Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Простор» про визнання права користування гаражем, в якому просить визнати відмову голови правління ОК «Гаражний кооператив «Простор» про вступ до кооперативу [PERSON] неправомірною та визнати [PERSON] членом ОК «Гаражний кооператив «Простор» з наданням їй в користування гаражного боксу 2/11. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у 2011 році під час проживання однією сім`єю з [PERSON] , ведення сумісного бюджету та господарства ними набуто у спільну сумісну власність накопичування в гаражному кооперативі «Простор», де користувачем гаражного боксу № [NUMBER] був її громадський чоловік [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.09.2018 по справі № 643/8356/16-ц за її позовом визнано право власності на 1/2 частку пайових внесків. Позивач зазначає, що вона є власником пайонакопичувань, сплачених в ОК «ГК «Простор» за користування гаражним боксом № 2/11, є членом сім`ї кооперативу, що брав участь у створенні спільної власності на пай під час проживання однією сім`єю, та відповідно до законодавства, має переважне право на вступ в кооператив замість вибулої особи. Керівництво ОК «ГК «Простор» відмовляє їй у прийомі до членів кооперативу. Позивач подала уточнену позовну до Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Простор» в особі керівника Безродного Віктора Михайловича про визнання права користування гаражем, в якій просить визнати відмову голови правління ОК «Гаражний кооператив «Простор» про вступ до кооперативу [PERSON] неправомірною та визнати [PERSON] членом ОК «Гаражний кооператив «Простор» з наданням їй в користування гаражного боксу 2/11, з підстав, зазначених у первісному позові. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначивши, що її заяви про прийом у члени ГК «Простор» відповідач не отримує, не розглядає, та зазначені дії відповідача вона розцінює, як відмову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній доказів. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.09.2018 у справі № 643/8356/16-ц, яке набрало законної сили, визнано за [PERSON] право спільної сумісної власності з померлим 10.08.2013 [PERSON] на паєнакопичування, сплачені за гаражний бокс № [NUMBER] в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Простор». Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку паєнакопичувань, сплачені за гаражний бокс № [NUMBER] в Обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Простор». У задоволенні решти позовних вимог, а саме, щодо зобовязання голову правління ОК «ГК «Простор» прийняти [PERSON] до членів ОК «ГК «Простор» замість померлого [INFO] [PERSON] та закріплення за нею гаражного боксу № [NUMBER] , відмовлено, посилаючись на те, що такі вимоги є передчасними. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно вимог ч.3 ст.12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 28.06.1001 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів», вимоги про неправильність відмови у прийомі в члени гаражно-будівельного кооперативу підлягають задоволенню лише у тому разі, коли прав на вступ до кооперативу виникає з цивільних правовідносин. Зокрема, таке право виникає в особи, якій членом ГБК відчужено гараж, дружини або члена сім`ї особи, яка вибула з кооперативу, якщо вони були учасниками спільної власності на пай і гараж, спадкоємця померлого члена кооперативу. Виходячи з того, що внесений в період шлюбу одним із подружжя пай і гараж є їх спільною сумісною власністю і кожен з них згідно ст. 22 КпШС має рівне право на це майно, у разі вибуття члена кооперативу переважне право на вступ замість нього до кооперативу належить його дружині, як співвласнику. У спорах між спадкоємцями члена кооперативу про перевагу на вступ до кооперативу і право на гараж належить, зокрема, враховувати, кому з них член кооперативу заповів гараж, а при відсутності такого спадкоємця - в кого більша частка в спадщині, хто проживав із спадкоємцем і користувався гаражем або здійснював за ним догляд, якщо він має передбачений статутом кооперативу автотранспортний засіб. Статтею 4 Закону України «Про кооперацію» визначено, що кооперація базується на таких основних принципах: добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації; соціальної справедливості, взаємодопомоги та співробітництва; рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос); вільного вибору напрямів і видів діяльності; демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій; безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності. Статтею 8 Закону України «Про кооперацію» визначено, що Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Згідно ст. 11 Закону України «Про кооперацію», вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Аналіз зазначених норм закону свідчить про те, що порядок прийняття у члени ОК ГК «Простор» визначається Статутом гаражного кооперативу, та рішення про прийняття у члени кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Разом з тим, Статут ОК ГК «Простор» матеріали справи не містять, та позивачем не заявлено клопотання про його витребування. Крім того, позивачем не надано та матеріали справи не містить доказів відмови ОК «Гаражний кооператив «Простор» в особі керівника Безродного Віктора Михайловича у прийомі позивача у члени ГК, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити правомірність чи неправомірність такої відмови. В зв`язку з вищевикладеним, підстави для задоволення позову в частині визнання відмови голови правління ОК «ГК «Простор» про вступ позивача до кооперативу неправомірною та про визнання [PERSON] членом ОК «ГК «Простор» з наданням їй в користування гаражного боксу 2/11, відсутні. Проте, судом встановлено, що письмові заяви позивача про прийняття її у члени кооперативу відповідачем не приймаються та не розглядаються. В зв`язку з чим, з метою захисту порушених прав позивача суд вважає за доцільне зобов`язати відповідача розглянути заяву [PERSON] про вступ до ОК «ГК «Простор», з вирішенням питання про визнання її членом кооперативу та надання їй у користування гаражний бокс № [NUMBER] . Суд розподіляє судові витрати. відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial