Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Заявник 27 серпня 2014 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] помер дідусь [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно, а саме квартиру [ADDRESS] в якій проживав та був зареєстрований. З 2012 року та по день смерті проживав разом з дідусем [PERSON] в квартирі [ADDRESS] без реєстрації, доглядав за дідусем, купував ліки та сплачував за комунальні послуги. 27 грудня 2011 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все належне майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, в тому числі належну квартиру [ADDRESS], заповів [PERSON], [INFO]. 08 липня 2014 року звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено та роз'яснено стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропущенням терміну для прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали та просили суд задовольнити. В судове засідання представник зацікавленої особи Четвертої Дніпропетровської державна нотаріальна контора не з'явився. Надали заяву про розгляд справи у відсутність представника. Суд, вислухавши учасників судового процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30 вересня 2013 року виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. /а.с.5 на звороті/. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно. 27 грудня 2011 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все належне майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, в тому числі належну квартиру [ADDRESS], заповів [PERSON], [INFO]./а.с.6/ 08 липня 2014 року [PERSON] звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] , але отримав відмову - постанову, в якій зазначено, що [PERSON] пропустив термін на прийняття спадщини відповідно до ст.. 1272 ЦК України, та на момент відкриття спадщини не був зареєстрований разом з померлим. /а.с.7/ Також, згідно листа Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 25.11.2014 року , вих..№4447/01-16, вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину №1560 від 08.07.2014 року від імені [PERSON] було відкрито спадкову справу №620/2014 року. Будь-яких інших заяв про прийняття спадщини до зазначеної спадкової справи не долучалося, свідоцтво про право на спадщину не видавалось./а.с.31/ Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30.05.2008 р. №7 зазначив, що у випадку, коли постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи, факт спільного проживання заявника разом із [PERSON] підтверджується інформаційною довідкою від 26.08.2014 року виданою Обслуговуючим кооперативом «Житлово - Будівельний кооператив №375 «Явір» , в якій зазначено, що [PERSON], [INFO] є онуком померлого [PERSON], який володів на праві особистої власності квартирою від 06.02.1992 року. [PERSON] зі своєю матір*ю проживав з дідусем на момент хвороби та проживає у квартирі приблизно з 2012 року та по теперішній час. /а.с.17/ Крім того, зазначені обставини в повному обсязі знайшли своє підтвердження згідно пояснень допитаних в якості свідків по справі [PERSON], та [PERSON], кожен з яких в судовому засіданні окремо пояснив, що [PERSON] та [PERSON] дійсно по день смерті останнього проживали за адресою [ADDRESS] Як пояснив заявник, [PERSON], що бажає нотаріально оформити спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], а тому встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для нього юридичне значення. Таким чином, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на законність, обґрунтованість та доведеність заявлених [PERSON] вимог про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON], померлого [INFO] на час відкриття спадщини, і відповідно на наявність підстав для задоволення її заяви, що передбачено пунктом 5 частини 1 статті 256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved