Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення 74868 грн. 59коп. позики за борговою розпискою від 31.03.2014р. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідно до боргової розписки від 31.03.2014р. вона надала відповідачеві кошти в розмірі 3000 доларів США, що еквівалентні на національну валюту за курсом НБУ 74868грн. 59 коп., яку останній зобовязувався повернути до 01.01.2015р. Незважаючи на її неодноразові нагадування щодо необхідності своєчасного повернення боргу, відповідачем даний борг їй не повернуто. Пославшись на допущення відповідачем прострочення виконання його грошових зобовязань, позивачка просить стягнути з нього в свою користь заборгованість в сумі 74868 грн. 59 коп., що еквівалентно курсу долару США становить 3000 (три тисячі) доларів США. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, однак від них надійшла заява, де вони свій позов підтримують і просять справу розглядати без їх участі. Відповідач із зареєстрованого місця його проживання, яке відповідає фактичному місцю його знаходження, що зазначено у поданому ним письмовому заперечені на позов від 30.06.2015р. в судове засідання не зявився по невідомих суду причинах. За таких обставин із врахуванням положень ст.ст. 77, 169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе прийняти заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до поданого відповідачем письмового заперечення на позов, останній позовні вимоги не визнав, пославшись при цьому на те, що зазначені ним у його борговій розписці кошти він фактично не отримував, а викладені позивачкою у позові обставини не відповідають дійсності. В обґрунтування свого заперечення відповідач зазначив, що в березні 2014р. позивачка звернулась до нього з проханням відремонтувати належний їй автомобіль « OPEL Vectra» та підшукати на нього покупця. Погодившись з проханням позивачки він забрав в неї автомобіль та в надання гарантії його повернення написав розписку від 31.03.2014р., згідно якої зобовязувався повернути позивачці кошти до 01.01.2015р. В подальшому на виконання цих домовленостей він відремонтував належний [PERSON] автомобіль, та повернув його позивачці, одночасно привівши покупця автомобіля [PERSON], який придбав даний транспортний засіб відповідно до генеральної довіреності. Оскільки автомобіль було повернуто позивачці, належну ним розписку він вважав не важливою. Проаналізувавши здобуті в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 31.03.2014р. позивачка позичила відповідачеві гроші в сумі 3000 доларів США, що еквівалентні на національну валюту за курсом НБУ 74868грн. 59 коп., яку останній зобовязувався повернути до 01.01.2015р. Це стверджується складеною відповідачем борговою розпискою від 31.03.2014р. Відповідно до поданого відповідачем письмового заперечення останній факт написання ним даної боргової розписки не заперечує. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду або такої ж якості. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності з ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі зазначені родовими ознаками у такій кількості такого самого ряду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається. Проте, відповідачем жодних доказів в підтвердження наведених ним у наданому суду письмовому запереченні обставин не надано. У вищезгаданому заперечені зазначено, що викладені відповідачем обставини може ствердити [PERSON] Однак, відповідачем клопотання, щодо виклику даної особи до суду не подавалось. Відсутність у матеріалах справи будь-яких відомостей щодо місця проживання чи знаходження [PERSON] позбавляє суд можливості здійснити його виклик до суду із власної ініціативи. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачем обумовлені вищезгаданими договорами позики, боргові зобовязання в добровільному порядку не виконані, права позивача підлягають судовому захисту.

Outcome: approved