Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про повернення безпідставно набутих грошових коштів, посилаючись на те, що з 16 грудня 2015 року наказом № 339 - кп від 15.12.2015 був прийнятий на роботу до Запорізького комунального до підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» на посаду сторожа трамвайного депо № 1. З 31.08.2016 на підставі наказів № 131 -рс від 31.08.2016 та № 234 від 31.08.2016 командира військової частини пп [NUMBER] , [PERSON] був прийнятий на військову службу за контрактом на особливий період. Наказом від 27.09.2016 [PERSON] був увільнений від роботи для проходження військової служби за контрактом зі збереженням місця роботи та середньої заробітної плати. З 31.08.2016 по 31.08.2019 підприємство нараховувало та перераховувало на картковий банківський рахунок [PERSON] середню заробітну плату. 10 квітня 2018 року [PERSON] самовільно залишив військову частину та по теперішній час знаходиться у розшуку. Про факт самовільного залишення військової частини [PERSON] підприємство «Запоріжелектротранс» не повідомив і тому з 10.04.2018 безпідставно отримував середню заробітну плату. Нарахована заробітна плата [PERSON] з 31.08.2016 по 31.08.2019 була виплачена підприємством «Запоріжелектротранс» за рахунок власних коштів, відповідно до вимог чинного законодавства України та складає 72198,98 грн., із них на законних підставах з 31.08.2016 по 09.04.2018 в сумі 36464,57 грн., внаслідок чого позивач був змушений звернутись до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, до суду надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом виклику через інтернет-сайт «Судова влада України». Відзиву на позовну заяву або будь-яких доказів до суду не надав, про причину неявки не повідомив. Згідно ст. 131 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться. Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. 16 грудня 2015 року наказом № 339 - кп від 15.12.2015 був [PERSON] був прийнятий на роботу до Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» на посаду сторожа трамвайного депо № 1, що підтверджується копією вищезазначеного наказу. З 31.08.2016 року на підставі наказів № 131-рс від 31.08.2016 року та № 234 від 31.08.2016 року командира військової частини пп [NUMBER] , [PERSON] був прийнятий на військову службу за контрактом на особливий період. Наказом генерального директора підприємства «Запоріжелектротранс» від 27.09.2016 № 452-к/тр з кадрів [PERSON] був увільнений від роботи для проходження військової служби за контрактом зі збереженням місця роботи та середньої заробітної плати. Так, позивач нараховував та перераховував відповідачу на банківський рахунок середню заробітну плату з 31.08.2016 р. по 31.08.2019 р., що підтверджується копіями щомісячних розрахунків. 18.09.2019 підприємством «Запоріжелектротранс» був надісланий запит вихідний №9/1-2498 до військової частини [NUMBER] , щодо перебування [PERSON] на військовій службі. На вищезазначений запит від військової частини [NUMBER] надійшла відповідь №4498 від 19.09.2019 року, згідно якої, [PERSON] 10 квітня 2018 року самовільно залишив військову частину і знаходиться у розшуку. Про факт самовільного залишення військової частини [PERSON] підприємство «Запоріжелектротранс» не повідомив і тому з 10.04.2018 р. безпідставно отримував середню заробітну плату. Нарахована заробітна плата відповідачу з 31.08.2016 р. по 31.08.2019 р. була виплачена підприємством «Запоріжелектротранс» за рахунок власних коштів, відповідно до вимог чинного законодавства України та складає 72198,98 грн. Таким чином, з 31.08.2016 р. по 09.04.2018 р. відповідач отримав середню заробітну плату на законних підставах, під час знаходження на військовій службі в сумі 36464,57 грн. А з 10.04.2018 по 31.08.2019 відповідач безпідставно отримав середню заробітну плату, яка була виплачена підприємством «Запоріжелектротранс» за рахунок власних коштів, під час самовільного залишення військової служби в сумі 35734,41 грн., чим завдав збитків підприємству «Запоріжелектротранс» на вищевказану суму, що підтверджується бухгалтерською довідкою в юридично-договірний відділ підприємства «Запоріжелектротранс» від 23.01.2020 р. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. На підставі вищевикладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач безпідставно набув грошові кошти у розмірі 35734,41 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий у розмірі 2102,00 грн., платіжне доручення №3418 від 29.01.2020 р.

Outcome: approved