Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - автомобіля марки Opel Astra G, д.н.з. [NUMBER] . У позові зазначає, що 22 лютого 2019 року між нею та [PERSON] розірвано шлюб. За період шлюбу, у 2017 році, вони спільно придбали автомобіль марки Opel Astra G, д.н.з. [NUMBER] . Спору про поділ спільного майна на час розірвання шлюбу між ними не було, так як [PERSON] зобов`язувався добровільно сплатити на її користь Ѕ частину вартості спільно придбаного автомобіля. Однак, до цього часу відповідач кошти на її користь не сплатив. Тому вона звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, в якому просить поділити спільне майно, набуте за час шлюбу, визнавши за [PERSON] право власності на автомобіль Opel Astra G, д.н.з. [NUMBER] та стягнувши на її користь з [PERSON] грошову компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля в сумі 65000 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, але за участю представника адвоката Осадчого О.М. У судовому засіданні представник позивача адвокат Осадчий О.М. позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, стягнувши Ѕ частину вартості автомобіля згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 50 від 27.02.2020, згідно якого, станом на момент проведення технічного огляду 22.02.2020, вартість автомобіля становить 128691,52 грн, тобто 64345 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав, посилаючись на те, що вартість автомобіля у висновку є завищеною. Окрім того, з кожним днем автомобіль втрачає вартість, у зв`язку з його експлуатацією. За таких обставин, він погоджується сплатити позивачу грошові кошти за автомобіль, але у меншому розмірі. Представник позивача адвокат Осадчий О.М., після погодження позиції з позивачем, висловив позицію щодо не погодження позивача на отримання грошової компенсації за Ѕ частину автомобіля у розмірі запропонованому позивачем, у зв`язку з чим наполягав на розгляді справи та задоволенні заявлених позивачем позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя підлягають до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 лютого 2019 року, розірвано шлюб, зареєстрований 30 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області, між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 158. Неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 1196 від 13.03.2019, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зі змісту облікової картки № [NUMBER] від 29.07.2017 щодо перереєстрації транспортного засобу на нового власника по договору укладеному в ТСЦ, наданої на підставі ухвали суду, територіальним сервісним центром № 5345 РСЦ МВС в Полтавській області, вбачається, що на ім`я відповідача [PERSON] , [INFO] , у відповідності до договору купівлі-продажу № 5344/2017/561769 від 29.07.2017, укладеного в ТСЦ, зареєстровано автомобіль марки Opel Astra 2006 року випуску сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] . Відповідно до Звіту про оцінку транспортного засобу від 06 липня 2019 року, складеного ТОВ «БТІ.Оцінка», наданого відповідачем [PERSON] , ринкова вартість автомобіля Opel Astra G 1.4i 16V 5dr Enjoy 5 MT(T98), державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] на дату оцінки складає 95535,90 грн. Не погодившись з даною оцінкою транспортного засобу, позивачем [PERSON] заявлено клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи транспортного засобу марки Opel Astra, д.н.з. [NUMBER] . Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 серпня 2019 року клопотання позивача [PERSON] про призначення автотоварознавчої експертизи транспортного засобу задоволено та призначено у цивільній справі автотоварознавчу експертизу транспортного засобу, проведення якої доручено експертам НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області. Відповідно до висновку експерта № 50 від 27.02.2020, складеного судовим експертом Полтавського НДЕКЦ МВС, ринкова вартість автомобіля Opel Astra G, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, станом на момент проведення технічного огляду 22.02.2020 становить 128691,52 грн. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частина 2 ст. 60 СК України передбачає, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що сторони на час придбання спірного транспортного засобу перебували у шлюбі і відповідач не заперечує ту обставину, що автомобіль придбано за спільні кошти сімейного бюджету. З урахуванням наведеного, транспортний засіб марки Opel Astra, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] є спільним майном подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України). Пунктами 22, 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири та транспортні засоби тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно з ч. 1 ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі (частина 1 статті 71 СК України), а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки (частини 4,5 СК України). Відповідно до ч. 5 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. У постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2565цс16 зазначається, що в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною пятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Позивачем заявлено вимогу про поділ майна подружжя шляхом стягнення на її користь з відповідача грошової компенсації Ѕ частини вартості автомобіля. Суд, враховуючи, що відповідачем, на виконання вимог ст. 5 ст. 71 СК України не внесено грошової суми на депозитний рахунок суду, тобто грошової компенсації за Ѕ частину спірного автомобіля, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а саме шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частку транспортного засобу Opel Astra, д.н.з. [NUMBER] , залишивши зазначений автомобіль у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] при подачі позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 1300 грн за подання позову про поділ спільного майна подружжя, виходячи з ціни позову 130000 грн, що підтверджується квитанцією ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № N0PMU31513 від 13 березня 2019 року. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Зі змісту висновку експерта № 50 від 27.02.2020, складеного судовим експертом Полтавського НДЕКЦ МВС, вбачається, що ринкова вартість автомобіля Opel Astra G, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, становить 128691,52 грн, тобто Ѕ частина вартості спірного транспортного засобу становить 64345,76 грн - ціна позову, що дорівнює дійсній вартості рухомого майна. Відповідно до п.п 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на дату звернення позивача до суду з позовом - 15.03.2019, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1921 грн, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 768,40 грн, що є мінімальним розміром судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, по`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. пропорційно до задоволених вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Враховуючи, що позивачем при подачі позову до суду внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, суд вважає за необхідне повернути [PERSON] з державного бюджету 531,60 грн, сплачений нею згідно квитанції АТ «Райффайзен Банк Аваль» № N0PMU31516 від 13 березня 2019 року грн, виходячи з розрахунку: 1300 грн - 768,40 грн = 531,60 грн - сума надміру сплаченого судового збору.

Outcome: partial