Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

До суду звернулася позивач з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, яка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.11.2008 року позивач та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2061. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. З 01.11.2014 року почали жити окремо. Спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить розірвати шлюб. Також позивач надала до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду в частині стягнення аліментів, яку ухвалою суду від 06.11.2015 року задоволено. Позивач до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] подав до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, однак заперечує щодо стягнення з нього судових витрат, просить стягнути їх порівну. Судом було встановлено, що 19.11.2008 року позивач та відповідач [PERSON], 1982 р.н. уклали шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2061 (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], 23.01.2012 року народилася [PERSON], батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки державного центру зайнятості Сокирянського РЦЗ від 02.11.2015 року № 2241, [PERSON] перебуває на обліку як безробітний з 02 липня 2015 року, місце проживання: [ADDRESS]. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved