Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернулась позивач, свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі [PERSON] вони перебували в шлюбі, який було розірвано 11.10.1995 року відділом РАГС Баришівського району Київської області (актовий запис № 110). Від спільного подружнього життя сторони мають дитину [PERSON] [INFO]. Дитина є повнолітньою, проте в даний час продовжує навчання, та позивач не має належних коштів для утримання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлений позов в повному обсязі просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів. Також позивач вважає, що відповідач повинен нести витрати в додаткових розходах на утримання дитини, та просить суд стягнути кошти за два попередніх роки навчання дитини в сумі 7000 гривень та витрати на придбання нетбука в сумі 1149,50 грн.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, та надав суду заперечення на позовні вимоги , а також заяву про розгляд справи в його відсутність. В своєму запереченні відповідач заперечив проти позовних вимог та пояснив, що на даний час він не працює, індивідуальною трудовою діяльністю не займається та на обліку в Баришівському районному центрі зайнятості не перебуває, крім того утримує матір пенсіонерку. Разом з тим відповідач не заперечує проти сплати аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Третя особа [PERSON] заявлений позов підтримала в повному обсязі, та пояснила, що вона дійсно навчається на ІІІ курсі ВНЗ «Перший Київський медичний коледж», та не має самостійних видів заробітку. Навчання оплачує мама, позивачка по справі, а відповідач не надає їй жодної допомоги. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі, який було розірвано 11.10.1995 року відділом РАГС Баришівського району Київської області (актовий запис № 110). Даний факт підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу І-БК №264240 та копією Свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER]. Від спільного подружнього життя сторони мають дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження [NUMBER]. Дитина є повнолітньою, проте в даний час продовжує навчання на ІІІ курсі ВНЗ «Перший Київський медичний коледж», що підтверджується довідкою №461 від 23.04.2014 року та договором № 764 від 14.08.2012 року. Відповідач не надає дочці жодної допомоги, разом з тим відповідач на даний час не працює та індивідуальною трудовою діяльністю не займається, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Баришівської селищної ради №967 від 21.05.2014 року та не перебуває на обліку в Баришівському районному центрі зайнятості ( довідка № 125 від 21.05.2014 року. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачу було роз'яснено судом її право на зміну позовних вимог та стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, проте позивач [PERSON] наполягала на стягненні аліментів в частині від заробітку, яку вона зазначила в своєму позові. Таким чином суд приймає до уваги вимогу позивача, а також часткове визнання позову відповідачем, та при визначенні розміру аліментів суд приймає також до уваги той факт, що на утриманні відповідача є мати пенсіонер, яка також потребує допомоги, а тому суд вважає за можливе стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, визнаному відповідачем. Не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення коштів за два попередніх роки навчання дитини, оскільки як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача , відповідач сплачував аліменти на утримання дитини до 18 років, питання про збільшення розміру аліментів на той час позивач не ставила. Посилання позивача на те, що дані витрати є додатковими витратами, є недоречними, оскільки відповідно до вимог ст.185 СК України додатковими витратами визнаються витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо). До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Таким чином продовження навчання не є особливою обставиною, так само не є особливою та необхідною обставиною придбання нетбука, оскільки позивач не мотивував для розвитку якої саме схильності дитини ,необхідний був нетбук, мотивувавши придбання потребою навчання. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved