Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

До суду з заявою про визнання, [PERSON], [INFO], уродженець с. Тарасівка Олександрівського району Кіровоградської області, недієздатним у зв'язку з психічним захворюванням з встановленням над ним піклування звернувся його брат [PERSON]. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав, суду пояснив, що його брат [PERSON]. з раннього дитинства страждає на розумову відсталість, перебуває на обліку у лікаря-психіатра Олександрівської ЦРЛ з 1998 року, йому встановлена 2 група інвалідності - інвалід дитинства. За довіреністю [PERSON], посвідченою Івангородською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області 20 березня 2012 року [PERSON] здійснював від імені брата всі необхідні дії в установах та організаціях так як за станом здоров'я він сам не міг цього робити. [INFO] року помер батько [PERSON] [INFO] року померла мати [PERSON]. При зверненні до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини від імені брату отримав відмову в прийнятті заяви за дорученням, а брат за станом здоров'я сам не може подати заяву для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, заявник вимушений звернутись до суду, з заявою про визнання [PERSON] оскільки він не може вчиняти дій для захисту своїх законних прав та інтересів, давати оцінку своїм вчинкам, не розуміти значення своїх дій та керуватись ними. Представник управління праці та соціального захисту населення підтримав вимоги заявника. Заслухавши заявника, представника управління праці та соціального захисту населення, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з на ступних підстав. Згідно ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами його сім»ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно ч. 1 ст. 239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров»я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. З довідки Олександрівської ЦРЛ № 1954 від 06.07.2012 року вбачається, що [PERSON] 1954 року народження с. Івангород перебуває на обліку у лікаря- психіатра з діагнозом розумова відсталість з раннього дитинства (а.с. 12). З посвідчення серії [NUMBER] про державну соціальну допомогу видно, що [PERSON] встановлена 2 група інвалідності - інвалід дитинства (а.с. 16). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 223 від 06.05.2014 року [PERSON] страждає помірною розумовою відсталістю, являється інвалідом 2-ї групи з дитинства безтерміново. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Потребує накладення опіки (а.с. 47-48). Таким чином в суді було встановлено, що [PERSON] на законних підставах звернувся до суду з позовом про визнання його брата [PERSON] недієздатним, що [PERSON] перебуває на обліку лікаря-психіатра з діагнозом розумова відсталість з раннього дитинства, згідно висновку судово-психіатричного експерта страждає помірною розумовою відсталістю, являється інвалідом 2-ї групи з дитинства безтерміново, за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними, потребує накладення опіки, а тому вимоги заявника базуються на законі і підлягають повному задоволенню. У відповідності з ч. 2 ст. 88 ЦПК України судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: approved