overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою, де зазначив, що є він родичем [PERSON] , [INFO] , який рішенням Богунського районного суду м. Житомира визнаний недієздатним. Над особою встановлено опіку, призначено опікуна - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Заявник посилається на ту обставину, що недієздатний [PERSON] продовжує хворіти на важкий психічний розлад, спостерігається у лікаря психіатра, потребує стороннього догляду, та, вказуючи на можливість виконувати обов`язки опікуна, просить встановити опіку над недієздатним [PERSON] , призначити опікуном [PERSON] . В судове засідання учасники надали заяви про можливість слухання справи у їх відсутності. Радою опіки та піклування при виконавчому комітеті Житомирської міської ради направлено подання про можливість виконання обов`язків опікуна [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.12.2013 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним, встановлено над ним опіку, призначено опікуном над недієздатною особою - [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Положеннями ст. 64 ЦК України визначено обставини, за яких особа не може бути опікуном (піклувальником). Так, не може бути опікуном (піклувальником) особа, позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; особа, поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. За змістом подання Ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Житомирської міської ради від 07.10.2020 року обов`язки опікуна над недієздатним [PERSON] виявив бажання виконувати [PERSON] , 1972 року народження, який не працює, за місцем проживання характеризується позитивно. За станом здоров`я [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна. Приймаючи до уваги зміст поданої до суду заяви, відсутність обставин, які вказують на неможливість особи бути опікуном (ст. 64 ЦК України), суд вважає заяву в частині призначення опікуном обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення. Суд відмовляє у задоволенні заяви про встановлення опіки, оскільки відповідне рішення прийнято судом під час вирішення питання про визнання особи недієздатною.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою, зазначивши зацікавленою особою Бережанську державну нотаріальну контору із проханням встановити юридичний факт, що [PERSON], яка померла [INFO], свідоцтво про смерть серії [NUMBER] доводиться заявнику матір»ю. В судовому засіданні заявник вимоги, викладені у заяві підтримав, просить їх задовольнити. Уточнив, що просить суд постановити рішення, яким встановити юридичний факт того, що померла [INFO] [PERSON] доводиться йому, [PERSON], [INFO] рідною матір»ю. В обґрунтування вимог дав пояснення аналогічні змісту поданої заяви. Представник зацікавленої особи Бережанської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, заяв про заперечення прохання, викладеного у заяві в судове засідання не подав. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи та вирішити заяву за відсутності представника зацікавленої особи. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги заявника є підставними й підлягають до задоволення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с.Шибалин Бережанського району Тернопільської області, що підтверджується записами в його свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого 14 вересня 1961 року, актовий запис №-362. Його батьками у свідоцтві зазначені [PERSON] та [PERSON]. У зв»язку із військовим часом, документи про реєстрацію шлюбу між батьками втрачені. Таким чином його мати офіційно залишалася на своєму дошлюбному прізвищі - «[PERSON]». А тому, після її смерті було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25 січня 2000 року за актовим записом №-7, де прізвище матері було зазначене як «[PERSON]». Такі розбіжності у згаданих документах перешкоджають заявнику реалізувати своє право на спадкування після матері і можуть бути усунутими лише в судовому порядку. Враховуючи перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що померла [INFO] [PERSON] доводиться йому, [PERSON], [INFO] рідною матір»ю. В цьому суд переконали пояснення заявника, записи у посвідченні серії ІІ, виданого 29 червня 1999 року на ім'я [PERSON] про право на пільги і компенсації, встановлені Законом Української РСР «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», довідкою №-70711-07 від 22 липня 2014 року, виданою сільським головою с.Шибалин Бережанського району Тернопільської області, згідно якої [PERSON], яка проживала в селі Шибалин Бережанського району Тернопільської області є тією самою особою, що й [PERSON] і доводилася матір»ю [PERSON]. Також, зазначені відомості підтверджені показами допитаних в судовому засіданні [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою, зазначивши зацікавленою особою Управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі із вимогою встановити юридичний факт, що пенсійна справа за №-101894 від 25 лютого 1985 року заведена в Управлінні Пенсійного Фонду України в Бережанському районі Тернопільської області на ім'я [PERSON], [INFO], фактично належить [PERSON], [INFO], як одній і тій самій особі. В судовому засіданні представник заявника вимоги викладені у заяві підтримав, просить їх задовольнити. Уточнив, що просить суд постановити рішення, яким встановити юридичний факт, що пенсійна справа за №-101894 заведена в Управлінні Пенсійного Фонду України в Бережанському районі Тернопільської області 25 лютого 1985 року на ім'я [PERSON], [INFO]», фактично належить заявнику [PERSON], [INFO], як одній і тій самій особі. В обґрунтування вимог дав пояснення аналогічні змісту поданої заяви. Представник зацікавленої особи Котлярчук Т.О. в судовому засіданні визнала ті обставини на які посилається заявник в обґрунтування заявлених вимог, щодо задоволення заяви покладається на думку суду. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника та представника зацікавленої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги заявника є підставними і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Дібще Козівського району Тернопільської області, що підтверджується записами у паспорті громадянина України заявника серії [NUMBER], виданого 16 вересня 1999 року Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області. Після закінчення трудової діяльності, в лютому 1985 року заявник вийшов на пенсію , де заінтересованою особою - Управлінням Пенсійного Фонду України в Бережанському районі Тернопільської області 25 лютого 1985 року на ім'я заявника заведено пенсійну справу №-101894. Однак, у зазначеній пенсійній справі внаслідок помилки було неправильно зазначено дату народження заявника, а саме - « [INFO] » , а не « [INFO]» У зв»язку із такими неточностями у даті народження заявника, зазначеним у документі, що посвідчує його особу (паспорті) та у його пенсійній справі, заявнику фактично призупинено виплату пенсії й усунути таку проблему можливо лише в судовому порядку. Враховуючи перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що пенсійна справа за №-101894 заведена в Управлінні Пенсійного Фонду України в Бережанському районі Тернопільської області 25 лютого 1985 року на ім'я [PERSON], [INFO]», фактично належить заявнику [PERSON], [INFO], як одній і тій самій особі. В цьому суд переконали посилання заявника, викладені у його заяві, пояснення представника заявника, записи у його паспорті, достовірність яких ніким не оспорена. Також, зазначені відомості підтверджені допитаними в судовому засіданні показами свідків [PERSON] та [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою, зазначивши зацікавленою особою Управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі із вимогою встановити юридичний факт, що трудова книжка, видана на ім'я [PERSON], [INFO], належить йому, [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявник вимоги викладені у заяві підтримав, просить їх задовольнити. Уточнив, що просить суд постановити рішення, яким встановити юридичний факт, що трудова книжка без номера, заведена 17 серпня 1971 року на ім'я [PERSON] [INFO], дійсно належить йому [PERSON] [INFO], як одній і тій самій особі. В обґрунтування вимог дав пояснення аналогічні змісту поданої заяви. Представник зацікавленої особи Дарморіс О.М. в судовому засіданні визнала ті обставини на які посилається заявник в обґрунтування заявлених вимог, щодо задоволення заяви покладається на думку суду. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та представника зацікавленої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги заявника є підставними і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с.Лапшин Бережанського району Тернопільської області, що підтверджується записами у свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER]. Після початку трудової діяльності в АПК «Прикарпатводбуд» 17 серпня 1971 року на ім'я заявника було заведено трудову книжку (без номера), де його дата народження вказана як « [INFO]». На даний час заявник досягнувши пенсійного віку бажає вийти на пенсію, однак зазначені розбіжності та неповнота щодо його повної дати народження у його свідоцтві про народженні та його трудовій книжці перешкоджають позивачу в реалізації його законного права, де усунути таку неповноту можливо лише в судовому порядку. Враховуючи перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що трудова книжка без номера, заведена 17 серпня 1971 року на ім'я [PERSON] [INFO], дійсно належить заявнику [PERSON] [INFO]. В цьому суд переконали пояснення заявника, записи у його трудовій книжці, достовірність яких ніким не оспорена. Також, зазначені відомості підтверджені допитаними в судовому засіданні показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою, заінтересована особа - Тенетниківська сільрада Галицького району Івано-Франківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, уточнивши заявлені вимоги просить визнати факт належності його померлій матері [PERSON] свідоцтва виданого 16 червня 1991 року виконавчим комітетом Тенетниківскої сільської Ради народних депутатів про право власності на жилий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Заяву мотивує тим, що є спадкоємцем після смерті своєї матері за заповітом, однак не може при оформлені спадкових прав підтвердити належність його матері житлового будинку з господарськими спорудами в с. Тенетники, оскільки в свідоцтві про право власності на такий помилково зазначено ім'я його матері «[PERSON]» замість правильно «[PERSON]». В судове засідання заявник не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання представник заінтересованої особи Тенетниківська сільрада Галицького району Івано-Франківської області не з'явився, сільським головою подано заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд заяву задовольняє з таких підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам надано роз'яснення, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати, зокрема, спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] за заповітом, однак не може при оформлені спадкових прав підтвердити належність його матері житлового будинку з господарськими спорудами в с. Тенетники, оскільки в свідоцтві про право власності на такий помилково зазначено ім'я його матері «[PERSON]» замість правильно «[PERSON]» Відтак, заяву щодо належності заявнику трудової книжки слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою [ADDRESS] недієздатною через стійкий психічний розлад внаслідок якого вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вимоги мотивував тим, що він [PERSON], [INFO], проживає за адресою [ADDRESS], являється батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], уродженка м. Чернівці, влаштована до Коломийського дитячого будинку - інтернату на основі путівки № 78 від 03.06.2010 року Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації в якому перебуває по даний час. Від народження дитина відстає в психофізичному розвитку, її визнано інвалідом 2-ї групи з дитинства довічно. Останні роки стан її здоров»я погіршився, вона не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації і суть її власного життя. Таким чином у відповідності до вимог ст. 39 ЦК України є всі підстави для визнання її недієздатною. По своєму стану здоров»я [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, відповідно до діагнозу «розумова відсталість важкого ступеню» згідно витягу ПМПК від 01.06.2010 року № 150, а також згідно висновку МСЕК від 29.05.2014 року. Внаслідок такої психічної хвороби, як важка розумова відсталість [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, її слід визнати недієздатною. Заявник в судове засідання не з»явився, подав заяву в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи провести без його. Представник Органу опіки і піклування Коломийської міської ради, в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Представник Коломийського дитячого будинку-інтернат в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі проти задоволення заяви не заперечує. Беручи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Установлено, що [PERSON], [INFO], згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 262 від 20 серпня 2014 року страждає стійким хронічним психічним розладом у формі тяжкої розумової відсталості. Зазначене захворювання позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. На підставі наведеного суд вважає, що [PERSON] необхідно визнати недієздатною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання його брата [PERSON], [INFO] недієздатним та встановлення над ним опіки, посилаючись на те, що останній є інвалідом ІІ групи з дитинства, страждає на психічне захворювання олігофренію, внаслідок якого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує постійного стороннього догляду, тому просить визнати його недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши опікуном брата його. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та просить її задовольнити. Представник зацікавленої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради в судове засідання не зявився з невідомих на те суду причин, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON], [INFO] є рідним братом [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ИД №293592 та свідоцтвом про народження серії І-ИД №377507. Згідно висновку № 177 амбулаторної судово-психіатричної експертизи ТОКПНЛ від 01.04.2015 року, [PERSON], [INFO] страждає на важку розумову відсталість, синдром емоційно-вольової нестійкості, що досягає рівня вираженого недоумства, внаслідок чого не може керувати своїми діями та потребує постійного догляду. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає [INFO] разом з братом [PERSON] Рішенням опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради складено висновок про погодження кандидатури [PERSON], [INFO] на опікуна недієздатного [PERSON], [INFO]. Згідно ст.39 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За нормами ч.1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Приймаючи до уваги, що згідно висновку №177 амбулаторної судово-психіатричної експертизи ТОКПНЛ від 01.04.2015 року, [PERSON], [INFO] страждає на важку розумову відсталість, синдром емоційно-вольової нестійкості, що досягає рівня вираженого недоумства, внаслідок чого не може керувати своїми діями та потребує постійного догляду, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, шляхом визнання недієздатним [PERSON], [INFO], жителя [INFO] та призначення [PERSON] його опікуном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання недієздатим його племінника [PERSON], [INFO], який хворіє психічним захворюванням, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник [PERSON]., підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, просить визнати недієздатним [PERSON]. Представник зацікавленої особи - органу опіки і піклування Жидачівської РДА [PERSON] вважає, що маються підстави для визнання недієздатним [PERSON], поскільки він хворіє хронічним психічним захворюванням і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Опікуном [PERSON] рішенням опікунської ради Жидачівської РДА № 10 від 07.09.2001 року призначений [PERSON]. Заслухавши заявника, представника органу опіки і піклування Жидачівської РДА, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заяву слід задовольнити з таких міркувань. Відповідно до ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у формі розумової відсталості в степені імбецильності та зп своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта № 928 від 10.12.2015 року, а тому маються підстави визнати його недієздатним. Поскільки рішенням опікунської ради Жидачівської РДА № 10 від 07.09.2001 року опікуном [PERSON] призначений [PERSON], який в даний час виконує обов»язки опікуна, то повторно призначати його опікуном не має необхідності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO], який хворіє психічним захворюванням, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та просить встановлення над ним опіку і призначення його опікуном. Заявник, підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, просить визнати недієздатним [PERSON], встановити над ним опіку та призначити його опікуном. Представник зацікавленої особи - органу опіки і піклування Жидачівської РДА Хомин О.Л. вважає, що маються підстави для визнання недієздатним [PERSON], поскільки він хворіє хронічним психічним захворюванням і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Опікуном необхідно призначити [PERSON]. Заслухавши заявника, представника органу опіки і піклування Жидачівської РДА, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заяву слід задовольнити з таких міркувань. Відповідно до ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Згідно ст. 241 ЦПК України суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки і піклування призначає їй опікуна. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 604 [PERSON] страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у формі деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (важка черепно мозкова травма, 2014 рік). За своїм станом не може усвідомлювати значенням своїх дій та керувати ними. Потребує опіки. Згідно подання № 02-17/1280 від 26.06.2014 р. орган опіки і піклування Жидачівської РДА вважає за необхідне опікуном [PERSON] призначити [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у формі деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (важка черепно мозкова травма, 2014 рік). За своїм станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує опіки, а тому є підстави визнати його недієздатним та встановити над ним опіку та призначити йому опікуна, а відтак дана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved