Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Дочірнє підприємство «ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 29.01.2007 року між Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро Запоріжжя» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», правонаступником якого є ДП «ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО», та [PERSON] був укладений договір оренди землю №276. Зазначений договір був зареєстрований у Бердянському районному відділі земельного кадастру ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 16.05.2008 року за №040826500168. Договір був укладений строком на 15 років, тобто до 16.05.2023 року. За вказаним договором [PERSON] передала підприємству земельну ділянку розміром 4,9835 га, кадастровий номер [NUMBER], що належить їй на праві власності на підставі держаного акту про право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 28.07.2003 року. Земельна ділянка розташована на [ADDRESS] та була надана у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Весь час дії договору підприємство фактично користується земельною ділянкою на умовах, визначених договором, і земельна ділянка не вибувала із користування підприємства. В свою чергу, [PERSON] по день смерті, а потім [PERSON], отримували від підприємства орендну плату в порядку, розмірах та на умовах, визначених в договорі. Проте, у квітні 2013 року підприємству стало відомо, що [PERSON] уклав з ТОВ «АГРО-ЮНІ» договір оренди тієї самої земельної ділянки, чим порушив права підприємства на користування земельною ділянкою. ДП «ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО» просило: визнати недійсним договір оренди від 18.03.2013 року земельної ділянки площею 4,9835 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЮНІ» та зареєстрований 16.07.2013 року в реєстраційній службі Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області; скасувати державну реєстрації вказаного договору; стягнути з [PERSON] на користь підприємства судові витрати. Представник позивача за довіреністю Сенічева К.А. подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. [PERSON], повідомлений за місцем реєстрації про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, письмові заперечення на позов не подав. Представники ТОВ «АГРО-ЮНІ», Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, Управління Держземагентства у Бердянському районі в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом [PERSON] на підставі держаного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Бердянською районною державною адміністрацією 28.07.2003 року належала земельна ділянка площею 4,9835 га, що розташована на [ADDRESS], наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 29.01.2007 року між Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро Запоріжжя» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», правонаступником якого є ДП «ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО», та [PERSON] був укладений договір оренди належної [PERSON] земельної ділянки. Договір був укладений строком на 15 років та 16.05.2008 року зареєстрований у Бердянському районному відділі земельного кадастру ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» за №040826500168. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.06.2012 року та державного акту серії [NUMBER] право власності на вказану вище земельну ділянку перейшло до [PERSON] В березні 2014 року ДП «ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО» стало відомо, що ТОВ «АГРО-ЮНІ» та [PERSON] уклали договір належної останньому земельної ділянки, яка за договором оренди від 29.01.2007 року перебуває в користуванні ДП «ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО». Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України, на які посилається позивач, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актом цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Згідно ч. 2 ст. 792 відносини щодо оренди земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 31 Закону «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. За змістом ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 10, ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, договір оренди землі, укладений між ДП «Ілліч-Агро Запоріжжя» та [PERSON], не припинив свою дію за закінченням строку його дії; не розірваний за згодою сторін або в судовому порядку; не припинив своєї дії з інших, встановлених законом або договором підстав, а також не визнаний недійсним в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржений договір оренди земельної ділянки не відповідає вимогам ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України, що згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину, а отже позовні вимоги в частині визнання його недійсним основані на законі та підлягає задоволенню. Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та обтяжень» передбачена певна процедура реєстрації прав на нерухомість, до складу якої входять також земельні ділянки. За положеннями ст. 26 зазначеного Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь ДП «ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО».

Outcome: partial