overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначені основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їх права та обовязки, зокрема п. 5 ч.3 ст.20 Закону встановлений обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] з 11.03.2004 року є власником 7/10 квартири [ADDRESS], про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна. Згідно п.18 Правил надання населенню послуг водо-,теплозабезпечення та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року за №1497, власник зобовязаний вчасно вносити плату за користування комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Отже, у розумінні ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відповідач [PERSON] є учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо належної йому на праві приватної власності квартири. Судом встановлено, що за вказаною вище адресою, послугами позивача щодо опалення та підігрів води [PERSON] користується централізовано та від надання таких послуг не відмовлялася. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідача, заборгованість за період з 01.10.2014 року по 01.04.2018 року перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 14152,41 грн. (а.с.4). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за період з 01.10.2014 року по 01.04.2018 року в розмірі 14152,41 грн. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачені ним витрати: судовій збір 1762,00 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначені основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їх права та обовязки, зокрема п. 5 ч.3 ст.20 Закону встановлений обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] з 28.08.2009 року є власником квартири [ADDRESS], про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 31.10.2018 року (а.с.16). Згідно п.18 Правил надання населенню послуг водо-,теплозабезпечення та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року за №1497, зобовязаний вчасно вносити плату за користування комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Отже, у розумінні ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» саме відповідач [PERSON] є учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо належної йому на праві приватної власності квартири. Участь [PERSON] у витратах по оплаті комунальних послуг, відповідно до ст.156 ЖК України, визначається власником квартири [PERSON] і обовязок по оплаті вказаних послуг виникає у нього лише перед ним. Судом встановлено, що за вказаною вище адресою, послугами позивача щодо опалення та підігрів води [PERSON] користується централізовано та від надання таких послуг не відмовлявся. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідачів, заборгованість за період з 01.11.2014 року по 01.02.2018 року перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 13041,09 грн. (а.с.3). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за період з 01.11.2014 року по 01.02.2018 року в розмірі 13041,09 грн. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути сплачені ним витрати: судовій збір 1762,00 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначені основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їх права та обовязки, зокрема п. 5 ч.3 ст.20 Закону встановлений обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] з 28.10.2004 року є власником квартири [ADDRESS], про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 31.10.2018 року. Згідно п.18 Правил надання населенню послуг водо-,теплозабезпечення та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року за №1497, зобовязаний вчасно вносити плату за користування комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Отже, у розумінні ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» саме відповідач [PERSON] є учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо належної їй на праві приватної власності квартири. Участь [PERSON] у витратах по оплаті комунальних послуг, відповідно до ст.156 ЖК України, визначається власником квартири і обовязок по оплаті вказаних послуг виникає у нього лише перед нею. Судом встановлено, що за вказаною вище адресою, послугами позивача щодо опалення та підігрів води [PERSON] користується централізовано та від надання таких послуг не відмовлялася. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідачів, заборгованість за період з 01.12.2010 року по 01.01.2018 року перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 13311,10 грн. (а.с.3). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за період з 01.12.2010 року по 01.01.2018 року в розмірі 13311,10 грн. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути сплачені ним витрати: судовій збір 1762,00 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначені основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їх права та обовязки, зокрема п. 5 ч.3 ст.20 Закону встановлений обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] з 29.03.2007 року є власником квартири [ADDRESS], про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна. Згідно п.18 Правил надання населенню послуг водо-,теплозабезпечення та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року за №1497, власник зобовязаний вчасно вносити плату за користування комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Отже, у розумінні ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відповідач [PERSON] є учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо належної йому на праві приватної власності квартири. Судом встановлено, що за вказаною вище адресою, послугами позивача щодо опалення та підігрів води [PERSON] користується централізовано та від надання таких послуг не відмовлявся. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідача, заборгованість за період з 01.12.2013 року по 01.05.2017 року перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 9412,54 грн. (а.с.4). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за період з 01.12.2013 року по 01.05.2017 року в розмірі 9412,54 грн. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачені ним витрати: судовій збір 1762,00 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначені основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їх права та обовязки, зокрема п. 5 ч.3 ст.20 Закону встановлений обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] з 31.07.2007 року є власником квартири [ADDRESS], про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 31.10.2018 року. Згідно п.18 Правил надання населенню послуг водо-,теплозабезпечення та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року за №1497, зобовязаний вчасно вносити плату за користування комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Отже, у розумінні ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» саме відповідач [PERSON] є учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо належної йому на праві приватної власності квартири. Участь [PERSON], [PERSON], [PERSON] у витратах по оплаті комунальних послуг, відповідно до ст.156 ЖК України, визначається власником квартири і обовязок по оплаті вказаних послуг виникає у них лише перед ним. Судом встановлено, що за вказаною вище адресою, послугами позивача щодо опалення та підігрів води [PERSON] користується централізовано та від надання таких послуг не відмовлявся. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідача, заборгованість за період з 01.11.2014 року по 01.03.2018 року перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 15197,25 грн. (а.с.3). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за період з 01.11.2014 року по 01.03.2018 року в розмірі 15197,25 грн. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути сплачені ним витрати: судовій збір 1762,00 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради в березні 2016р. звернулася до суду із позовом, в якому просить зобовязати [PERSON] демонтувати самочинно влаштовану деревяну господарську будівлю (сарай) розм.2,5х3,00м самочинно встановлену на землях комунальної власності міста в подвірї будинку №8 по вул.Фабричній у м.Львові. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем на подвірї вказаного будинку було самочинно влаштовано господарську будівлю (сарай) розм.2,5х3,00м самочинно встановлену на землях комунальної власності міста. [PERSON] не звертався до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради із заявою про надання йому дозволу на будівництво фундаменту, а тому таке будівництво набуло статусу самочинного і підлягає демонтажу. Враховуючи заяву [PERSON], інформацію ЛКП «Богданівка» та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду із позовом, в якому просить зобов'язати [PERSON], власника квартири [ADDRESS], привести до попереднього стану напрямок відкривання вхідних дверей у його квартирі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач самовільно встановив вхідні двері з відкриванням в напрямку сходової клітки, що не відповідає протипожежним нормам. Розглянувши інформацію ЛКП «Богданівка» та враховуючи заяву [PERSON],

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як органу опіки та піклування звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягувати з [PERSON] в користь опікуна гр.. [PERSON], на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 30% з усіх видів заробітку починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на такі обставини: Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10.06.2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO] Відповідач вихованням сина не займається, матеріально дитину не утримує. Малолітній [PERSON] проживає разом з [PERSON], який відповідно до розпорядження голови Залізничної РДА № 518 від 15.08.2013 року призначений його опікуном. На підставі наведеного позивач просить суд позов задовольнити. Представник позивача - Тинська Б.В. у судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримала, просить суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. У зв'язку із повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд рахує, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається із Рішення Залізничного районного суду м. Львова № 1309/9812/12 від 10.06.2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO] Встановлено, що Розпорядженням Голови Залізничної районної адміністрації № 518 від 15.08.2013 року [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці віддоходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти надитину, визначається судом. Суд, проаналізувавши доводи позивача щодо його можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі 30% щомісячно на утримання дитини, враховуючи матеріальне становище відповідача, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, приходить до переконання, що відповідач [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 30% всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття сином. Суд приходить до переконання, що саме у такому розмірі слід стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як органу опіки та піклування звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягувати з [PERSON] в користь піклувальника гр.. [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] народження у твердій грошовій сумі починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на такі обставини: Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27.06.2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO] [PERSON] вихованням дочки не займається, матеріально дитину не утримує. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з [PERSON], котра відповідно до розпорядження голови Залізничної РДА № 693 від 13.12.2013 року призначений піклувальником над неповнолітньою племінницею. На підставі наведеного позивач просить суд позов задовольнити. Представник позивача - Міхновський Г.А. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд позов задоволити. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, та пояснив суду, о має можливість сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. на місяць Дослідивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд рахує, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із Рішення Залізничного районного суду м. Львова № 462/2921/13-ц від 27.06.2013 року [PERSON], позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] народження. Встановлено, що Розпорядженням Голови Залізничної районної адміністрації № 693 від 13.12.2013 року [PERSON] призначено опікуном над неповнолітньою племінницею [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці віддоходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти надитину, визначається судом. Суд, проаналізувавши доводи позивача щодо його можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання дитини, враховуючи матеріальне становище відповідача, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, приходить до переконання, що відповідач [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 300 щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття доньки. Суд приходить до переконання, що саме у такому розмірі слід стягувати з відповідача аліменти на утримання його малолітньої дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Залізничним районним судом м. Львова у цивільній справі № 462/551/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу 05 червня 2013 року ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено. Позивач звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, зазначивши, що 05.06.2013 року при ухваленні судового рішення, судом не вирішено питання про відновлення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища «[PERSON]». В судове зсідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 220 ЦПК України, їхня неявка не перешкоджає розгляду даного питання. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення; не ухвалено рішення, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових кошів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайне виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Як вбачається з матеріалів справи, при ухваленні рішення судом не було вирішено вимоги позивачки про відновлення їй дошлюбного прізвища, що є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved