Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Заступник прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29.09.2014 позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто на його користь 500 тис. грн. моральної шкоди за рахунок Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з рахунку державного бюджету. У задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON] - відмовлено. Відповідно до рішення апеляційного суду Закарпатської області від 11.12.2014 року рішення суду першої інстанції - змінено та стягнуто на користь [PERSON], [PERSON] за рахунок державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України по 700 тис. грн. кожному з рахунку державного бюджету в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, решта рішення залишена без змін. У подальшому, Державною казначейською службою України виконано рішення Апеляційного суду Закарпатської області по справі № 308/20623/13-ц та сплачено кошти в загальній сумі 1,4 млн. грн. (платіжні доручення від 31 серпня та 23 вересня 2015 року) у зв'язку з чим, виникло право зворотної вимоги. Згідно вироку Перечинського районного суду від 17.08.2010 року, [PERSON] визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст.365 КК України. На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Державної Казначейської служби України до державного бюджету України вищевказану суму понесених витрат від злочину в порядку регресу. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у ньому, уточнивши в судовому сазі данні, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи неодноразово належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши про причини неявки, а тому суд, вважає можливим розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у ній доказів, ухваливши провести заочний розгляд справи. З урахуванням наведеного суд відповідно до ч.4 ст.169, ст.ст. 224,225 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд визнає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. По справі встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 17.08.2010 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України (а.с. 6-17). Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29.09.2014 року позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто на його користь 500 тис. грн. моральної шкоди за рахунок Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з рахунку державного бюджету. У задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON] - відмовлено (а.с.18-21). Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 11.12.2014 року рішення суду першої інстанції - змінено та стягнуто на користь [PERSON], [PERSON] за рахунок державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України по 700 тис. грн. кожному з рахунку державного бюджету в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, решта рішення залишена без змін (а.с. 22-24). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.04.2015 року рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29.09.2014 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 11.12.2014 року залишено без змін. (а.с.25-26). Державною казначейською службою України виконано рішення Апеляційного суду Закарпатської області по справі № 308/20623/13-ц та сплачено кошти в загальній сумі -1,4 млн. грн. Згідно платіжних доручень від 31 серпня та 23 вересня 2015 року. (а.с.30). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди(відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст.60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved