Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [PERSON] та [PERSON] 30 квітня 1993 року зареєстрували шлюб, від якого [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Позивач вказує, що на даний час дитина знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач, згідно змінених позовних вимог, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, просили справу розглянути без їх участі. Позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач позов у частині стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, визнав у повному обсязі. Просив справу розглянути без його участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, даний позов згідно реєстраційного штампу надійшов до Троїцького районного суду Луганської області 27 листопада 2017 року (а.с. 1). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] сторони з 30 квітня 1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Донька позивача знаходиться на її утриманні (а.с. 9), відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість (а.с. 10-32). У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд, вирішуючи позовні вимоги, враховує наявність у відповідача дитини, яку він повинен забезпечувати та надавати матеріальну допомогу матері дитини, на утриманні якої вона знаходиться. Таким чином, враховуючи, що дитина позивача знаходиться на її утриманні, чого відповідачем у судовому засіданні спростовано не було, оскільки відповідач по справі, батько дитини, належної матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, так як відповідач позов у частині стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, визнав у повному обсязі, враховуючи можливість відповідача сплачувати розмір аліментів відповідно до заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору, який позивач повинен був сплатити при поданні позову даного характеру, тобто 768 грн 40 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved