Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заявниця зазначає, що з листопада 2008 року її син [PERSON] постійно проживав разом з нею в належному їй будинку [ADDRESS]. [PERSON] працював на шахті «Самарська» ДТЕК «Павлоградвугілля». У серпні 2013 року [PERSON] вийшов на пенсію, середній розмір якої складав 5800,00 гривень на місяць. Грошові кошти він повністю віддавав своїй матері, а [PERSON] витрачала їх на оплату електроенергії, придбання одягу, продуктів харчування, ліків, ведення господарства тощо. Заявниця зазначає, що вона є непрацездатною особою, бо їй 78 років. Вона отримує пенсію за віком, розмір якої згідно довідки Управління Пенсійного фонду України у Петропавлівському районі Дніпропетровської області від 20.11.2014 року становить 1237,19 гривень. Фактично заявниця перебувала на утриманні свого сина [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті заявниці стало недостатньо її пенсії для існування, тому що вона втратила постійне і основне джерело доходів для свого життя, яке надавав їй померлий [PERSON]. Коли заявниця звернулася до Управління Пенсійного фонду, то їй повідомили, що для отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника у відповідності із ст. ст. 37, 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» їй необхідно звернутися до суду для встановлення факту перебування на утриманні сина. Заявниця, спираючись на викладені обставини та посилаючись ст. ст. 234, 256 ЦПК України, просить встановити факт, що вона, [PERSON], перебувала на утриманні свого сина [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з отриманням за його життя від нього, як годувальника, допомоги, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, також факт втрати нею джерела засобів до існування після його смерті. Представник заінтересованої особи подав до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, вивчивши інші докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що вимоги, викладені в заяві, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 статті 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. На підставі п. 6 ч. 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 03.09.1963 року Дмитрівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, заявниця є матір'ю [PERSON], який народився [INFO] /а.с. 4/. Судом встановлено з пояснень заявниці в судовому засіданні, що її син [PERSON] проживав разом з нею з 2008 року після розлучення з дружиною, свій заробіток, а з 2013 року - пенсію, повністю віддавав їй на ведення домашнього господарства та оплату комунальних послуг, в 2014 році поїхав на заробітки в м. Жовті Води, де раптово помер за невідомих їй обставин, його тіло привезли їй і вона його поховала в с.Олефірівка. Згідно з актом, складеним депутатом Дмитрівської сільської ради [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], померлий [PERSON] проживав з своєю матір'ю [PERSON] п'ять років з 2008 року за адресою [ADDRESS] без реєстрації /а.с. 7/. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що заявниця [PERSON] дійсно з 2008 року перебувала на утриманні свого сина [PERSON], який проживав разом з нею і помер [INFO]. Згідно з довідкою № 2261/05/24 від 20.11.2014 року, виданою управлінням Пенсійного фонду в Петропавлівському районі, [PERSON] перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію по віку в розмірі 1237 грн. 19 коп. /а.с. 6/. Відповідно до довідки № 37 від 28.11.2014 року заявниця [PERSON] перебуває на обліку «Д», проходить лікування амбулаторно /а.с. 9/. Згідно з довідкою № 974 від 05.02.2015 року, виданою управлінням Пенсійного фонду в місті Павлоград та Павлоградському районі, [PERSON] перебував на обліку в Пенсійному фонді, отримував пенсію за віком за списком № 1 (при повному пільговому стажі) та за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року отримав пенсію в загальній сумі 27767 грн. 60 коп., при цьому щомісячна пенсія складала 5806,10 гривень, з якої з грудня 2013 року проводилось відрахування аліментів на утримання дитини в розмірі 1741,83 гривні, а [PERSON] отримував 4038,85 гривень /а.с. 23-24/. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданому 04.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] помер [INFO] у віці 50 років /а.с. 5/. Таким чином, пенсія сина заявниці більше, ніж втричі перевищувала її власну пенсію, і на день його смерті допомога з боку сина була для неї постійним і основним джерелом до існування. Заявниці встановлення факту, що вона перебувала на утриманні свого сина [PERSON] потрібно для оформлення пенсії по втраті годувальника. У пункті 8 Постанови пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що Судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК ( 1502-06 )), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Суд вважає встановленим факт, що [PERSON], [INFO], перебувала на утриманні свого сина [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з отриманням за його життя від нього, як годувальника, допомоги, що була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування. Разом з тим, суд не вбачає підстав для встановлення факту втрати [PERSON] джерела засобів до існування після смерті сина [PERSON], оскільки допомога сина була для неї хоч і основним, але не єдиним джерелом засобів до існування, тому що вона згідно з довідкою № 2261/05/24 від 20.11.2014 року, виданою управлінням Пенсійного фонду в Петропавлівському районі, [PERSON] перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію по віку в розмірі 1237 грн. 19 коп. /а.с. 6/.

Outcome: partial