Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

До суду із позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Староміський відділ державної виконавчої служби Вінницького МУЮ про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Вимоги позову мотивовані тим, що 14.07.2015 року, заступником начальника Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького МУЮ [PERSON], на підставі протоколу №93939 від 30.06.2015 року проведення електронних торгів з реалізації майна, що належить [PERSON] складено акт про наступне: - Староміський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції передав на реалізацію організатору торгів арештоване майно [PERSON] [INFO], код [NUMBER], мю Вінниця, вул. Островського, 62/27; - організатором торгів було проведено електронні торги щодо реалізації арештованого майна боржника, а саме: автомобіль марки ВАЗ модель 21124, 2006 року випуску, чорного кольору, ДНЗ АВ 5845 АК, № кузова ХТА21124070446310, тип ТЗ легковий комбі-В, який є власністю [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ABC № 008935, виданого 26.10.2007 року Вінницьким МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області; - згідно протоколу проведення електронних торгів, що є предметом застави та належить фізичній особі [PERSON], стартова ціна склала 45\~294, 00 грн. без ПДВ; Ціна реалізації вказаного майна складає 45\~294, 00 грн. без ПДВ. Переможцем аукціону було визнано учасника №6 [PERSON], [INFO], [NUMBER], який придбав майно [PERSON], за 45\~294, 00 грн., з яких 2\~264, 70 грн. внесено переможцем торгів на рахунок Організатора торгів та 43\~029, 30 грн. перераховано на депозитний рахунок Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції. На даний час, по обліках УДАІ УМВС України у Вінницькій області, вказаний автомобіль перебуває під арештом, хоча [PERSON] являється законним його власником на підставі протоколу №93939 від 30.06.2015 про проведення електронних торгів, що унеможливлює реєстрацію права власності за [PERSON], а також користування транспортним засобом. З підстав зазначених вище позивач звернувся до суду із даною позовною заявою та просить визнати право власності на автомобіль марки ВАЗ модель 21124, 2006 року випуску, ДНЗ АВ 5845АК, № кузова ХТА 21124070446310, тир ТЗ легковий комбі-В за [PERSON], [INFO] та звільнити з-під арешту вказаний автомобіль. Представник позивача [PERSON] до судового засіданні не зявився, проте подав заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Староміського ВДВС ВМУЮ до судового засідання також не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що проти позову не заперечує, та підтвердив той факт що кошти були перераховані стягувачу в рамках виконавчого провадження. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, хоча повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду даної справи у встановленому законом порядку. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд, розглядає справу у відсутність відповідачів, оскільки наявних в справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, відповідно до акту про проведення електронних торгів від 14.07.2015 року, затвердженого цього ж числа в.о. начальника Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON], 14.07.2015 року проведено електронні торги з продажу арештованого майна боржника [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код: [NUMBER], а саме: автомобіль марки ВАЗ, Модель 21124, 2006 року випуску, чорного кольору, ДНЗ АВ 5845 АК , № кузова ХТА21124070446310, тип ТЗ легковий комбі-В, який є власністю [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія АВС № 008935 виданого 26.10.2007 року Вінницьким МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області. Переможцем електронних торгів визнано [PERSON], ідентифікаційний код: [NUMBER], адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. 17 партзїзду 13/54, який придбав арештоване майно [PERSON] за 45\~294, 00 грн., з яких 2\~264, 70 грн. внесено переможцем торгів на рахунок організатора торів та 43\~029, 30 грн. перераховано на депозитний рахунок Староміського відділу державної виконавчої служби Віннницького міського управління юстиції (а.с. 7). Відповідно до картки арешту ТЗ від 10.12.2008 року, Ленінським районним судом накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21124, № шасі ХТА21124070446310, власником якого є [PERSON] (а.с. 8). Згідно протоколу № 93939 проведення електронних торгів відбулося 30.06.2015 року переможцем торгів є: учасник № 6 [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з п.п. 8, 9 розділу ІХ Тимчасового Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 № 656/5, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Цей акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. Враховуючи вищевикладене та те, що позивач [PERSON] придбав спірний автомобіль внаслідок перемоги на електронних торгах, вніс на депозитний рахунок Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ у повному обсязі розмір грошових коштів у сумі 45 294 грн. 00 коп. за придбання даного автомобіля, [PERSON] на даний час є повноцінним власником автомобіля марки ВАЗ модель 21124, 2006 року випуску, чорного кольору, ДНЗ АВ 5845 АК, № кузова ХТА21124070446310, тип ТЗ легковий комбі-В, що належав боржнику [PERSON]. Згідно із ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Згідно із ст. 325 Цивільного кодексу України, фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст.ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як передбачено положеннями ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з викладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому право власності позивача підлягає судовому захисту. Відповідно до ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України. Суд при винесені судового рішення враховує, що згідно ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд повинен з'ясувати чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити, або в позові відмовити. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, враховуючи положення ст.ст. 317, 321, 325, 328 Цивільного кодексу України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved