Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника за довіреністю Шевчук Н.М., посилаючись на ст. ст. 16, 525-526, 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4496/447DCLRG1PT від 28 липня 2015 року в розмірі 19000,94 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 гривні. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 28 липня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» був укладений кредитний договір № 4496/447DCLRG1PT, відповідно до якого ПАТ «Платинум Банк» надає відповідачу грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби на наступних умовах: сума кредиту - 21 408,94 гривень; фіксована процентна ставка за користування кредитом - 0,0001 % річних; дата повернення кредиту - 21.07.2020 року. ПАТ «Платинум Банк» надав відповідачу суму грошових коштів, зазначену в її заяві на поточні потреби. Строк кредитування становить 60 платіжних періодів. Кредит надавався з 28.07.2015 року по 21.07.2020 року зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом. Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку. Відповідно до п. 2.6. кредитного договору погашення позичальником заборгованості здійснюється у вигляді щомісячних платежів, в сумі згідно з п. 1.2. кредитного договору та Додатку № 1, починаючи з першої дати сплати заборгованості, яка встановлюється відповідно до Додатку № 1. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору відповідач відповідає перед банком по зобов`язаннях, що виникають згідно з умовами договору, всім майном та коштами, на яке може бути звернене стягнення, згідно з чинним законодавством України. Пунктом 3.3. кредитного договору передбачено, що у разі прострочення сплати заборгованості за кредитним договором, відповідач зобов`язана сплатити банку пеню в розмірі 0,3000% від простроченої суми за кожен день прострочення. ПАТ «Платинум Банк» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу суму грошових коштів, зазначену в її заяві на поточні потреби, тоді як відповідач зобов`язання по поверненню наданого кредиту, сплаті процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту та обслуговування кредиту, а також інші платежі за кредитним договором, у встановлених даним договором розмірах і строках, не виконала. Відповідно до чинного законодавства та п. 5.2. кредитного договору - ПАТ «Платинум Банк» має право відступати, передавати, сек`юритизувати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю чи частково). 23.03.2018 року між ПАТ «Платинум Банк» та позивачем відповідно до чинного законодавства України було укладено договір № 148К про відступлення прав вимоги від 23.03.2018 року. Відповідно до умов даного договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Платинум Банк», в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 4496/447DCLRG1PT від 28 липня 2015 року. Станом на 11.03.2020 року сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 19 000,94 гривень, відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором та витягу з реєстру боржників до Додатку № 1 договору № 148К про відступлення прав вимоги від 23.03.2018 року, де передбачено, що прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 19 000,94 гривень; прострочена заборгованість за процентами становить 0,00 гривень. Для виконання зобов`язань за кредитним договором позивачем була надіслана від 31.03.2020 року вимога про погашення кредитної заборгованості за вихідним № 17625733 відповідачу на адресу, вказану нею в кредитному договорі, так як всупереч умов кредитного договору взяті на себе зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості та відсотків відповідач не виконувала, чим порушила норми чинного законодавства, умови кредитного договору та права кредитора на своєчасне отримання зазначених кредитів. Однак, вказану вимогу відповідач не отримала, по яких причинах позивачу не відомо. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 4496/447DCLRG1PT від 28 липня 2015 року в розмірі 19 000,94 гривень, з яких: 19 000,94 гривень -прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0,00 гривень - прострочена заборгованість за процентами. Ухвалою судді від 08 жовтня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом сторін на 04 листопада 2020 року. 04 листопада 2020 року цивільну справу було знято з розгляду та призначено нове судове засідання на 03 грудня 2020 року. 03 грудня 2020 року до канцелярії суду від представника відповідача за довіреністю надійшла заява про викладення аргументів відносно безпідставності позовних вимог, в якій він просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вказана заява обґрунтована тим, що позивач не надав виписку по рахунку за кредитним договором у відповідності до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», з якої вбачається, скільки грошових коштів було видано позичальнику, строки видачі, строки погашення та їх суми. Крім того, стягнення заборгованості проводиться за спірний період з 23 березня 2018 року по 11 березня 2020 року у розмірі 19 000,94 гривень. Позивач вказав заборгованість виключно тіло кредиту (комісія, відсотки, інше - 0,00 гривень), але при щомісячній сплаті тіла кредиту у розмірі 371 гривня згідно графіку до кредитного договору за 25 місяців сума склала 19 000,94 гривень, замість 371х25=9275 гривень. Надана позивачем виписка з рахунку відповідача не може бути підтвердженням існування боргу, оскільки з наданої довідки неможливо встановити період, за який утворився борг, його складові, зокрема, проценти, неустойка, а також суми на погашення заборгованості, що вносила відповідач. Зазначена виписка містить тільки загальні суми боргу, що не підтверджуються відповідними проведеними банківськими розрахунками та позбавляє можливості встановити наявність підстав для задоволення вимог у відповідному розмірі. Надана позивачем виписка не є належним та допустимим доказом, з якого можна встановити наявність суми заборгованості та період, за який вона утворилася. Дана виписка фактично є довідкою банку про наявність заборгованості та її розмір станом на 11.03.2020 року, але не замінює собою виписку з особового рахунку клієнта. Інших доказів на підтвердження заявлених позовних вимог відповідачем не надано, а тому доводи, викладені у позовній заяві є безпідставними. 03 грудня 2020 року судовий розгляд справи було відкладено на 29 грудня 2020 року у зв`язку з наданням позивачу часу для ознайомлення із заявою представника відповідача про викладення аргументів відносно безпідставності позовних вимог. 29 грудня 2020 року було оголошено перерву у судовому розгляді справи до 22 січня 2021 року у зв`язку з клопотанням представника позивача. Ухвалою суду від 22 січня 2021 року було оголошено перерву у розгляді справи до 23 лютого 2021 року на підставі ч. 2 ст. 240 ЦПК України. Позивач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. На електронну адресу суду надійшла заява від представника позивача за довіреністю, в якій вона просила проводити судовий розгляд справи, призначений на 23.02.2021 року, за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. До канцелярії суду від представника відповідача за довіреністю надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та її представника, а також заява, в якій представник відповідача просив суд у відповідності до ст. 257, ч. 4 ст. 267 ЦК України, застосувати строк позовної давності в три роки на щомісячний платіж та відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором поза межами трьохрічного строку до дати звернення до суду, а саме до 18 вересня 2017 року, оскільки позивач звернувся до суду після вищевказаної дати, тому пропустив строк звернення до суду щодо стягнення щомісячних платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено з матеріалів справи, що 27 липня 2015 року [PERSON] звернулася до ПАТ «Платинум Банк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву-анкету № 4496/447DCLRG1PT від 27.07.2015 року, в якій вона зазначила свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу проживання та реєстрації, номера робочого, домашнього та мобільного телефонів, сімейний стан, освіту, тип володіння нерухомістю за адресою проживання, інформацію про зайнятість, розмір свого середньомісячного доходу( а.с. 6). Пунктом 1 заяви-анкети № 4496/447DCLRG1PT від 27.07.2015 року визначені умови кредитування, а саме: бажана сума кредиту - 21408,94 гривень; строк кредитування - 60 місяців; сума щомісячного платежу - 906,00 гривень; процентна ставка - 0,0001 %; комісія за надання кредиту - 0,0001 %; комісія за обслуговування кредиту (щомісячна) - 2,5000 %. 28 липня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4496/447DCLRG1PT( а.с. 7-8). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору за цим договором банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати зобов`язання за даним договором в повному обсязі. Згідно з п. 1.2. кредитного договору за даним договором банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: а) сума кредиту - 21408,94 гривень; б) строк кредитування - 60 платіжних періодів; в) в рамках строку кредитування встановлюються кредитні періоди, протягом яких діють спеціальні умови кредитування (Грейс періоди). Процентна ставка за користування кредитом, комісія за обслуговування кредиту та платіж за кредитом встановлюються для кожного кредитного періоду у наступних розмірах: - Грейс період: 3 платіжних періоди з 28.07.2015 року по 21.10.2015 року, процентна ставка 0,0001 % річних, комісія за обслуговування кредиту- 0,00 гривень, щомісячний платіж за кредитом - 100 гривень; 57 платіжних періодів з 22.10.2015 року по 21.07.2020 року, процентна ставка 0,0001 % річних, комісія за обслуговування кредиту- 535 гривень, щомісячний платіж за кредитом - 906 гривень. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою протягом кожного кредитного періоду; г) комісія за надання кредиту - 0,00 гривень; д) цільове призначення- поточні потреби; е) дата повернення кредиту - 21.07.2020 року. В пункті 2.6. кредитного договору зазначено, що погашення позичальником заборгованості за кредитом здійснюється у вигляді щомісячних платежів в сумі згідно з п. 1.2 договору та Додатком № 1, починаючи з першої дати сплати заборгованості. Пунктом 1.3 . кредитного договору визначено, що для видачі та зарахування коштів для погашення кредиту Банк відкриває позичальнику рахунок № [NUMBER] . Згідно з п. 5.2 кредитного договору банк має право відступати, передавати, сек`ютиризувати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором(повністю або частково). Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору з Грейс періодами № 4496/447DCLRG1PT від 28.07.2015 року, погашення заборгованості розділене на 60 платіжних періодів; сума щомісячного платежу за період з 21.08.2015 року по 21.10.2015 року складає включно 100,00 гривень; за період з 21.11.2015 року по 21.07.2020 року - 906,00 гривень та включає в себе, зокрема, оплату кредиту в розмірі: за період з 21.11.2015 року по 21.07.2020 року - 371,00 гривня, комісія 535 гривень. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. (ч. 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (п. 1 ч. 2). Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1). Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до статті 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У пункті 1 частини 1 статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 23 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», від імені якого діяв Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ПтБ» Ірклієнко Юрій Петрович та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», від імені якого діяв представник Стецюра Олексій Ігорович , було укладено договір № 148К про відступлення прав вимоги відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2018-02-12-000104-а від 05.03.2018 року( а.с. 9-10). Згідно з п. 1 договору № 148К про відступлення прав вимоги за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), в тому числі несанкціонованими овердрафтами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору та розширеного електронного реєстру. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. Пунктом 2 договору № 148К про відступлення прав вимоги передбачено, що за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, вказаних у Додатку № 1 до цього договору та сплати штрафних санкцій у розмірах, передбачених основними договорами. Права вимоги, які переходять до нового кредитора, вказані у Додатку № 1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів. Згідно з пунктом 4 договору № 148К про відступлення прав вимоги сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 7 901 777,77 гривень. Ціна договору сплачується новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього Договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор. За змістом пункту 14 договору № 148К про відступлення прав вимоги, цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін ( у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки). Відповідно до платіжного доручення № 9994 від 23 березня 2018 року, копія якого долучена до матеріалів справи, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перерахувала ПАТ «Платинум Банк» 7 901 777,77 гривень за оплату згідно протоколу електронних торгів № UA-EA-2018-02-12-000104-а від 05.03.2018 року( а.с. 84). Як вбачається з Додатку № 1 до договору № 148К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 23.03.2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» з 23.03.2018 року набуло право вимоги ПАТ «Платинум Банк» до [PERSON] за кредитним договором № 4496/447DCLRG1PT від 28.07.2015 року, загальна сума заборгованості станом на 23.03.2018 року - 19000,94 гривень( а.с. 11). Як вбачається з виписки по особовим рахункам за кредитним договором № 4496/447DCLRG1PT від 28 липня 2015 року за період з 28.07.2015 року по 23.03.2018 року, що надана ПАТ «Платинум Банк» на виконання ухвали суду від 22 січня 2021 року, 28.07.2015 року відповідачу [PERSON] було надано кредит відповідно до кредитного договору № 4496/447DCLRG1PT від 28 липня 2015 року у розмірі 21 408,94 гривень, які зараховані на рахунок: [NUMBER] , тобто рахунок, який відкрито відповідно до п.1.3 кредитного договору. Відповідачем несвоєчасно та не в повному обсязі вносились щомісячні платежі, а саме: за період з 28.07.2015 року 23.03.2018 року відповідачем було внесено всього шість платежів по сплаті кредиту ( тіла кредиту) на загальну суму 2408 гривень -01.10.2015 року на суму 200 гривень; 21.10.2015 року на суму 45 гривень; 25.12.2015 року на суму 730 гривень; 29.12.2015 року на суму 67 гривень; 02.12.2016 року на суму 366 гривень; 01.03.2018 року на суму 1000 гривень. Отже, останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем був внесений 01.03.2018 року на суму 1000 гривень( а.с. 91-103). Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором ( простроченим тілом кредиту) становить 19000,94 гривень( 21408,94 гривень - 2408 гривень). При цьому доводи представника відповідача, наведені в заяві про викладення аргументів відносно безпідставності позовних вимог щодо визначення розміру заборгованості за кредитним договором в сумі 9275 гривень, виходячи з того, що позивачем зазначено заборгованість станом на 11 березня 2020 року, а згідно графіку до кредитного договору станом на 11 березня 2020 року відповідачем не внесено 25 платежів ( 371 гривня х25 місяців=9275 гривень), не заслуговують на увагу суду з таких підстав. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні з досліджених доказів встановлено, що відповідач допускала прострочення внесення щомісячних платежів на повернення заборгованості за кредитним договором, тому у позивача виникло право вимагати дострокового повернення частини заборгованості за кредитним договором, що залишилася. Так, 31.03.2020 року позивачу від представника ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-капітал» було направлено вимогу № 17625733 про погашення кредитної заборгованості по кредитному договору № 4496/447DCLRG1PT від 28.07.2015 року, яка станом на 31.03.2020 року становить 19000,94 гривень, та складається з 19000,94 гривень тіла кредиту, 0 гривень - відсотків по кредиту. Відповідно до копії списку № 1/04/2020 згрупованих відправлень Укрпошта Експресс вимога була направлена [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , № відправлення 0500088548534. Згідно з інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» відправлення № 0500088548534 10.04.2020 року не вручене під час доставки: інші причини та 24.04.2020 року повернуто за зворотною адресою( а.с. 13-18). Виходячи з того, що відповідачем не виконано вимогу позивача щодо повернення заборгованості за кредитним договором, то позивач звернувся із позовом до суду. При цьому сума заборгованості за кредитним договором № 4496/447DCLRG1PT від 28.07.2015 року станом на дату повернення кредиту - 21.07.2020 року не зменшилася і становила 19000,94 гривень, оскільки відповідачем після направлення вимоги про повернення заборгованості за кредитним договором будь-яких платежів не вносилося. Згідно з долученими представником позивача платіжними дорученнями № 14888 від 27 серпня 2020 року на суму 5 292,40 гривень та № 15704 від 30 вересня 2020 року на суму 2460,33 гривень відповідачем [PERSON] було частково сплачено заборгованість за кредитним договором № 4496/447DCLRG1PT від 28.07.2015 року на загальну суму 7 752,73 гривень ( а.с. 106-109). З урахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором № 4496/447DCLRG1PT від 28.07.2015 року ( простроченим тілом кредиту), становить 11 248,21 гривень ( 19 000,94 гривень - 7 752,73 гривень). Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору № 4496/447DCLRG1PT від 28.07.2015 року та про відступлення прав вимоги № 148К від 23.03.2018 року, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного кредитного договору та їх неналежного виконання відповідачем, суд вважає правильним задовольнити позов частково, в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 4496/447DCLRG1PT від 28.07.2015 року, в розмірі 11 248,21 гривень. Перевіряючи доводи відповідача в частині застосування судом норм закону щодо позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частиною першою статті 258 ЦК України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України( ст.260 ЦК України). Згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Як зазначено у частині третій вказаної статті, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. За змістом п. 1.2. кредитного договору кредитним договором № 4496/447DCLRG1PT від 28.07.2015 року визначено строк кредитування - 60 платіжних періодів. Згідно з п. 2.5. кредитного договору платежі з погашення суми заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних диференційованих платежів. Пунктом 2.7. кредитного договору визначено, що перерахування коштів для погашення заборгованості за кредитом у сумі щомісячного платежу здійснюється позичальником в період з 13 по 18 число кожного місяця включно. З виписки по особовим рахункам відповідача видно, що за період з 28.07.2015 року по 23.03.2018 року відповідачем було внесено шість платежів на загальну суму 2408 гривень - 01.10.2015 року на суму 200 гривень; 21.10.2015 року на суму 45 гривень; 25.12.2015 року на суму 730 гривень; 29.12.2015 року на суму 67 гривень; 02.12.2016 року на суму 366 гривень; 01.03.2018 року на суму 1000 гривень. Таким чином, протягом строку кредитування відповідачем вносились щомісячні платежі, що свідчить про визнання нею свого боргу, тому перебіг позовної давності переривався та починався заново. При цьому час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Враховуючи, що відповідачем сплачувалися щомісячні платежі протягом строку кредитування на погашення заборгованості за кредитним договором за період з 28.07.2015 року по 01.03.2018 року, та беручи до уваги, що позовна заява була направлена до суду позивачем 18 вересня 2020 року, про що свідчить дата, яка зазначена на поштовому конверті, в якому надійшла позовна заява разом з доданими документами до суду, то строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, не сплив, оскільки неодноразово переривався. З урахуванням наведеного, доводи представника відповідача про сплив строку позовної давності щодо щомісячних платежів, які повинна була сплачувати відповідач до 18 вересня 2017 року, спростовуються дослідженими матеріалами справи. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 гривні, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку: 11 248,21 грн. х 100: 19 000,94 грн. = 59,20 % (відсоток розміру задоволеного позову); 2102 х 59,20 % :100 = 1244,38 грн. (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову). На підставі викладеного,

Outcome: partial