Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

До суду у вересні 2014 року звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про примушення до виконання обов'язку, покладеного спадковим договором, посилаючись на те, що відповідач є її рідним братом. [INFO] померла їх мати [PERSON], яка 18.11.2009 року уклала з відповідачем спадкові договорі, посвідчені державним нотаріусом Причепою В.Р. № 1-2532 та № 3-2534. Предметом цих договорів є житловий будинок та земельна ділянка [ADDRESS], на які відповідач набуває право власності після смерті матері. Спадкові договори були укладені з розпорядженням, згідно якого мати зобов'язала відповідача після її смерті сплатити позивачу у присутності нотаріуса 40000,00 грн. В порушення волі матері та права позивача на отримання вказаної вище суми відповідач не виконав свого обов'язку та не виплатив після смерті мами визначену суму 40000,00 грн., не бажає її добровільно передати, що вимусило позивача звернутися до суду. Оскільки відповідач після смерті мами в лютому 2014 року не передав позивачу визначену суму і у зв'язку з інфляцією в Україні він має сплатити позивачу суму знецінення 4444,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 40000,00 грн. відповідно до розпорядження по спадковому договору [PERSON] від 18 листопада 2009 року та 4444,00 грн. знецінення невиплаченої суми відповідно до інфляції і судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Навела доводи, тотожні викладеним у позовній заяві. Додатково вказала, що до липня 2009 року вона проживала разом з мамою, допомагала її в усьому, а відповідач жодної допомоги не надавав. Вона має записи матері, за якими вона надавала брату гроші. Потім мати її вигнала з будинку та передала будинок та земельну ділянку брату. Мати хворіла, через що її привозили нотаріуса додому. Брат останні п'ять років користувався будинком, робив у ньому ремонт, а належну її суму грошей не передав після смерті матері. Вона ховала за свої кошти батька та бабусю, а мати ховав відповідач. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Вказав, що він з дружиною та дочкою допомагав матері, купував її ліки, у нього також є зошит про витрати матері. Мати у 2009 році забажала залишити йому будинок та земельну ділянку. Для цього за її волею додому привезли нотаріуса, яка біля 30 хвилин спілкувалася з матір'ю наодинці, після чого був укладений спадковий договір, за яким він зобов'язався сплатити сестрі 40000,00 грн. Але протягом останнього року у нього погіршився стан здоров'я, він переніс два інфаркти, усі наявні гроші пішли на лікування. Він написав листа нотаріусу, що сплатить обумовлену суму сестрі до серпня 2015 року. До теперішнього часу він спадок не прийняв, право власності не зареєстрував, майно житловий будинок та земельна ділянка з 2009 року перебувають під забороною відчуження. Останні п'ять років перед смертю він доглядав за матір'ю, оплатив поховання. В тексті договору не зазначено конкретну дату сплати суми, тому просив відстрочити її сплату через його стан здоров'я. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Суд відповідно до вимог ст.ст.10,11,60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними братом та сестрою, їх матір'ю є [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження позивача (а. с. 8). [INFO] померла [PERSON], про що відділом РАЦС по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 19.02.2014р. зроблено актовий запис № 296 ( а. с. 7). З наданої суду фотокопії заяви [PERSON] від 18.11.2009р. на адресу Першої Слов'янської державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] просить передати [PERSON] заяву про те. що задля забезпечення свого сина [PERSON] житлом, а себе доглядом вона вирішила укласти з ним договір на передачу йому у власність після її смерті житлового будинку [ADDRESS], з приватизованою земельною ділянкою, та бажає, щоб згідно договору у присутності нотаріуса син [PERSON] сплатив у приміщенні державної нотаріальної контори після її смерті [PERSON] суму 40000,00 грн.( а. с. 5). Відповідно до листа державного нотаріуса вих. № 1822/02-14 від 06.08.2014р. на адресу [PERSON] та [PERSON] останнім повідомляється, щопісля смерті [PERSON], померлої [INFO] заведено спадкову справу № 304/2014, із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка [PERSON] Спадкодавцем 18.11.2009р. були укладені з [PERSON] спадкові договори № 1-2532 та № 1-2534, предметом яких є житловий будинок [ADDRESS] з приватизованою земельною ділянкою. На це майно накладено заборону відчуження. У разі смерті відчужувача на підставі свідоцтва про смерть, яке надається набувачем, нотаріус знімає заборону відчуження. [PERSON] до нотаріальної контори не з'явився і не заявив про зняття заборони з нерухомого майна. Роз'яснено, що після виконання зобов'язання по сплаті [PERSON] 40000,00 грн. буде складена відповідна заява, заборона відчуження буде знята та [PERSON] набуде право власності на нерухоме майно ( а. с. 6). Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню ( ст. 1304 ЦК). Набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття ( ст. 1305 ЦК). В даному випадку суд розглядає справу на підставі доказів, наданих сторонами, згідно приписів ст. 10,11,60 ЦПК України, згідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Як на докази своїх вимог позивач у позовній заяві посилається на спадкові договори № 1-2532 та № 3-2534. Проте, до позовної заяви ці спадкові договори, з яких, на думку позивача, випливають зобов'язання відповідача, не надані. Під час розгляду справи до початку розгляду судом справи по суті згідно вимог ст. 131 ЦПК України ці докази також не були надані, клопотань про витребування будь-яких додаткових доказів у справі від сторін по справі не надходило. Окрім того, у листі державної нотаріальної контори від 06.08.2014р. є посилання на два спадкові договори з іншим реєстровим номером : № 1-2532 та № 1-2534, а у заяві [PERSON] є посилання на те, що сплата повинна бути зроблена згідно умов договору. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ненадання сторонами спірних спадкових договорів має суттєве значення для вирішення спору по суті, а тому позовні вимоги на підставі наданих сторонами доказів задоволенню не підлягають та заявлені передчасно. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені передчасно та не підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми 4444,00 грн. знецінення невиплаченої суми відповідно до інфляції є похідними від позовних вимог про стягнення основної суми та не підлягають задоволенню з тих же підстав. Понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору слід покласти на нього.

Outcome: dismissed