Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

До суду із позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON], в якій просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дочки [PERSON], яке настане 26 листопада 2030 року; аліменти на утримання дружини в сумі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною 3-х років, яке настане 26 листопада 2015 року; допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць; витребувати з відповідача довідку про доходи; судові витрати в повному обсязі покласти на відповідача. Позивач в позовній заяві вказала, що: 07 червня 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець - [PERSON]янець - [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області вона зареєструвала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №100613, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець - [PERSON] Камянець - [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 07 червня 2012 року; за час спільного подружнього життя народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 137249, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області 30 листопада 2012 року; після народження дитини відповідач почав зловживати спиртними напоями, сімю матеріально не забезпечує. Між ними часто виникають конфлікти, які переростали в сварки. З грудня 2013 року [PERSON] почав проживати окремо. Їх дочка [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні; з грудня місяця 2013 року по даний час відповідач життям дитини не цікавиться, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивач в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, відповідач є особою працездатного віку, працює за договорами, отримує доходи, тому має можливість сплачувати аліменти, а позивач має незначні доходи, тому потребує матеріальної допомоги. В судове засідання позивач не зявилася, будь - яких клопотань та додаткових доказів суду не надала. До суду 07.07.2015 року надійшла письмова заява позивача про розгляд справи без її участі, в якій позивач вказала, що позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, будь яких клопотань та додаткових доказів суду не надав. До суду 07.07.2015 року надійшла письмова заява відповідача, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходу визнає, а в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років не визнає. При цьому будь яких обґрунтувань та доказів неможливості сплачувати аліменти на утриманні дружини, які б спростували наведені позивачем обставини, що відповідач є особою працездатного віку, працює за договорами, отримує доходи, до суду від відповідача не надійшло. Згідно з частиною другою статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, враховуючи положення статті 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та обовязки сторін. За правилами ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Безпосередньо дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких міркувань. За правилами ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що часткове визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 07 червня 2012 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець - [PERSON] Камянець - [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області позивач та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №100613, актовий запис № 289, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець - [PERSON] Камянець - [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 07 червня 2012 року. 26 листопада 2012 року у подружжя народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 137249, актовий запис № 131, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області 30 листопада 2012 року, де в рядку «батько» записаний [PERSON]. Донька проживає разом із позивачем в м. Новомиргороді по вулиці Софіївська, 29, що підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2135 від 02.06.2015 року, виданою [PERSON] Новомиргородської міською радою Новомиргородського району Кіровоградської області, та Актом обстеження матеріально-побутових умов життя [PERSON], складеним Комісією міської ради м. Новомиргорода Новомиргородського району Кіровоградської області. Згідно довідки № 135 від 12.06.2015 року, виданої КЗ «Новомиргородський центр первинної медико санітарної допомоги» [PERSON], 26 листопада 2012 року, ДЗ «Здорова» на «Д» обліку не перебуває. Позивач не працює, що підтверджується довідкою Новомиргородського РЦЗ від 12.06.2015 року №834 про те, що вона перебуває на обліку як безробітна в Новомиргородському РЦЗ з 07 травня 2015 року. Відповідач добровільно погодився надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття та відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення їх донькою трьох років, що підтверджується його заявою від 07.07.2015 року. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач, не дивлячись на свій обовязок, участі у вихованні дитини в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на її утримання в достатній мірі не надає, у звязку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у розмірі у якому просить позивач, з чим відповідач погоджується. Згідно з ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за розміром, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу ) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення визнання відповідачем позову. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява [PERSON] надійшла до суду і зареєстрована 15 червня 2015 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За правилами п.1 ч.1 ст 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платижу за один місяць. У звязку з цим, суд вважає, що аліменти на утримання дитини повинні стягуватися з [PERSON] з дня предявлення позову, а саме з 15 червня 2015 року, а також, що може бути допущене негайне виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України. Частинами другою та четвертою статті 84 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач, заперечуючи проти позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, не надав суду доказів, які підтверджують неможливість ним сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення їх донькою трьох років та які б спростовували твердження позивача про те, що відповідач працює за договором, отримує доходи. Однак позивачем до суду не надано доказів, які б підтверджували наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає їх спільна дитина, до досягнення дитиною трьох років. За правилами ч.2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд вважає, що позивачем не доведено позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Крім того норми СК України не передбачають можливість присудження матеріальної допомоги на дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, від дня предявлення позову. Щодо позовних вимог витребувати з відповідача довідку про доходи, то суд вважає, що така позовна вимога не належить до визначеного ч.2 ст. 16 ЦК України переліку способів захисту судом цивільних прав та інтересів, оскільки відповідно до ст. 137 ЦКП України про витребування доказів має бути подано клопотання до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів стороною. Однак від позивача до суду таке клопотання не надійшло. З огляду на викладене, позовна вимога щодо витребування з відповідача довідки про доходи не може бути задоволена. Крім того, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів, ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: partial