Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

До суду звернулись позивачі із зазначеним позовом до відповідачів, після збільшення позовних вимог ( а.с. 117) просили суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 2004,30 грн, моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн; стягнути з ТДВ «СК «РАЙП» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.; стягнути з ТДВ «СК «РАЙП» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 35715,29 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., витрати з надання правової допомоги в розмірі 1000,00 грн., витрати з надання оголошення до засобів масової інформації в розмірі 434,00 грн. та судові витрати; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. Свої вимоги мотивували тим, що 21.04.2012 року сталось ДТП за участю автомобіля марки «Шевролет», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON] 07.06.2012 року постановою Оболонського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Внаслідок зіткнення був пошкоджений, належний [PERSON] на праві власності автомобіль, і була завдана майнова шкода. Згідно звіту про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завдану власнику транспортного засобу № 2259 від 21.05.2012 року вартість відновлювального ремонту становить 34393,85 грн., вартість матеріального збитку - 8007,50 грн. Позивач звернувся до ТДВ «СК «РАЙП» із заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 28.12.2012 року № 31027 ТДВ «СК «РАЙП» повідомило, що прийняли рішення про виплату страхового відшкодування, однак завдані збитки не відшкодовані відповідачем. Крім того, позивач поніс додаткові матеріальні збитки в розмірі 1150,00 грн. за транспортування автомобіля, 440,00 грн. - вартість послуг евакуатора, 710,00 грн. - вартість зберігання транспортного засобу та 171,44 грн. - вартість проведення медичного обстеження. Позивачка [PERSON] під час ДТП знаходилась у автомобілі та внаслідок зіткнення отримала забій грудної клітки, грудини, правого колінного суглобу, правої грудної залози та перелом двох ребер. Загальний розмір матеріальної шкоди, завданої [PERSON] становить 2004,30 грн. Крім цього позивачам завдано й моральну шкоду. Під час дорожньої пригоди виникли психотравматичні фактори, що стали джерелом негативних емоцій і переживань. Вони перенесли нервовий стрес, що негативно відзначився на стані здоровя позивачів, а саме у [PERSON] з'явились головні болі, став страждати безсонням, [PERSON] стала боятись сідати в автомобіль, постійно відчуває тривогу, стала роздратовано, перенесла сильні фізичні болі і травми. В результаті ДТП позивачка отримала ушкодження середньої тяжкості, які спровокували загострення остеохондроз ГОП. В суді представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі, при цьому зазначив, що автомобіль позивачів не відновлений, оскільки в них немає коштів на ремонт. [PERSON] бажає відшкодування матеріальних затрат на свою користь саме з винної особи, а не з страховика. Відповідач [PERSON] в суді проти задоволення позову заперечувала, при цьому зазначила, що не погоджується з сумами, які позивачі хочуть стягнути на їх користь, а саме з сумою в 34 393,85 грн., адже відповідно до звіту про незалежну оцінку з визнання вартості матеріального збитку автомобілю «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] становить 8007,50 грн.; з сумою 2004,30 грн., оскільки частина препаратів і ліків не відноситься до травм отриманих від ДТП. Заявлена моральна шкода є завищеною і несправедливою, позивачі не надали доказів спричинення їм моральної шкоди. Крім того просила врахувати, що вона є студенткою, самостійного доходу не має, проживає з бабусею. Відповідач ТДВ «СК «РАЙП» та третя особа ТДВ «Страхова компанія «ПЛЮС» у судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про що в справі містяться відповідні документи, крім того повідомлялись про розгляд справи через засоби масової інформації, заяв, заперечень, клопотань суду не надавали, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішення спору поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивачів, відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.04.2012 року приблизно о 16.30 год. [PERSON] керуючи автомобілем «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. [NUMBER], по дорозі Київ-Одеса 42 км 900 м, виїжджаючи з другорядної дороги на головну дорогу не надала перевагу в русі автомобілю марки «ВАЗ-21011» д.н.з. [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07.06.2012 року [PERSON] визнано винною у вчиненні даного ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності та відповідно до ст. 124 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с.6). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання, збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6 під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Як вбачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідачки [PERSON], яка на відповідній правовій підставі керував автомобілем марки «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. [NUMBER]. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки Моторного (транспортного) страхового бюро України від 24.07.2014 року №7/2-28/19869 встановлено, що автомобіль марки CHEVROLET LACETTI» д.н.з. [NUMBER] застрахований згідно полісу серії АА №4166396, наданого страховою компанією ТДВ «СК «РАЙП» з 12.12.2011 року по 11.12.2012 року. Страхова сума (ліміт) відповідальності за даним полісом становить: - ліміт по життю та здоров'ю у розмірі 100 000,00 грн.; - ліміт по майну у розмірі 50 000,00 грн. (а.с 88-89) Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно звіту № 2259 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 21.05.2012 року встановлено, що вартість матеріального збитку завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля марки «ВАЗ-21011» д.н.з. [NUMBER] складає 8007,50 грн. (а.с. 8-13) Крім того, відповідно до квитанції від 21.04.2012 року та 26.05.2012 року за зберігання транспортного засобу [PERSON] сплатив кошти в сумі 710,00 грн, за фіскальним чеком № 0084 від 16.05.2012 року за послуги евакуатора сплатив 440,00 грн., за проведення медичного обстеження - 171,44 грн. та за транспортування автомобіля та його зберігання на стоянці - 1150,00 грн. Загальна сума матеріальної шкоди, що підлягає стягненню на користь [PERSON] з ТДВ «СК «РАЙП» складає 10478,94 грн. (8007,50+ 710,00+ 171,44+ 440,00+ 1150,00 = 10478,94) Суд, не знаходить підстав для стягнення із страховика на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 34393,85 грн., що складає вартість відновленого ремонту, оскільки доказів понесення вказаних витрат позивачем не надано, в суді представник зазначив, що автомобіль не відремонтовано. [PERSON] внаслідок транспортної пригоди було завдано ушкоджень легкої та середньої тяжкості, нею були придбані ліки на загальну суму 1382,62 грн., що підтверджується відповідними чеками (а.с. 56-57), проведено обстеження в Київській міській консультативно-діагностичному центрі вартістю 236,58 грн. та обстеження в КМКБ СМЕ вартістю 385,10 грн. (а.с. 58). Загальна сума що підлягає стягненню на користь [PERSON] з ТДВ «СК «РАЙП» складає 2004,30 грн. (1382,62 +236,58 + 385,10 = 2004,30) Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи майновий стан, необережний характер діянь відповідачки [PERSON], що завдали шкоду та ступінь моральних страждань позивачів, суд прийшов до висновку, що позивачам дійсно було завдано моральну шкоду, але разом з тим вважає, що розмір шкоди є завищеним і становить [PERSON] - 5000,00 грн., [PERSON]. - 10000,00 грн. Оскільки відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, з ТДВ «СК «РАЙП» слід стягнути моральну шкоду на користь [PERSON] та [PERSON] по 5000,00 грн. кожному. З відповідачки [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода на користь [PERSON], в розмірі 5000,00 грн. за вирахуванням п'ятивідсоткового ліміту, який відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовує страховик (10000,00 - 5000,00 = 5000,00 грн.) Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ТДВ «СК «РАЙП» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487,20 грн., а на користь [PERSON] відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 357,15 грн. та за надання оголошення в засоби масової інформації в розмірі 434,00 грн. (а.с. 1, 119). З відповідачки [PERSON] на корить держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial