Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Заявник [PERSON] 08.04.2019 р. звернулася до Борівського районного суду Харківської області з вищевказаною заявою, в якій вказала, що вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO] в м.Харцизск Донецької обл. по хворобі. Отримати свідоцтво про смерть чоловіка [PERSON] в органах ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник [PERSON] надала до суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи - Борівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області також надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України «Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів». Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України «У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вимоги підлягають задоволенню, оскільки з оригіналу довідки про причину смерті (до форми № 106/у №60) від 22.03.2019 р. виданої Центральною міською лікарнею м.Харцизска, вбачається, що [INFO] помер [PERSON] через внутрішньомозковий крововилив у правій півкулі мозку з гіпертензією (а.с.9). Згідно вказаного документу [PERSON] помер [INFO] в населеному пункті - м.Харцизск Донецької обл., яке відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року за №1085-р. входить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. 08.04.2019 р. Борівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], в зв'язку з тим, що заявник для підтвердження факту смерті пред'явила документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В силу п.13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 р. (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Згідно п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи те, що довідка про причину смерті видана на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, вона є недійсною і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть свого чоловіка, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до правил ст.317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], уродженця с.Підвисоке Борівського р-ну Харківської обл., громадянина України, який помер [INFO] в м.Харцизск Донецької обл., допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved