Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу та зміну розміру аліментів. В заяві вказувала, що 19 листопада 2003 року, уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Володимирецького РУЮ Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 74. Шлюбне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Сімейних стосунків не підтримують. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] 24.03.2005 року, донька [PERSON] [INFO]. Згідно рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2013 року, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON] 24.03.2005 року, доньки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 20 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12.02.2013 року до досягнення дітьми повноліття. Розмір аліментів, що стягуються з відповідача на даний час не забезпечує дітям мінімально необхідного догляду, будь-якої іншої допомоги відповідач на утримання своїх доньок не надає. У звязку із наведеним просила суд шлюб розірвати та змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дітей на її користь, в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання зявилася, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, заявлені вимоги визнав в повному обсязі, згідний на розірвання шлюбу та згідний сплачувати аліменти на дітей. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що 19 листопада 2003 року, сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ № 069306 від 19 листопада 2003 року. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] є батьком дітей: доньки [PERSON] 24.03.2005 року, доньки [PERSON] [INFO]. Даний факт стверджується оглянутими в судовому засіданні та долученими до справи свідоцтвами про народження. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, сторони миритися не бажають, не підтримують сімейні відносини, і є підстави для його розірвання. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає залишити прізвище «Кладько». Дітей залишити проживати з матірю. Згідно рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2013 року, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON] 24.03.2005 року, доньки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 20 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12.02.2013 року до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні було встановлено та не заперечувалося відповідачем по справі, що діти перебувають на утриманні матері [PERSON] Також в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час ніде не працює та має нерегулярний мінливий дохід. Частиною четвертою ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, враховуючи визнання відповідачем позову, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.\~\~\~\~ Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., та на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.,

Outcome: approved