Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Заступник головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що вона під наглядом лікаря-психіатра не перебуває. Згідно заяви батька [PERSON] психічний стан погіршився гостро не спить три доби, мала намір викинутись з вікна, кидала речі, закрила свою малолітню дитину у ванній кімнаті, та не відкривала. Батько викликав поліцію та бригаду швидкої спеціалізованої психіатричної допомоги, [PERSON] доставлена в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР 21.05.2018 року о 09 год. 10 хв. Оглянута черговим лікарем прийомного відділення, який кваліфікував стан, як загострення тяжкого психічного захворювання з агресивними та ауто агресивними тенденціями. Госпіталізована в примусовому порядку як особа, яка виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо для неї та оточуючих. 21.05.2018 року о 13 год. 00 хв. оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої, хвора страждає на тяжкий психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розладу з ауто агресивними та агресивними тенденціями відносно оточуючих. Враховуючи погіршення психічного стану та неспроможність задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність примусова госпіталізація обґрунтована. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, і просила суд задовольнити заяву. Лікар-психіатр [PERSON] зазначила, що 21.05.2018 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої, хвора на тяжкий психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розладу з ауто агресивними та агресивними тенденціями відносно оточуючих. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Зацікавлена особа [PERSON] вважав, що необхідно примусово госпіталізувати [PERSON], так як вона представляє небезпеку для себе та оточуючих, враховуючи, що остання мешкає разом зі його 12-річною онукою. Можливо її поведінка зумовлена переведенням доньки з однієї школи в іншу. [PERSON] у судовому засіданні не надала пояснень. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, зацікавленої особи - опікуна, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 21.05.2018 року о 13 год. 00 хв. оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої, хвора страждає на тяжкий психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розладу з ауто агресивними та агресивними тенденціями відносно оточуючих. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра та батька [PERSON], що остання внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved