Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

З 1981 року [PERSON]М володіє житловим будинком та присадибною ділянкою розміром 0,26 га, що розташовані за адресою: вул.Шевченко,79 с.Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. Розміри присадибної ділянки закріплені в шнуровій книзі сільської ради. В 2005 році на домоволодіння був оформлений технічний паспорт, в якому також були зареєстровані параметри присадибної ділянки. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з приводу першочергової безоплатної приватизації земельної ділянки, але їй було відмовлено. Актом прийому-передачі земельного фонду радгоспом «Іванівка» сільської ради від 27.05.1991 року були передані земельні ділянки під тимчасові городи мешканцям села, згідно цього акту за [PERSON]І, яка є матірю третьої особи [PERSON], в користуванні значиться земельна ділянка розміром 0,06 га, розташована за адресою: вул.Шевченко,79 с.Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. рішенням Іванівскьої сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області № 2 від 21.01.1997 року третій особі [PERSON]Ф у власність була передана вказана земельна ділянка розміром 0.06 га, були проведені заміри для встановлення меж та виданий державний акт на право власності від 28.01.1997 року на земельну ділянку площею 0,06 га за адресою: вул.Шевченко,81 с.Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. Вважає вказаний державний акт незаконним, виданий таким, що не відповідає вимогам закону. Просить витребувати з незаконного володіння земельну ділянку площею 0,06 га. Розташовану за адресою: вул.Шевченко,81 с.Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, визначити в натурі розмір присадибної ділянки за адресою: вул.Шевченко,81 с.Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник позивача [PERSON]І позовні вимоги підтримав та пояснив, що [PERSON] має будинок з присадибною ділянкою розміром 0,26 га за адресою: вул.Шевченко,81 с.Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. В 1997 році третя особа [PERSON]Ф приватизував земельну ділянку площею 0,06 га за адресою вул.Шевченко,81 с.Іванівка. Просить витребувати вказану земельну ділянку з незаконного володіння та визначити в натурі розмір земельної ділянки. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON]В позовні вимоги не визнав, пояснивши, що позивачеві про приватизацію спірної земельної ділянки було відомо в 1997 році, строк позовної давнини закінчився, просить в задоволенні відмовити у звязку зі спливом строків. Третя особа [PERSON]Ф в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що ним була приватизована спірна земельна ділянка в 1997 році. Про наявність державного акту позивачеві було відомо ще в 1997 році. Вважає позов безпідставним, просить відмовити в задоволенні. Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі. Представник третьої особи відділу Держземагенства в м.Енергодар в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі Прокурор Камянсько-Дніпровської міжрайонної прокуратури [PERSON]В просить відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку зі спливом строків позовної давності Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 30.07.2013 року в задоволенні позову [PERSON] сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області до [PERSON]Ф, третя особа: [PERSON]М, відділ Держземагенства в м.Енергодар, про визнання державного акту недійсним та скасування рішення сільської ради відмовлено (а.с.70-71) Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 04.09.2013 року вказане рішення Камянсько-Дніпровського суду було залишено без змін (а.с.73-74) Кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.3 ЦПК України) Згідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не обмежував сторони в наданні ними доказів по справі. Стаття 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частина 1 ст.60 ЦПК України зазначає, зо кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 ЦПК України. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі. Що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.ч.1,3 ст.61 ЦПК України) Відповідно ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно ст.. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В судовому засіданні встановлено, що про наявність рішення [PERSON] сільської ради та про Державний акт на право власності на земельну ділянку, тобто про порушення його прав, позивачу було відомо ще в 1997 році, однак питання щодо витребування земельної ділянки не виникало до теперішнього часу. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що в звязку зі спливом строків позовної давності звернення до суду в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed