Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 вересня 2004 року у Кмитівській сільській раді Коростишівського району Житомирської області, актовий запис №3. В обґрунтування позову вказує, що 04 вересня 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у сторін різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі цього в сімї часто виникають сварки, які поступово призвели до того, що можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини фактично припинилися з вересня 2015 року, з цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Відповідачем було заявлено клопотання про надання строку для примирення. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2016 року сторонам було призначено строк для примирення до 25 травня 2016 року, однак сторони не примирилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище Безпрозванна. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 04 вересня 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 04 вересня 2004 року зроблено запис №3. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Це підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ТП №105452, виданим 04 вересня 2004 року Кмитівською сільською радою Коростишівського району Житомирської області. (а.с.8) [PERSON] народився 20 липня 2005 року, [PERSON] народилася 04 січня 2011 року, батьками яких є [PERSON] та [PERSON] Це підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ТП №014502 та серії 1-ТП №134029. (а.с.9-10) У відповідності до приписів статті 113 Сімейного кодексу України після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «Безпрозванна». Згідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, дитини. Збереження сім'ї за таких умов неможливо, шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110 - 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved