Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до Одеської міської ради, Управління Держземагентства в Одеській області про визнання права власності на споруду кафе, магазин - бар, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що у квітні 2001 року Ленінська районна адміністрація м. Одеси надала йому згоду для будівництва кафе, продовольчого магазину-бару в мікрорайонні по [ADDRESS], згідно акту вибору та обстеження земельної ділянки, так як мешканці цього району клопотали про забудову такого кафе, магазину-бару. 20.08.2001 року розпорядженням Ленінської райдержадміністрації виконкому Одеської міської ради було затверджено протокол засідання міжвідомчої комісії про затвердження проекту будівництва кафе, продовольчого магазину і бару за адресою: [ADDRESS], за заявою позивача. 24.09.2001 року інспекція державного архітектурного будівельного контролю м. Одеси надала дозвіл на виконання будівельних робіт. З 2001-2002 р. було побудовано споруду, 22.07.2002 року було прийнято споруду кафе, магазин-бар в експлуатацію, згідно акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництва об'єкту в експлуатацію з правом оформлення права власності. 07.07.2009 року рішення Одеської міської ради « Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» за заявою позивача, Управління Держземагентства в м. Одесі надало висновок, що кінцеві умови відведення земельної ділянки визначаються Одеською міською радою, з урахування генерального плану м. Одеси, матеріали проекту землеустрою щодо земельної ділянки, яку просив позивач в оренду для експлуатації споруди кафе, магазину-бару за адресою: [ADDRESS], Управлінням не погоджено. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник Одеської міської ради заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник Управління Держземагентства в Одеській області в судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином. Жодних клопотань, доказів чи заперечень до суду не надавав, про причини не з'явлення в судове засідання не сповіщав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити на підставі обставин, встановлених в судовому засіданні. Судом встановлено, що 10.04.2001 року Ленінська районна адміністрація м. Одеси надала позивачу згоду для будівництва кафе, продовольчого магазину-бару в мікрорайонні по [ADDRESS](а.с.5), згідно акту вибору та обстеження земельної ділянки від 05.03.2001 року № 32 (а.с.39). Згідно розпорядження Ленінської райдержадміністрації виконкому Одеської міської ради № 620 від 20.08.2001 року був затверджений протокол засідання міжвідомчої комісії № 18 від 20.08.2001 року «Про затвердження проекту будівництва продовольчого магазину і бару за адресою: [ADDRESS]» (а.с.6). Інспекція державного архітектурного будівельного контролю м. Одеси надала дозвіл ПП [PERSON] на виконання будівельних робіт своїми силами за № 304/01 від 24.09.2001 року (а.с.7). 22.07.2002 року було прийнято споруду кафе, магазин-бар в експлуатацію, згідно акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництва об'єкту в експлуатацію з правом оформлення права власності (а.с.4). Споруда кафе, магазин-бар складається: будівлі під літ «А»: коридор - 2,9 кв.м., бар - 40,3 кв.м., кухня - 5,8 кв.м., склад - 4,9 кв.м., туалет - 1,9 кв.м., кадова - 5,7 кв.м., коридор - 8,2 кв.м., котельна - 2,2 кв.м., склад - 9,9 кв.м., магазин - 42,8 кв,м., туалет - 1,4 кв.м., всього - 126,1 кв.м. та розташована на земельній ділянці площею - 0,0480 га на [ADDRESS], згідно технічного паспорту (а.с.43-47). 24.10.2005 року [PERSON] подав заяву до Одеської міської ради в якій просив про відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування магазину-бару (а.с.16). Згідно довідки від 05.08.2010 року № 327720/1 про резервування адреси об'єкта нерухомого майна, виданої КП «Право» споруді кафе, магазин-бар надана адреса: [ADDRESS] (а.с.33). Згідно рішення Одеської міської ради № 4548-V від 07.07.2009 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» за заявою позивача, 15.07.2013року Управління Держземагентства в м. Одесі надало висновок, що кінцеві умови відведення земельної ділянки визначаються Одеської міською радою, з урахуванням генерального плану м. Одеси, матеріали проекту землеустрою щодо земельної ділянки, яку просив [PERSON] в оренду для експлуатації споруди кафе, магазину-бару за адресою: [ADDRESS], Управлінням не погоджено (а.с.28-29). Зі змісту листа Юридичного департаменту ОМР від 17.05.2012 року вбачається, що серед наданих документів позивачем для оформлення свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення магазину-бару, розташованого за адресою: [ADDRESS], відсутні ті, що посвідчують право [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS], згідно чинного законодавства України (а.с.38). У відповідності до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012року Про практику застосування судами статті 376 ЦК України, п.14 - на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК). При цьому суд має враховувати, що відсутність заперечень власника проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво, чи визнання такого позову має бути обґрунтовано відповідними доказами, що підтверджують право на вчинення таких процесуальних дій, зокрема, договорами купівлі продажу земельної ділянки, оренди, міни. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В зв'язку з відсутністю договорів купівлі продажу земельної ділянки, оренди, міни укладених між [PERSON] та Одеською міською радою, а також запереченнями представника Одеської міської ради проти задоволення позовних вимог, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed