Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Заступник прокурор Чернігівської області в інтересах Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступні обставини. Прокуратурою Чернігівської області в порядку здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420\~182 70 000000 132 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України виявлено порушення вимог земельного законодавства під час передачі земельної ділянки у власність. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 26.07.2018 року № 10-6671/15-18-сг за результатами розгляду клопотання [PERSON] від 13.06.2018 року останньому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області орієнтовним розміром земельної ділянки 2,0000 га. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 20.09.2018 року № 10-8775/15-18-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 1,9658 га (кадастровий номер 322\~408 8600:04:010:0035), розташованої на території Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області за межами населеного пункту, та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових право на нерухоме майно від 04.09.2019 за № 179772212 за [PERSON] 25.09.2018 року зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 322\~408 8600:04:010:0035 для ведення особистого селянського господарства на території Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області. На підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2018 року її відчужено [PERSON] . Згідно запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) №28542226 від 23.10.2018 року на підставі договору оренди землі, земельну ділянку площею 1,9658 га (кадастровий номер 3224088600:04:010:0035) передано в користування Сільськогосподарському приватному підприємству ім. Гагаріна, строком до 23.10.2028 року. Вищевказаний наказ ГУ Держземагенства у Київській області від 20.09.2018 року №10-8775/15-18-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким передано у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3224088600:04:010:0035 виданий незаконно та з порушенням вимог земельного законодавства підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка витребувано у [PERSON] на користь держави. Водночас, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 04.01.2017 року № 25-239/14-17-сг отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер 742\~308 3500:02:000:0357, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Дягівської сільської ради Менського району Чернігівської області. Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки (наказ від 20.09.2018 року №10-8775/15-18-сг) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (наказ від 04.01.2017 року № 25-239/14-17-сг). Прийняття рішення про передачу земельної ділянки в приватну власність із земель державної власності позбавляє Український народ загалом правомочностей власника землі. У такому випадку у сфері земельних відносин вадливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадової особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зважаючи на викладене, фактично звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки з державної власності у приватну та повернення її території для потреб громади, яка вибула з її розпорядження. На підставі викладеного прокурор просив суд: Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 20.09.2018 року №10-8775/15-18-сг, яким надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,9658 га кадастровий номер 322\~408 8600:04:010:0035 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області. Витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру земельну ділянку площею 1,9658 га кадастровий номер 322\~408 8600:04:010:0035 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області та стягнути з відповідачів судові витрати. У встановлений судом строк на адресу суду від представника Головного управління Держгеокадастру у Київській області надійшов відзив, в якому той зазначив, що з позовними вимогами не погоджується з наступних підстав. На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 25-239/14-17-сг від 04.01.17 затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га кадастровий номер 742\~308 3500:02:000:0357 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Дягівської сільської ради Менського району Чернігівської області. На підставі зазначеного наказу, державним реєстратором Менської районної державної адміністрації Чернігівської області 17.01.17 року зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 742\~308 3500:02:000:0357 площею 2,0000 га. У подальшому на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 02.06.2017 року [PERSON] вказану земельну ділянку продав [PERSON] після чого його право власності припинилось. Представник звертає увагу суду, що на сьогоднішній день законодавством не визначено механізм, що забезпечує перевірку інформації про використання особою права на безоплатну передачу земельної ділянки. Зокрема, відсутнє програмне забезпечення або ж будь які технічні засоби для перевірки такої інформації, а також нормативні чи підзаконно нормативні правові акти, що регулюють це питання. Інформацію про використання чи невикористання права на безоплатну приватизацію зазначає сам громадянин у своєму клопотанні, з яким він звертається до відповідного органу виконавчої влади. Так, громадянин [PERSON] звернувся до Головного управління у порядку визначеним ст. 118 земельного кодексу з відповідним клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовно площею 2,0000 га, яка розташована у Київській області. У своєму клопотанні він зазначив наступне: «Цим клопотанням засвідчую, що я не використав раніше своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за вищезазначеним цільовим призначенням». Оскільки підстави для відмови, передбачені ст. 118 ЗК України були відсутні, Головне управління видало відповідний наказ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою [PERSON] . Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізації державної політики у сфері земельних відносин відповідно до ст. 186 1 Кодексу. На цій стадії здійснювалась перевірка можливості відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] та чи відповідає таке відповідним нормам чинного на той час законодавства України та прийнятим на його підставі нормативно правовим актам. Відповідно до частини шостої ст. 186 1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. В подальшому Державний кадастровий реєстратор,

Outcome: dismissed