Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовна заява мотивована тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири державного житлового фонду від 08 грудня 1992 року, посвідченого старшим нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Копиловим В.І., реєстр. №2-8856, позивач є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрована її дочка - [PERSON] , [INFO] , яка з 2004 року по місцю реєстрації не проживає, житловою площею не користується по даний час, речей в квартирі не має, що підтверджується довідкою виконкому Уманської міської ради Черкаської області від 05 березня 2019 року №91. Реєстрація відповідачки [PERSON] у спірній квартирі носить формальний характер, але це істотно збільшує витрати позивача [PERSON] на утримання житла і позбавляє її права на отримання субсидії. На цих підставах просить суд: визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Пояснила, що раніше питання про зняття дочки з реєстрації не виникало, так як позивач отримувала субсидію. Проте, на даний час вона не може отримати субсидію, так як відповідач зареєстрована у квартирі, проте не може знятись з реєстрації, так як не може приїхати з Канади, де вже упродовж 10 років постійно проживає. Останній раз відповідач приїздили три роки тому, проте, як зазначила позивач раніше, на той час питання про зняття дочки з реєстрації у квартирі позивача не виникало. Проти винесення заочного розгляду справи не заперечувала та просила судові витрати покласти на неї. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час судового розгляду була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки за її зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Згідно відмітки на поштовому відправленні адресат за адресою реєстрації відсутній, тому згідно ст.128 ЦПК України відповідач вважається такою, що належним чином отримала судову повістку. Про причини своєї неявки у судові засідання відповідач суду не повідомила, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подала. Частина 1 статті 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Суд у судовому засіданні, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши докази, надані позивачем, встановив наступне. [PERSON] , на праві власності належить квартира [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу квартири житлового фонду від 08 грудня 1992 року. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 31.10.2003 року, що підтверджується даними будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] та відповіддю за № 01/01-20/2567/01 від 01.04.2019 року Виконавчого комітету Уманської міської ради на запит суду. Відповідач [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою реєстрації в квартирі [ADDRESS] з 2004 року. Зазначене підтверджується довідкою № 91 від 05.03.2019 року Виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області за підписом голови квартального комітету Макулової Т.В. Допитана у судовому засідання в якості свідка за клопотанням позивача [PERSON] показала, що відповідача вона знає ще з того часу, як відповідач навчалась у школі, де свідок працювала вчителем. Крім того, свідок проживає через дорогу від місця проживання позивача і періодично з нею спілкується. Відповідач більше десяти років у позивача не проживає, так як виїхала за кордон. З того часу свідок відповідача не бачила. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , але не проживає за цією адресою понад 5 років. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Тому позов підлягає до задоволення. Враховуючи позицію позивача, суд не стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею при зверненні до суду судовий збір. На підставі ст. ст. 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved