Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

До суду звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №234 буд. №127, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення в разі не явки відповідача не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є належні докази (поштове повідомлення № 0296616 0), жодних клопотань, заперечень чи заяв на адресу суду не надавав. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування, укладний між нею та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], що зареєстровано в рестрі під № 773 від 26.10.2016р., що також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного рестру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 71764016. З 2006р. в квартирі [ADDRESS] проживає позивачка разом зі своєю сімєю. [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], б. 127, кв. 234, однак проживає за адресою: [INFO], б. 150, кв. 119, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 0296616 0. Факт не проживання з 2006р. відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджується актом про непрожиття від 01.02.2017р., який складений сусідами. Жодних поважних причин з приводу відсутності відповідача у даній квартирі судом під час розгляду справи не виявлено. Згідно ч.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно за ст.217 ЦК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач з 2006 року без поважних причин не проживає у вищевказаній квартирі.

Outcome: approved