Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулось ПАТ «Черкасиобленерго» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану електричну енергію. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] була споживачем електричної енергії Уманських енергетичних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.15.5 та п.12.6 Договору про користування електричною енергією № 4-3-032 від 07.11.2014 року, укладеного між [PERSON] та Уманськими енергетичними мережами ПАТ «Черкасиобленерго», споживач електричної енергії зобов`язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору та вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника в уповноваженому банку. Оплата за електричну енергію згідно п.17 Договору здійснюється відповідно до показів приладів обліку за платіжними документами, які виписуються Електропостачальником. Станом на 13.12.2019 року боржник заборгувала і повинна була сплатити підприємству за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року кошти в сумі 2000 грн., оплату за спожиту електричну енергію. Оскільки відповідач [PERSON] не виконала свої грошові зобов`язання за Договором про користування електричною енергією № 4-3-032 від 07.11.2014 року, позивач змушений звернутися з позовом до суду. На цих підставах просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Уманських енергетичних мереж, 2000 грн. 00 коп. боргу за спожиту електричну енергію; стягнути з відповідача [PERSON] , на користь ПАТ «Черкасиобленерго», в особі структурного підрозділу Уманських енергетичних мереж, судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 30.01.2020 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу її право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Ухвалою судді від 04 березня 2020 року продовжено строк розгляду справи до 07 квітня 2020 року. Ухвалу судді про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з додатками, які були направлені 31.01.2020 року за зареєстрованим місцем проживання відповідача, було повернуто оператором поштового зв`язку до суду 25.02.2020 року з відміткою від 24.02.2020 року про те, що адресат відсутній. У відповідності до вимог п.4 ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідач вважається такою, яка належним чином 24.02.2020 року отримала повідомлення суду про дату судового розгляду та копію ухвали судді про відкриття провадження у справі. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку надає ПАТ «Черкасиобленерго» за адресою: [ADDRESS] , та відповідно несе відповідальність за несплату наданих послуг по теплопостачанню. 07.11.2014 року між ПАТ «Черкасиобленерго» та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією № 4-3-032. Відповідно до п.12.5 та п.12.6 договору споживач електричної енергії зобов`язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору та вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника в уповноваженому банку. Оплата за електричну енергію згідно п.17 договору здійснюється відповідно до показань приладів обліку за платіжними документами, які виписуються електропостачальником. Відповідно до п.18 договору розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Рахунки електропостачальника оплачуються протягом 10-ти днів після їх отримання, оплата по абонентським книжкам - не пізніше 10-го числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач [PERSON] заборгувала ПАТ «Черкасиобленерго» за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року оплату за спожиту енергію в сумі 2000 грн. Згідно п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності,спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях,будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вищевказаного Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Крім того, згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Частини 1 та 2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначають, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Згідно частини 4 та 5 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язки енергопостачальників або інших суб`єктів, визначених законом щодо постачання та розподілу електричної енергії, встановлюються законом, що регулює відносини у сфері постачання та розподілу електричної енергії. Послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ електрична енергія, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Відповідно до п.п. 2 п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 312 від 14.03.2018 року споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач отримувала послуги з споживання електричної енергії, але всупереч вимогам чинного законодавства від оплати в повному обсязі ухиляється, що порушує права та законні інтереси позивача, а тому до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2000 гривень. На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved