Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

до суду\~звернулася [PERSON]\~з позовною\~заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач вказує, що з 2009 року проживала разом з [PERSON] та має від нього неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Їхні відносини з відповідачем припинилися у 2013 році. Дитина проживає разом з нею. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати доньку. Як їй відомо, [PERSON] не сплачує аліментів іншим особам, у шлюбі не перебуває, інших неповнолітніх дітей не має. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Позивач [PERSON] надала заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання, що призначались на 27 березня 2019 року та 15 квітня 2019 року не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою місця його реєстрації, яка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що позовні\~вимоги [PERSON]\~до [PERSON]\~про стягнення\~аліментів підлягають до задоволення, з таких підстав. Згідно свідоцтва\~про народження\~серії І-КЕ\~№ 175381, [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 28.01.2019 № 133, [PERSON] зареєстрована [INFO] разом з доньками: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~191\~Сімейного кодексу\~України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач [PERSON], який є батьком малолітньої [PERSON], добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним та має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підстави,\~які б\~унеможливлювали надання\~[PERSON]\~матеріальної допомоги,\~передбаченої законодавством,\~у розмірі\~визначеному позивачем,\~відсутні,\~тому суд, враховуючи, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дитини, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають до задоволення. Враховуючи, що позивач, на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved