Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] в якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно, що знаходиться по [ADDRESS] на земельній ділянці, що належить до фонду земель Сарівської сільської ради, у вигляді домоволодіння, яке складається з житлового будинку - А-1, а, а1, загальною площею 72,7 кв. м., житлова площа 25,3 кв. м., літня кухня - Б, сарай - В, скарай - Г, погріб - Д, літній душ - Е, вбиральня - Ж, огорожа - № 1, в розмірі 9/12 частини вказаного домоволодіння, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, та після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року та визнати за ним право власності на іншу ? частину цього ж домоволодіння, яке належить йому фактично, але на яку відсутня документація, тобто на все домоволодіння. В обґрунтування позову посилаються на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON], який проживав із дружиною [PERSON], з ним [PERSON] та сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] [INFO] року помер його брат [PERSON]., який проживав із мамою [PERSON] та з ним [PERSON] за вказаною адресою. [INFO] року померла його мати [PERSON], яка проживала з ним за вказаною адресою. Після їх смерті залишилася спадщина у вигляді домоволодіння по [ADDRESS] яке збудовано починаючи з 1960 року. Інвентаризація домоволодіння не проводилася в зв'язку з чим правовстановлюючі документи відсутні. У судове засідання позивач та його представник не з'явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили, надали до суду заяву в якій просили розглянути подану позовну заяву без їх участі. Також зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву, в якій зазначив, що Сарівська сільська рада не заперечує проти позову [PERSON] та просив справу розглянути без представників Сарівської сільської ради. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду листи, в яких просив цивільну справу розглядати без участі представника нотаріальної контори та зазначив, що проти позовних вимог не заперечують. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно довідки виконкому Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області №3285 від 20.10.2015р. будинковолодіння в [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року згідно погосподарської книги № 04, особовий рахунок № [NUMBER] відносився до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 р. були голова домогосподарства - [PERSON], [INFO] - ? частина, дружина - [PERSON], [INFO] - ? частина, син - [PERSON], [INFO] - ? частина, син - [PERSON], [INFO] - ? частина. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п.20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом ст. 120 ЦК УРСР 1963 р. майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір є сімейно-трудовим об'єднанням осіб, які використовували майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Члени колгоспного двору брали участь в громадському господарстві колгоспу і отримували в ньому основні доходи, а також спільно вели особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці. Таким чином, оскільки членами вищезазначеного колгоспного двору станом на 01.07.1990 р. були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд приходить до висновку, що вказане домоволодіння належало зазначеним особам по 1/4 частині кожному. [INFO]. помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть [INFO] р. зроблено запис за № 82, що підтверджується копією свідоцтво про смерть від 17.11.203 р. серія [NUMBER] Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За положеннями п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до довідки виконкому Сарівської сільської ради №3476 від 11.11.2015 р. померлий [PERSON], станом на [INFO] р. проживав за адресою [ADDRESS] На день смерті [PERSON] з ним були зареєстровані [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - син. Таким чином, оскільки ? частина зазначеного домоволодіння, яка належала [PERSON] входить до складу спадкового майна після його смерті, та враховуючи те, що дружина [PERSON], син [PERSON] та син [PERSON] проживаючи на день смерті зі спадкодавцем фактично вступили в управління спадковим майном, то суд приходить до висновку, що зазначені особи набули права власності на 1/12 частину зазначеного домоволодіння за кожним. [INFO] р. помер [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 10.09.2007 р. зроблено відповідний актовий запис за № 52, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 10.09.2007 р. серія [NUMBER] Згідно довідки виконкому Сарівської сільської ради № 3477 від 11.11.2015 р. померлий [PERSON], станом на [INFO] р.. проживав за адресою [ADDRESS] На день смерті [PERSON] з ним були зареєстровані [PERSON] - мати, [PERSON] - брат Відповідно до листа Гадяцької державної нотаріальної контори від 16.12.2015 р. № 941 після померлого [INFO] р. [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя і народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив, і батьки. Відповідно до ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, оскільки [PERSON], яка являється спадкоємцем першої черги після смерті свого сина, на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті сина [PERSON] та набула права власності на 1/3 частину вищезазначеного домоволодіння, яка належала спадкодавцю [PERSON] [INFO] р. померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 11.03.2008 р. зроблено відповідний актовий запис, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 11.03.2008 р. [NUMBER] довідки виконкому Сарівської сільської ради № 3475 від 11.11.2015 р. померла [PERSON], станом на [INFO] р. проживала за адресою [ADDRESS] На день смерті [PERSON] з нею були зареєстровані [PERSON] - син. Відповідно до листа Гадяцької державної нотаріальної контори від 16.12.2015р. №943 після померлої [INFO] р. [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа № 549/2009 заведена на підставі фактичного прийняття. 28.07.2009 року видавались свідоцтва про право на спадщину на ім'я сина [PERSON] (земельні ділянки). Таким чином, оскільки позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері, що підтверджується зазначеними письмовими доказами, то суд приходить до висновку, що [PERSON] набув права власності на 2/3 частини домоволодіння після смерті своєї матері. З урахуванням зазначеного, враховуючи той факт, що позивачу [PERSON] належала ? частина домоволодіння як члену колгоспного двору, 1/12 частина було отримано ним у спадок після смерті його батька [PERSON], та 2/3 частини отримано ним у спадок після смерті своєї матері [PERSON], то суд приходить до висновку, що [PERSON] набув права власності на все домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] Відповідно до технічного паспорту від 21.10.2015 р. який було виготовлено за замовленням [PERSON], домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] складається з житлового будинку - літ.А-1,а,а1 загальною площею 72,7 кв. м., житловою - 25,3 кв. м., літньої кухні - літ. Б, сарай - літ. В, сарай - літ. Г, погріб - літ. Д, літній душ - літ. Е, вбиральня - літ. Ж, огорожа - №1. Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] та матері [PERSON] та набув права власності на все зазначене домоволодіння, та з врахуванням того, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved