overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Заявник [PERSON] 02.10.2015 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві вказав, що згідно з Державним актом про право власності на землю серії І-ПЛ № 018675, виданого 15 березня 1996 року гр. [PERSON] на підставі рішення Кротенківської сільської ради народних депутатів від 08 грудня 1995 року № 27, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0659 га. в межах згідно з планом. У зазначеному документі прізвище заявника вказано як [PERSON], однак у паспорті його прізвище вказано як [PERSON]. Також, як [PERSON], прізвище заявника записано у довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру № [NUMBER]) та в свідоцтві про народження. Прохав встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 018675, виданого 15 березня 1996 року громадянину України [PERSON] на підставі рішення Кротенківської сільської ради народних депутатів від 08 грудня 1995 року №27. Заявник надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріли справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно з Державним актом про право власності на землю серії І-ПЛ № 018675, виданого 15 березня 1996 року гр. [PERSON] на підставі рішення Кротенківської сільської ради народних депутатів від 08 грудня 1995 року № 27, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0659 га. в межах згідно з планом. У зазначеному документі прізвище заявника вказано як [PERSON], однак у паспорті його прізвище вказано як [PERSON]. Також, як [PERSON], прізвище заявника записано у довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру № [NUMBER]) та в свідоцтві про народження. На час отримання зазначеного Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 018675 виданого 15 березня 1996 року, заявник не звертав уваги на правильність написання свого прізвища і лише після необхідності присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці виявив наявність помилки у Державному акті, яка перешкоджає йому використовувати свою власність, так як він не може замовити та виготовити технічну документацію на його земельну ділянку. Різниця у написанні прізвища заявника є наслідком довільного перекладу прізвища з російської, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. Враховуючи, що у заявника не має можливості розпоряджатися своєю власністю та немає можливості самостійно внести виправлення в Державний акт про право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 018675 виданого 15 березня 1996 року, громадянину України [PERSON] на підставі рішення Кротенківської сільської ради народних депутатів від 08 грудня 1995 року №27, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Заявник [PERSON] 02.11.2015 року звернулася до суду із заявою у якій прохала встановити факт народження дитини, чоловічої статі на території Абхазії в Сухумському пологовому будинку, народженої 08.07.2105 року від шлюбу її громадянки України з [PERSON], громадянином України. Заявниця зазначає, що у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на самопроголошеній території Абхазії їй було відмовлено Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області щодо реєстрації народження дитини. Встановлення факту народження дитини заявнику необхідне для проведення державної реєстрації дитини. У судовому засіданні заявника заяву підтримала, наполягала на її задоволенні. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з»явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви. Судом встановлено, що заявник - [PERSON], [INFO], громадянка України, перебуваючи у шлюбі з [PERSON], громадянином України, згідно свідоцтво про шлюб (серія І-КЕ № 127055, виданого 27.12.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції ), народила дитину , чоловічої статі, 08 липня 2015 року, перебуваючи на території Абхазії в Сухумському пологовому будинку Документом, що підтверджує факт народження дитини є медична довідка № 19, видана Сухумським пологовим будинком Абхазії, території яка є самопроголошеним утворенням і не визнана Українською Державою. Заявник 29 жовтня 2015 року, звернулась до Октябрського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області, щодо реєстрації народження дитини. Але у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на самопроголошеній території Абхазії , їй було відмовлено щодо реєстрації народження дитини. Згідно з п.7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до п. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Ураховуючи вищевикладене, суд задовольняє заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Заявник - [PERSON] 02 березня 2015 року звернулася до Любашівського районного суду із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу та належності посвідчення члена сім'ї загиблого ветерана війни. В обгрунтування вимог вказувала, що в 1952 році вона одружилась з [PERSON], який помер [INFO]. В даний час вона звернулась в ПФУ для підвищення пенсії, однак їй відмовлено через те, що в посвідченні члена сімї загиблого ветерана війни її прізвище зазначено «[PERSON]», а в свідоцтві про одруження «[PERSON]», хоча впапосрті її прізвище вказано «[PERSON]». Враховуючи, що іншим шляхом вона не взмозі підтвердити вказані факти, тому звернулась до суду із заявою про встановлення вказаних факту. Заявник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності через похилий вік та поганий стан здоров'я. Представник управління ПФУ в Любашівському районі Одеської області в судове засідання не з'явився, надав до суду листа про розгляд справи за відсутності їх представника, заперечень по справі не мають. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що в паспорті заявниці її прізвище, ім'я, по-батькові зазначено «[PERSON]», а на російській мові «[PERSON]». Народилась вона [INFO]. З посвідчення серії [NUMBER], виданого управлінням СЗН Любашівської РДА 28 травня 1998 року, видно, що прізвище заявниці зазначено на російській мові «[PERSON]», що відповідає запису в паспорті. Із свідоцтва про одруження видно, заявниця уклала шлюб з [PERSON] і її прізвище записано російською мовою «[PERSON]». [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до положення ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу та належності документів. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно довела факт, що одружилась з [PERSON] та їй належить посвідчення члена сім'ї загиблого ветерана війни серії [NUMBER]. Встановлення факту реєстрації шлюбу та належності посвідчення має юридичне значення, оскільки необхідне для призначення надбавки до пенсії. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Заявник [PERSON] 02 вересня 2019 року звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме належність правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник в заяві зазначив, що він згідно чинного законодавства має право на пенсію за віком. При зверненні до Богодухівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з питанням про призначення пенсії, йому було відмовлено в зв`язку із виявленими розбіжностями в паспорті та архівних довідках, а саме в паспорті громадяни України зазначено по батькові « [PERSON] », а в архівних довідках № 01-44/127 від 24.07.2019 по батькові значиться, як « [PERSON] .» та довідці № 01-44/128 від 24.07.2019 по батькові значиться, як «[PERSON]. Дані розбіжності в написанні по батькові заявника перешкоджають йому в оформленні пенсії за віком. В судове засідання заявник не з`явився, однак надав через канцелярію суду заяву про слухання справи без його участі та про підтримання заявлених вимог. Представник заінтересованої особи - Богодухівський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій прохав слухати справу у відсутність представника, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки підтверджена необхідними доказами. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявник [PERSON] в серпні 2019 року звернувся до Богодухівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській областііз заявою про призначення пенсії за віком. Однак при перевірці документів було встановлено, що в архівних довідках № 01-44/127 від 24.07.2019 по батькові значиться, як « [PERSON] .», а в довідці № 01-44/128 від 24.07.2019 по батькові значиться, як «[PERSON], тоді, як в паспорті громадянина України № [NUMBER] , виданого 07.08.2019 року органом 6344 по батькові заявника зазначено, як « [PERSON] », в зв`язку з чим Богодухівський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській областіне має достатніх підстав вважати, що вказані архівні довідки належить заявнику. В зв`язку із допущеною помилкою в написанні по батькові заявника, останній позбавлений можливості в призначенні пенсії за віком. Враховуючи зазначене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування своїх вимог, були підтверджені наданими доказами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Заявник - [PERSON] 02 квітня 2021 року звернулася до Любашівського районного суду Одеської області із заявою про встановлення факту перебування в шлюбі, обгрунтовуючи тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті залишилось спільне майно, а саме квартира. При зверненні до нотаріальної контори з приводу купівлі-продажу квартири виявилося, що наявні розбіжності у написанні анкетних даних в свідоцтві про одруження. Так, у паспорті та свідоцтві про народження її анкетні дані зазначені « [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), а в свідоцтві про одруження зазначено « [PERSON] . Тому, просила суд встановити факт, що вона дійсно перебувала в шлюбі з [PERSON] , з 23 липня 1967 року по день його смерті - [INFO] . Заявник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також підтримала свою заяву в повному обсязі. Заінтересовані особи: Любашівська селищна рада Подільського району Одеської області заперечень по справі не має, просила розглянути справу за відсутності представника. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заявник - народилася [INFO] . ЇЇ батьками зазначені: « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 9). Згідно свідоцтва про одруження, виданого 23 липня 1967 року Любашівським районним відділом РАЦС, « [PERSON] и [PERSON] » уклали шлюб, після чого дружині були присвоєно прізвище « [PERSON] ». Вказане свідоцтво виконано на російській мові (а.с. 7). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] помер [PERSON] (а.с. 8). Згідно листа приватного нотаріуса № 63/02-14 від 27.03.2021 року заявнику рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, так як її по батькові в паспорті вказано « [PERSON] », а в свідоцтві про одруження її по батькові зазначено « [PERSON] (а.с. 6). Дані помилки є перепоною для прийняття спадщини заявником. Відповідно до ст.28 ЦК України (ім`я фізичної особи) фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Враховуючи, що в даний час паспорт заявника чи свідоцтво про одруження замінити неможливо, суд вважає, що при написанні вищевказаних прізвищ було допущено орфографічну помилку, тому заява підлягає задоволенню і належить ухвалити рішення про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Заявник [PERSON] 02 листопада 2017 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з заявою про встановлення факту родинних відносин. В своїй заяві посилався на те, що в 1997 році органом приватизації житла було видано свідоцтво про право власності на житло квартиру [ADDRESS] на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вказував, що [PERSON], яка є його бабусею, померла 18 грудня 1998 року. Зазначав, що його мати [PERSON], яка померла 07 листопада 2005 року, фактично прийняла спадщину після померлої [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину за життя не отримувала. Просив суд встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON], яка померла 18 грудня 1998 року, є матірю [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]) [PERSON], яка померла 07 листопада 2005 року. В судовому засіданні заявник повністю підтримав подану до суду заяву та просив її задовольнити. Посилався на обставини, викладені в заяві. Заінтересована особа в судове засідання своїх представників не направила. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник згідно паспорта громадянина України є [PERSON], [INFO], уродженець [INFO]. Батьками заявника [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]) [PERSON], [INFO], уродженка с. Абазівка Полтавського району Полтавської області. Разом з тим, згідно повідомлення Державного архіву Полтавської області у книзі реєстрації актових записів громадянського стану про народження с. Обазівка (Абазівка) Полтавського району Полтавської області за 1928 рік, актового запису про народження [PERSON] немає. Також судом встановлено, що 20 жовтня 1997 року відділом приватизації житла підприємства «Полтаванафтогаз» видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] померла 18 грудня 1998 року. [PERSON] померла 07 листопада 2005 року. Державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори 12 жовтня 2017 року згідно з постановою відмовлено заявнику [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (на частину квартири [ADDRESS]) у звязку з ненаданням необхідних документів, що підтверджують факт родинних відносин. Відповідно до ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт того, що [PERSON] є матірю [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]) [PERSON] підтверджується зібраними в справі доказами. Вказаний факт має для заявника юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо. Тому суд вважає за необхідне встановити факт того, що [PERSON], яка померла 18 грудня 1998 року, є матірю [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]) [PERSON], яка померла 07 листопада 2005 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Заявник [PERSON] 02 лютого 2016 року звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту. В обґрунтування своїх вимог заявник в заяві зазначив, що вона являється власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Любівської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ХР-18-00-008034. Однак, у вказаному державному акті на його другій сторінці не вірно зазначено цільове призначення наданої позивачу у власність земельної ділянки, оскільки, як вбачається з кількісної характеристики земель, переданих у приватну власність [PERSON] передано у власність землі сільськогосподарського призначення ріллю та землі під забудовами, лісами та іншими угіддями, однак в графі «Землю передано для (мета, призначення)» вказано лише ведення особистого підсобного господарства. Заявнику [PERSON] необхідно встановити і документально підтвердити факт запису цільового призначення земельної ділянки наданої у власність заявнику згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-18-00-008034. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки підтверджена необхідними доказами. У відповідності до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи, заявник являється власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Любівської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ХР-18-00-008034. Однак, у вказаному державному акті на його другій сторінці не вірно зазначено цільове призначення наданої позивачу у власність земельної ділянки, оскільки, як вбачається з кількісної характеристики земель, переданих у приватну власність, [PERSON] передано у власність землі сільськогосподарського призначення ріллю площею 0,36 га та землі під забудовами, лісами та іншими угіддями площею 0,09 га, однак в графі «Землю передано для (мета, призначення)» вказано лише ведення особистого підсобного господарства. Даний факт перешкоджає законному праву заявника на вільне користування та розпорядження належним йому майном, а також враховуючи конкретну ситуацію, та зміни в чинному законодавстві, які прийняті з того часу, виправити помилку можливо тільки в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, суд вважає підтвердженим документально факт запису цільового призначення земельної ділянки наданої у власність заявнику згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-18-00-008034. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Заявник [PERSON] 02 червня 2015 року звернувся до суду із заявою про надання права на шлюб. У заяві вказується, що в 2014 році заявник, який є неповнолітнім, народження 03 лютого 1998 року, познайомився з [PERSON], між ними склалися міцні почуття любові та поваги. На даний час [PERSON] перебуває на 20 тижні вагітності, у звязку з чим заявник [PERSON] та [PERSON] звернулися до відділу реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції для реєстрації шлюбу, проте їм було відмовлено, оскільки заявник не досяг шлюбного віку. Батьки [PERSON] та заявника [PERSON]І не заперечують проти укладення між ними шлюбу. Заявник просить у судовому порядку надати йому право на шлюб з [PERSON] У судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримав, пояснивши, що у звязку з вагітністю [PERSON] та з метою створення сімї бажає укласти шлюб із останньою, проте, у звязку з недосягненням шлюбного віку не може зареєструвати шлюб в органах РАЦС. Просить суд надати йому право на шлюб із [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала вимоги заявника та просила їх задовольнити. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] також просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Пирятинського РУЮ в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заінтересована особа направила суду заяву, у якій просить суд розглянути дану справу у відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечує. Судом установлено: З 2014 року заявник [PERSON], народження 03 лютого 1998 року, почав зустрічатись з [PERSON], від якого остання в даний час вагітна (а.с. 7). У звязку з вищезазначеним заявник та [PERSON] бажають зареєструвати шлюб в органах РАЦС, проте, не мають такої можливості у звязку з недосягненням заявником шлюбного віку (а.с. 3-4). Батьки [PERSON] та заявника [PERSON]І не заперечують проти укладення між ними шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України (далі СК України) за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Заслухавши пояснення заявника та заінтересованих особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у звязку із вагітністю [PERSON] від заявника [PERSON] та за наявності їх намірів на створення спільної сімї, надання заявнику [PERSON] право на шлюб з [PERSON] відповідає його інтересам.

Outcome: approved