Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

До суду надійшла заява завідуючого 11-м відділенням КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни» Ясько В. В. про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] без його згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 18.03.1985 року був визнаний судом недієздатним, 20.03.2016 року був госпіталізований до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни». Рішеннями Роменського міськрайонного суду від 30.08.2016 року та 02.03.2017 року було продовжено госпіталізацію [PERSON] до шести місяців. З метою визначення психічного стану [PERSON] був оглянутий комісією лікарів - психіатрів. Комісією винесено рішення про необхідність продовження лікування пацієнта в психіатричному стаціонарі. Комісія прийшла до висновку, що на теперішній час [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу внаслідок якого невзмозі задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, його стан обумовлює небезпеку для себе і оточуючих. Тому просив ухвалити рішення про продовження госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в психіатричному стаціонарі КЗ «Перша ОСЛ м.Ромни» на строк до шести місяців. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» Ясько В.В. заяву підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно довідки КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни» № 01-55/4103 від 22.08.2017 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає йому знаходитися в судовому засіданні (а.с.5). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, проти заяви не заперечувала. Особа, що надає правову допомогу не заперечувала проти задоволення даної заяви, вважає, що примусова госпіталізація відповідає інтересам [PERSON] Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. ст. 14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 18 березня 1985 року визнаний недієздатним (а.с.9). Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 29 липня 2014 року опікуном над [PERSON] призначено [PERSON] (а.с.7). Рішеннями Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.08.2016 року та від 02.03.2017 року [PERSON] продовжувалися примусові заходи медичного характеру на строк до шести місяців (а.с.8,10). З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 21.08.2017 року вбачається, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді: Д-з «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом по змішаному типу» (F 20.00 за МКХ-10). По своєму психічному стану не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для себе і оточуючих. Лікування можливе лише в умовах психіатричного стаціонару (а.с.3). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» від 22.08.2017 року [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 1977 року. Багато разів, тривалий час знаходиться на стаціонарному лікуванні в психлікарні. Являється інвалідом другої групи по психічному захворюванню безтерміново. Остання госпіталізація з 20.03.2016 року по теперішній час (а.с.6). Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без його згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для себе і оточуючих.

Outcome: approved