Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] територіальної громади, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилаються на те, що житловий будинок, що знаходиться за адресою по вул. Комарова, 83 в с. Осняги Гадяцького району Полтавської області відносився до типу колгоспного двору і станом на 01.07.1990 року членами двору були: [PERSON], [PERSON]. Головою колгоспного двору був [PERSON] Будинок належав їм в рівних долях по ? частині кожному. 27.07.2009 року [PERSON] помер, що посвідчується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №135113. Заповіт від його імені не посвідчувався. Після смерті батька фактично прийняла спадщину мати [PERSON], так як з померлим проживали однією сімєю та вели спільне господарство. 18.12.2015 року [PERSON] померла, що посвідчується свідоцтвом про смерть І-КЕ № 313131. Заповіт від її імені не посвідчувався. Позивач в установлений законом термін звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та дізналася, що на вищевказане домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи. Земельна ділянка, що знаходиться за адресою вул. Комарова, 53 в с. Осняги Гадяцького району Полтавської області, яка надана для обслуговування вище вказаного домоволодіння не приватизована. Тому, позивач була змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач та її представник не зявились, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили, надали до суду заяви, в якій просили суд розглянути справу без їх участі. Також зазначили, що позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся \~належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій зазначив, що проти позовних вимог позивача не заперечує, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Третя особа приватний нотаріус ГРНО [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила, надала до суду лист, в якому просила цивільну справу розглядати без її участі. В листі повідомила, що 12.01.2016 року була заведена спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 18.12.2012 року. 06.08.2016 року видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на імя [PERSON] Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності\~не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 1\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріли справи,\~приходить до висновку, що позов є обґрунтованих та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 17.06.2016 року № 02-20/403 будинковолодіння в с. Осняги Гадяцького району Полтавської області по вул. Комарова, 83 згідно господарської книги №10, особовий рахунок № 710 станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: голова двору [PERSON], члени двору: дружина [PERSON]. Земельна ділянка вищевказаного домогосподарства складає 0,44 га не приватизована і належить до земельного фонду сільської ради. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння по вул. Комарова, 83 в с. Осняги станом на 01.07.1990 року належало [PERSON] та [PERSON] в рівних долях на праві сумісної власності, тобто по 1/2 частині кожному. Судом встановлено, що 27.07.2009 року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 27.07.2009 року зроблено відповідний актовий запис № 14, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 135113. Відповідно до довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 17.06.2016 року № 02-20/405 [PERSON] був зареєстрований на день смерті 27.07.2009 року в с. Осняги по вул. Комарова, 83. На момент смерті разом з ним проживала дружина [PERSON] з 1955 року по момент смерті 18.12.2015 року. 18.12.2015 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 18.12.2015 року зроблено відповідний актовий запис № 26, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 313131. Відповідно до довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 17.06.2016 року № 02-20/404 [PERSON] постійно проживала з 1955 року по момент смерті 18.12.2015 року в с. Осняги по вул. Комарова, 83. Інших зареєстрованих жителів за даною адресою станом на 18.12.2015 року не значилось. Відповідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.04.1952 року, про що зроблено запис № 07, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON], дружині [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ № 060870 від 17.08.2009 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя і народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив, і батьки. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась 03.09.1955 року, про що в книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний запис № 25, батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЛ № 258056 від 20.10.1955 року. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14.05.1978 року, про що зроблено запис № 4, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON], дружині [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ № 332210 від 14.05.1978 року. Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до листа державного нотаріуса [PERSON] № 473 від 14.09.2016 р., після померлого 27.07.2009 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], із заявою про відмову від спадщини звернулась [PERSON] 09.04.2010 року було видано свідоцтво про право на спадщину на імя [PERSON] (земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). Відомості про інших спадкоємців відсутні. Відповідно до листа приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] № 238 від 17.08.2016 р., після померлої 18.12.2015 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], 06.08.2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на імя [PERSON] Відповідно до довідки виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 12.01.2016 року № 02-20/15, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: с. Осняги по вул. Комарова, 83. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], що помер 27.07.2009 року та мати [PERSON], померлої 18.12.2015 року. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, оскільки ? частина зазначеного домоволодіння входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON], що належала йому на праві приватної власності як члену колгоспного двору, а ? [PERSON], що належала їй на праві приватної власності як члену колгоспного двору, то суд приходить до висновку, що [PERSON] набула право власності на все домоволодіння. Відповідно до технічного паспорту від 21.06.2016 р. який було виготовлено ПП Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «ІНВЕНТАРИЗАТОР» за замовленням [PERSON]., садибний (індивідуальний) житловий будинок № 83 вул. Комарова, с. Осняги складається з житлового будинку загальною площею 91, 6 кв. м, житловою площею 38, 2 кв. м, позначеного в технічному паспорті літерою А-1 а, житлової прибудови А1-1, сараю Б, погребу В, літньої кухні Г, г, г1, гаражу Д, гаражу Е, вбиральні Ж, сараю З, сараю К, огорожі № 1, колодязя - № 2, що знаходиться за адресою: вул. Комарова, 83 в с. Осняги Гадяцького району Полтавської області. Згідно листа приватного нотаріуса ГРНО [PERSON] від 04.08.2016 року № 235 [PERSON], повідомлено, що видати їй свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок , який належав [PERSON], який померла 18.12.2015 року, який розташований за адресою: вул. Комарова, 83 в с. Осняги Гадяцького району Полтавської області неможливо, в звязку з тим, що відсутній право встановлювальний документ на вказаний житловий будинок. Для вирішення права власності на вказане спадкове майно, необхідно звернутися до суду. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №296/05 від 22.02.2012, не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], який помер 27.07.2009 року та матері [PERSON], яка померла 18.12.2015 р. та набула права власності на зазначене домоволодіння, що належало померлим на праві власності, та з врахуванням того, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved