Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Заявник [PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про визнання недієздатною рідної матері [PERSON] , [INFO] , вказавши у заяві, що в червні 2019 року мати заявника поїхала в туристичну подорож за кордон, де у неї трапився нервовий зрив і вона опинилася в психіатричній лікарні міста Зальцбург Австрія, спеціальним реанімобілем була доставлена до міста Запоріжжя, де була оглянута лікарем психіатром. Відповідно до висновків лікаря психіатра та інших лікарів, [PERSON] в результаті стресу отримала стійке психічне захворювання. 01.08.2019 року колегією психіатричної МСЕК їй була встановлена друга група інвалідності безстроково. [PERSON] отримала тяжке стійке психічне захворювання і фактично не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Заявник просить визнати матір, [PERSON] , [INFO] , недієздатною. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] до початку судового засідання надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, свої вимоги підтримали та просили їх задовольнити на підставі проведеної експертизи. Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Статтею 3 Конституції України, передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Оскільки для вирішення питання про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] , необхідні спеціальні знання, тому ухвалою від 07.10.2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі була призначена судово-психіатрична експертиза. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 16.03.1965 року (а.с.11). 12.10.1971 року [PERSON] розірвала шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 12.09.1971 року (а.с.12) Мати заявника, [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.8,14). 01.08.2019 року згідно Довідки до акта огляду МСЕК № 258681, [PERSON] визнана непрацездатною та їй первинно встановлена друга група інвалідності безстроково (а.с.13). Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №592 від 19.12.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки атеросклеротичної деменції. Внаслідок чого вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними ( а.с.33-37). Дослідивши висновок судово-психіатричної експертизи №592 від 19.12.2019 року та інші матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника про визнання недієздатною його матері, [PERSON] , [INFO] , доведені та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.5 ст.300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Outcome: approved