Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

До суду із відповідним позовом звернулась позивач, яка в ході судового розгляду подала уточнену заяву та просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) площею 11,56 умовних кадастрових га відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], право власності на земельну частку (пай) площею 11,56 умовних кадастрових га відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], право власності на земельну ділянку площею 5,5230 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на землю серії [NUMBER], а також право власності на земельну ділянку площею 5,4513 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на землю серії [NUMBER]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що зазначені земельні частки (паї) та земельні ділянки належали її рідній сестрі [PERSON], яка померла [INFO]. На даний час вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], однак у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів вона позбавлена можливості оформити спадкове майно у нотаріальному порядку, а тому позивач просить визнати за нею право власності на зазначене вище спадкове майно на підставі рішення суду. В судове засідання позивач не з,явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. На позовних вимогах наполягає. Відповідач - Вівчарівська сільська рада Троїцького району Луганської області свого представника до суду не направила, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Як вбачається з копій свідоцтв про народження від 25.08.1948 року та 26.04.1946 року, а також копії свідоцтва про одруження від 29.03.1969 року, позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] є рідними сестрами (а.с.9-11). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2016 року, виданого Троїцьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла [INFO], про що зроблено актовий запис №1533 (а.с.8). З відповіді відділу Держгеокадастру у Троїцькому районі Луганської області, яка була надана у виконання ухвали суду про витребування доказів від 01.09.2016 року, вбачається, що [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 17.11.2003 року площею 11,56 умовних кадастрових га у землях колишнього КСП «Комуніст» Вівчарівської сільської ради Троїцького району Луганської області на підставі свідоцтва про спадщину, а також державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] на площу 5,5230 га, який зареєстрований 23.08.2005 року по Вівчарівській сільській раді. Крім того [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 17.11.2003 року площею 11,56 умовних кадастрових га у землях колишнього КСП «Комуніст» Вівчарівської сільської ради Троїцького району Луганської області на підставі свідоцтва про спадщину, а також державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] на площу 5,4513 га, який зареєстрований 23.08.2005 року по Вівчарівськй сільській раді. На запит суду щодо наявності спадкової справи після смерті [PERSON] Троїцька державна нотаріальна контора Луганської області надала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, з якої вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO], не заводилась. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. В силу ст., ст.. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину , або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріуса, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.,ст. 1216, 1223, 1225, 1268,1274, ЦК України, ст..81 ЗК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved