Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

До суду звернувся представник позивача, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що ТОВ «Порше Мобіліті» уклало з [PERSON] кредитний договір № 50010002 від 12.08.2013 року, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит в сумі 171 043,64 грн. строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1390 куб. см, рік випуску 2013, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит в повному обсязі. Крім того, виконання зобов'язання Відповідача за договором «№ 50010002 від 12.08.2013 року забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного Сторонами Договору застави транспортного засобу № 50010002 від 13.08.2013 року, за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором Відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1390 куб. см, рік випуску 2013, реєстраційний номер [NUMBER] заставною вартістю 263 144,07 грн. Загальна сума основного боргу зі сплати кредиту за договором становить 625 164,89 грн., а також сплачені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 9377,47 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в засобах масової інформації. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Порше Мобіліті» уклало з [PERSON] кредитний договір № 50010002 від 12.08.2013 року, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит в сумі 171 043,64 грн. строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1390 куб. см, рік випуску 2013, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит в повному обсязі. Крім того, виконання зобов'язання Відповідача за договором «№ 50010002 від 12.08.2013 року забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного Сторонами Договору застави транспортного засобу № 50010002 від 13.08.2013 року, за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором Відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1390 куб. см, рік випуску 2013, реєстраційний номер [NUMBER] заставною вартістю 263 144,07 грн. Загальна сума основного боргу зі сплати кредиту за договором становить 625 164,89 грн. . Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст.526, 530, 610 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, дане зобов'язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язання. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Отже, аналізуючи вищевикладене, судом було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, в яких відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого створилася заборгованість, яка до цього часу не погашена та яка підлягає стягненню з останнього. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Судові витрати по справі згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 623, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved