Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Комунального підприємства « Житловик-4», 3 особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим , що їй на праві власності належить квартира [NUMBER] по [ADDRESS]. Над її квартирою знаходиться квартира [NUMBER] (4 поверх), в якій проживає відповідач [PERSON], а на 5 поверху над квартирою [NUMBER], розташована квартира [NUMBER], власником якої є відповідач [PERSON] 12.09.2013 р. о 18.00 год. При заміні каналізаційної труби загально будинкового колектора, були допущені порушення, в результаті чого, каналізаційні стоки залили її квартиру. Згідно акту, складеному КП «Житловик-4», дана аварійна ситуація виникла з вини власників квартири [NUMBER], яка розташована на 5 поверсі будинку. Але вона вважає, що винними також є власники квартири [NUMBER], оскільки вони своєчасно не викликали працівників КП «Житловик -4», а працівники КП «Житловик -4» своєчасно не перекрили доступ каналізаційних стоків в її житло. Зазначає, що її майну була заподіяна шкода. Також їй в результаті залиття квартири, заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в 5000 грн. та просить стягнути в солідарному порядку з усіх відповідачів. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, дав пояснення аналогічні викладеному та змісту позовної заяви. Уточнили, що вважають винною у затоплені її квартири саме [PERSON] та просить стягнути суму заподіяної її моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. з [PERSON], а не з [PERSON] та КП « Житловик -4». Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, пояснив, що вона почала проводила капітальний ремонт в своїй квартирі [NUMBER] по [ADDRESS] з 09.09. 2013 р. по 09.11.2013 р. .З 06.09.2013 р. по 17.09.2013 р. вона знаходилась в кардіологічному відділенні на лікуванні. 12.09.2013 р. о 17.00 год. вона прийшла до дому переодягнутися та від сусідів дізналась, що квартира [PERSON] заливається водою. Потім вона дізналась від сантехників аварійної служби, які прочищали тросом каналізаційний загальний стояк з її квартири , що він був забитий та вода не проходила. Підтвердила, що в її квартирі наймана ремонтна бригада 11.09.2013 р. замінили частину каналізаційного стояку на новий пластиковий від її квартири до самого даху будинку та можливо , що при демонтажу старої каналізаційної труби та при встановленні нової був перекритий прохід стояку будівельним смяттям та вода почала витікати в квартири. Також пояснила, що вона через декілька днів заходила до [PERSON] та запитала яку суму матеріальної шкоди їй необхідно виплатити. [PERSON] запропонувала їй виплатити 1600 грн., на що вона погодилась, але зауважила, що може виплатити цю суму частинами, оскільки пенсіонерка , хворіє та не має одночасно такої суми. [PERSON] не погодилась та більше вони не спілкувались з цього приводу, оскільки в них склались неприязне ні стосунки . Не заперечує відшкодувати обґрунтовану суму заподіяної матеріальної шкоди, але не бажає відшкодувати моральну шкоду. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог . Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки її квартира також була затоплена разом з квартирою позивача. Також пояснила, що вона в своїй квартирі зробила капітальний ремонт, але не проживає в ній, 12.09.2013 р. вона прийшла у квартиру та була свідком того, як з її унітазу виливалась мутная жижа, на 2/3 частини такою фікальною рідиною була заповнена її ванна. В ході проведення ремонту вона поміняла в своїй квартирі водопроводні труби, а також замінили перехідну труб від унітазу до загального каналізаційного стояку. В результаті затоплення 12.09. 2013 р. була залита як її квартира так і квартира [PERSON]. Представник КП « Житловик -4 « в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] до КП «Житловик-4 « не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Пояснила, що по зверненню [PERSON] 13.09.2013 р. було проведено комісійне обстеження її квартири [NUMBER] по [ADDRESS] та складений акт від 17.09.2013 р. Комісією було встановлено, що причиною залиття 12.09.2013 р. квартири [NUMBER] був засор каналізаційного стояку в результаті самовільно проведених ремонтних робіт по заміні каналізаційного стояка будинку, власником квартири [NUMBER] по [ADDRESS] [PERSON] Вважають, що в даному випадку позивач не надала доказів того, що затоплення її квартири було спричинено винними діями або бездіяльністю працівників КП « Житловик -4». 3 особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання не з'являлись, направив до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність. Вважають позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню ( а.с. 42) Суд, вислухав осіб, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, пришов до висновку , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню . Судом встановлені слідуючи обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що позивачу [PERSON] та 3 -м особам по справі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві власності в рівних частках належить квартира [NUMBER] по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 17.02.1998 р. (а.с 3) як пояснила позивач в судовому засіданні, фактично в даній квартирі постійно проживає тільки [PERSON], а інші співвласники : [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають по [ADDRESS] Судом встановлено, що над квартирою позивача [PERSON], розташована квартира [NUMBER] (на 4-му поверсі) по [ADDRESS], яка належить на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі договору дарування від 24.06. 2010 р. (а.с. 47). Над квартирою [NUMBER] (на 5 поверсі), розташована квартира [NUMBER] по [ADDRESS], власником якої є відповідач [PERSON] багатоквартирний будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі та обслуговуванні КП « Житловик -4». Згідно акту від 17.09.2013 р., складеному КП «Житловик -4», 12.09.2013 р. сталось залиття квартири [NUMBER] каналізаційними водами, в результаті засмічення каналізаційного стояку будинку . У зв'язку з чим, в квартирі [NUMBER] по [ADDRESS] були залиті: стеля, стіна, стеля житлової кімнати площею 14,3 кв.м, стіни вбиральні площею 1,0 кв.м, стеля та стіни ванної кімнати площею 2,1 кв.м, стеля стіни, стеля кухні площею 5,7 кв.м, стеля, стіни , стеля коридору площею 4,9 кв.м. В акті зазначено, що вірогідно причиною залиття стало здійснення ремонту каналізаціонного стояку власником квартири [NUMBER] по [ADDRESS] . ( а.с 4 ) Факт залиття квартири [NUMBER] [ADDRESS] каналізаційними водами визнаний сторонами по справі, тому не потребує додатковому доказуванню. Також було встановлено, що саме власником квартири [NUMBER] - [PERSON], при самовільному проведенні ремонтних робіт по заміні частини загально - будинкового колектора ( каналізаціонного стояку ) в своїй квартири, були допущені порушення порядку проведення ремонту, що привело до засоріння стояку . Протиправна поведінка відповідача [PERSON] полягає в тому, що вона як власник квартири зобов'язана бережно ставитися до загально будинкового обладнання ( комунікацій ), розташованих в її квартирі, слідкувати за його належною експлуатацією. Але відповідач [PERSON] самовільно, без узгодження з КП «Житиловик-4» провела заміну частини загального каналізаційного стояку на пластиковий . Навіть після закінчення робіт по заміні , [PERSON] не довела до відома КП « Житловик -4» про проведені роботи, не викликала працівників КП « Житловик -4» для перевірки якості проведених робіт та відсутності перешкод для проходження каналізаційних стоків .Свою провину в залитті квартири позивача також визнала в судовому засіданні і відповідач [PERSON] Суд прийшов до висновку, що неналежне, самовільне проведення робіт по заміні каналізаційного стояку [PERSON], знаходиться в причинному зв'язку з наслідками спричинення позивачу як матеріальної так моральної шкоди , у зв'язку з залиттям квартири. Але позивач [PERSON] не заявляла позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, хоча в судовому засіданні, їй неодноразово роз'яснювалось її право та можливість заявити такі позовні вимоги . Відповідно до ст. 10 ЖК України, громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність житлових приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, додержуватись правил утримання житлового будинку ( ст. 171 ЖК України). Відповідно до вимог ст.181 ЖК України, державні житлово- експлуатаційні і ремонтно- будівельні служби здійснюють за договором технічне обслуговування та ремон будинків громадського житлового фонду і будинків житлово- будівельних кооперативів . В статті 20 Закону « Про житлові комунальні послуги « зазначено про необхідність дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; Цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й деспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача [PERSON] покладено обовязок доведення відсутності її вини в завданні шкоди позивачу. Деліктні зобов'язання ґрунтуються на принципі генерального делікту, відповідно до якого, кожному заборонено заподіювати шкоду майну або особі і жодне заподіяння шкоди іншому є протиправним, якщо особа на це не уповноважена. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України , кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, якщо фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичний або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»-при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що сам факт залиття квартири позивача [PERSON] каналізаційними стоками , мав негативний вплив на її психологічний стан та звичайний спосіб життя, та їй була завдана моральна шкода . Згідно пояснень позивача, в квартирі до даного часу існує неприємний запах, приміщення квартири прийшли у непридатний для нормального проживання стан, на протязі тривалого часу квартира знаходиться в неналежному санітарному , естетичному , комфортному стані , все це вимагає від позивача додаткових зусиль для відновлення попереднього життєвого стану. Суд , з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань , з урахуванням фактичних обставин справи, бажанням відповідача [PERSON] відразу ж після залиття квартири позивача , відшкодувати їй заподіяну шкоду , враховуючи похилий вік відповідача ,її матеріальний стан , стан її здоров'я , а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, прийшов до висновку про можливість визначення заподіяної моральної шкоди позивачу в розмірі 1000 грн. Суду не надано жодного доказу , які б свідчили про неправомірність дій чи бездіяльність, відповідачів [PERSON] та працівників КП «Житловик-4» по факту залиття квартири позивача 12.09.2013 р. Тому, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог до цих відповідачів . Суд на підставі ст.ст.10,11,27,60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 57 ЦПК України). Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними є ті докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом, позивач сплатив державне мито у розмірі 243 грн. 60 коп. ( а.с . 1 , 9 ) Згідно ст. ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути понесені с удові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп . На підставі викладеного,

Outcome: partial