Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Заявник [PERSON] 05 грудня 2014 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В поданій до суду заяві посилалася на те, що в період з 1998 року по 2005 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначала, що [PERSON] помер, її неповнолітній син [PERSON], [INFO], є спадкоємцем майна померлого [PERSON] Також посилалася на те, що за життя [PERSON] фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті в 2009 році своєї матері [PERSON]. Вказувала, що у складеному померлою [INFO] року [PERSON] заповіті допущено помилку, помилково зазначено одержувача спадщини за заповітом як [PERSON]. В поданій до суду заяві просила суд встановити факт належності заповіту, посвідченого 24 листопада 1981 року від іменні [PERSON] [PERSON]. В судовому засіданні заявник заяву підтримала повністю, посилаючись на викладені в ній обставини. Інші особи в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялися судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] з 30 грудня 1998 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 січня 2005 року. Також встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] відкрито спадкову справу № 41/2013 після померлого [PERSON], в спадковій справі є заява від імені сина померлого [PERSON], [INFO], що діє зі згоди матері [PERSON]. Також судом встановлено, що померлий [PERSON] є сином [PERSON], яка померла [INFO] року. За життя [PERSON] склала заповіт від 24 листопада 1981 року, згідно з яким усе належне їй майно заповіла синові [PERSON]. Але в складеному заповіті спадкоємця зазначено як [PERSON]. Дослідженими в справі доказами також встановлено, що Другою полтавської державною нотаріальною конторою після померлої [INFO] року [PERSON] відкрито спадкову справу № 219 за 2009 рік, в спадковій справі є заява про прийняття спадщини від [PERSON] та від [PERSON]. Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило, свідоцтва не видавалися. Обставина звернення [PERSON] за життя з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої [PERSON] дає підстави вважати, що останній за життя прийняв спадину після смерті [PERSON]. За таких обставин факт належності правовстановлюючого документу, а саме - заповіту, складеного 24 листопада 1981 року [PERSON], померлому [INFO] року [PERSON] підтверджується матеріалами справи та має для заявника [PERSON], яка діє як законний представник неповнолітнього [PERSON], [INFO], юридичне значення, іншим шляхом встановити даний факт неможливо. Тому суд вважає за необхідне встановити факт належності померлому [INFO] року [PERSON] заповіту від 24 листопада 1981 року, складеного [PERSON], яка померла [INFO] року, посвідченого державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 5452, на ім'я [PERSON].

Outcome: approved