Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

до суду\~звернулася [PERSON]\~з позовною\~заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач вказує, що 04 червня 2016 року Гадяцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обовязку утримувати свою дитину. Дочка повністю перебуває на її утриманні. Добровільно виділяти кошти відповідач відмовляється, витрачає їх на власні потреби, інтересами сімї не цікавиться. На даний час вони не проживають разом та між ними припинено ведення спільного господарства. Угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. [PERSON], як їй відомо, має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному нею розмірі. З цих підстав, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісяця. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просила провести підготовче засідання без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі визнання позову відповідачем, просила ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] надав заяву про можливість проведення підготовчого засідання без його участі, позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі ? частки усіх видів заробітку. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 04 червня 2016 року зареєстровано шлюб між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Гадяцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 61. Згідно свідоцтва\~про народження,\~батьками малолітньої[PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 1436 від 03.04.2018, [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO] та має такий склад сімї: чоловік [PERSON], дочка [PERSON], [INFO]. Як зазначено в акті обстеження матеріально-побутових умов сімї, позивач [PERSON] з березня 2018 року проживає у будинку батька [PERSON] за адресою: вул. Ентузіастів, 40, м. Гадяч Полтавської області разом з дочкою [PERSON] Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~191\~Сімейного кодексу\~України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач [PERSON], який є батьком малолітньої [PERSON], добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча є працездатним та має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підстави, які б унеможливлювали надання [PERSON] матеріальної допомоги, передбаченої законодавством, у розмірі визначеному позивачем, відсутні, тому суд, враховуючи, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дитини, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають до задоволення. Відповідно до п.п 1 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1762 гривні, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму складає 704 грн 80 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду. Згідно вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а позивач звільнена від сплати судового збору, тому з [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 352 грн 40 коп. на користь держави.

Outcome: approved