, але порушує зобовязання, викладені в п.п1.1, 1.5.1, 1.5.1.1. частини №2 кредитного договору. Відповідно до п.4.1.1 частини №2 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором, позичальник зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобовязання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. У звязку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, відповідно до п.1.9 частини №2 кредитного договору, позивачем було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобовязань за кредитним договором в повному обсязі. Позивач направив позичальнику досудову вимогу № 25879 від 04.10.2011р., дана вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дня її одержання. Крім того, для забезпечення та своєчасного виконання зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та позивачем було укладено договір іпотеки № РМ-SME005/095/2008 від 28.02.2008р. Відповідно до ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що спинається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.572 ЦК України: «В силу застави кредитор (заставодержатель) мас право у разі невиконання боржником заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок вставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави)». Аналогічні положення встановлені ст.1 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ст.583 ЦК України та ст.1 ЗУ «Про іпотеку», заставодавцем/іпотекодавцем може бути сам боржник або третя особа (майновий поручитель). За умовами Договору іпотеки п.1.1. для забезпечення повного і своєчасного виконання боржниками їх боргових зобовязань, іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,36 га, що знаходиться за адресою: Київська область. Бориспільський р-н, Процівська сільська рада, СТ «Берегіня». Відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки». Відповідно до ст.7 ЗУ «Про іпотеку», до за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель (Позивач) мас право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням (Кредитним Договором) у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Підставами для звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», є невиконання або неналежне виконання боржником (Позичальником) основного зобов'язання, внаслідок чого іпотекодержатель (Позивач) вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, станом на 23.04.2013 р. заборгованість за Кредитним договором складає 2044103,46 грн. а саме: - залишок заборгованості за кредитом у розмірі 1 300 000,00 гривень; - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі 605 368,22 гривень; - штрафні санкцій за несвоєчасне повернення кредиту, а саме - пеня в розмірі 138 735,24 гривень. Також відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.... У звязку з неналежним виконанням умов Кредитного договору Позичальнику та Майновому поручителю було направлені Досудові вимоги (Досудова вимога №25879 від 04.10.2011 року до Позичальника та Досудова вимога №25918 від 04.10.2011 року до Майнового поручителя) про погашення заборгованості за Кредитним договором. Позивач надав 30 (тридцять) днів з дати отримання Досудових вимог для усунення порушень за Кредитним договором. Проте станом на сьогоднішній день відповідні суми не сплачені та порушення не усунені. Невиконанням своїх обовязків за Кредитним договором, Відповідач та Третя особа порушили також положення чинного законодавства України, а саме: ч. 1 ст. 8 Конституції країни, ст.ст. 525, 526, 530, Цивільного кодексу України. Позовна заява подається ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що є правонаступником за всіма правами та обовязками ПАТ «ОТП Банк», що в свою чергу є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк». Згідно з умовами Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року, договору відступлення права вимоги від 10.12.2010 року та у відповідності до ст. ст. 512, » 14, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №CrL-SME005/095/2008 від 28.02.2008р. та Договором іпотеки № PM-SME005/095/2008 від 28.02.2008р. Відповідно до ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТІІ Факторинг Україна» перейшли всі права АТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача та Позичальника за кредитним договором №CrL-SME005/095/2008 від 28.02.2008 р. та Договором іпотеки № PM-SME005/095/2008 від 28.02.2008р. Відповідно до ст. 37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідачів має бути стягнута на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідачів, оскільки рішення ухвалено на користь позивача, при цьому слід також врахувати, що стягнення необхідно здійснювати у національній валюті. Отже оскільки позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 3441,00 грн., то дана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved