Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

За позовом сторона позивача просить: 1) визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 7,17 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «імені Фрунзе» села Хотіївка Семенівського району Чернігівської області, яке належало померлій 06 липня 2001 року [PERSON], посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0105161, виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області й зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 17 вересня 1996 року за № 161; 2) визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 7,17 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «імені Фрунзе» села Хотіївка Семенівського району Чернігівської області, яке належало померлому 11 червня 2004 року [PERSON], посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0105162, виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області й зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 17 вересня 1996 року за № 162. В обґрунтування своїх позовних вимог у позові зазначено про те, що 06 липня 2001 року померла мати позивача [PERSON]. 11 червня 2004 року помер батько позивача [PERSON]. Коли позивач після смерті батьків звернувся до Семенівської районної державної нотаріальної контори для оформлення права на земельну частку (пай), розмірами 7,17 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки (паю), яка входила до земель сільськогосподарського підприємства «імені Фрунзе» на території колишньої Хотіївської сільської ради Семенівського району, що належали померлим батькам на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0105161 та серії ЧН № 0105162, виданих Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області, то нотаріус повідомила позивачу, що отримати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки втрачено оригінали сертифікатів, і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Відповідно до листів відділу у Семенівському районі Головного управлінні Держгеокадастру у Чернігівській області від 14 лютого 2018 року щодо видачі дублікатів сертифікатів на право на земельну частку (пай) замість втрачених на імя [PERSON] та [PERSON] відділ повідомляє, що на даний час здійснити дані дії не можливо через відсутність повноважень з 01 січня 2013 року. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат [PERSON], не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, міський голова [PERSON], у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, за дорученням головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління [PERSON], у судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, надіслала електронною поштою заяву про розгляд справи за її відсутності із зазначенням даних про необхідність вирішення справи на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання також не прибула, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду із зазначенням даних, що після померлої 06 липня 2001 року [PERSON] та померлого 11 червня 2004 року [PERSON] спадкові справи не заводились. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказів вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі зясовано, що 06 липня 2001 року померла член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «імені Фрунзе» [PERSON], якій був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) на території колишньої Хотіївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. 11 червня 2004 року помер член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «імені Фрунзе» [PERSON], якому був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) на території колишньої Хотіївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Претендентом (спадкоємцем) відносно прав та обовязків цих померлих є позивач [PERSON]. За життя [PERSON] та [PERSON], поряд з іншим, мали права на земельні частки (паї) розмірами по 7,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток (паю) по згаданому колишньому колективному сільськогосподарському підприємству, і ці права не реалізовані шляхом виділення земельних ділянок в натурі. Зараз указані сертифікати утрачено. Указані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 7); копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 8); копій довідок про визначення з технічної документації нормативної грошової оцінки земельної частки (паю) з відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 9-10, 12-13). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередні правопосвідчуючі документи зараз утрачено.

Outcome: approved