Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що між нею та банком 24 лютого 2014 року було укладено договір №170202 банківського вкладу (депозиту), на виконання якого внесла до відповідача банківський (депозитний) вклад у розмірі 10000 грн. на строк 1 місяць з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 24,5 % річних. Після закінчення строку, незважаючи на неодноразові звернення, банк депозитні кошти та проценти за користування депозитними коштами не повернув. Просила стягнути з відповідача банківський вклад у розмірі 10000 грн. з нарахованими згідно умов договору відсотками та оплачені нею витрати на юридичну допомогу та щодо відправлення листів для відновлення порушеного права. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Просила стягнути у повернення грошового банківського вкладу (депозиту) - 10000 грн., проценти за користування грошовим вкладом - 181,23 грн., у повернення оплачених витрат: - наданих юридичних послуг - 400 грн., - вартості направлення заяв поштою - 67,80 грн. Пояснила, що можливо на її картку і перераховані кошти, але через банкомати та касу банку кошти не може одержати, оскільки працівники банку повідомляють про відсутність коштів. Представник відповідача у судове засідання не прибув повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Представник відповідача просив розглянути справу за відсутності представника банку. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом достовірно встановлено, що 24 лютого 2014 року позивач та відповідач уклали договір банківського вкладу №170202. На виконання договору позивач внесла на рахунок банку кошти в розмірі 10000 грн. Сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обов'язки та відповідальність сторін. Зокрема, строк дії вкладу було встановлено в 1 місяць, а процентна ставка була визначена в 24,5 процентів річних. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення банківського вкладу, сплати відсотків за користування у встановлені строки. Після закінчення строку депозитні кошти в розмірі 10000 грн. разом з нарахованими процентами в розмірі 181,23 грн. не були виплачені відповідачем позивачеві, а були перераховані на картковий рахунок позивача без їх фактичної виплати, незважаючи на неодноразові вимоги позивача. Таким чином, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує належним чином, що підтверджується письмовою відмовою банку у видачі суми вкладу. Вказані суми банківського вкладу та процентів станом на день розгляду справи відповідачем позивачеві не сплачені. Суд враховує загальновідомі факти які були озвучені по національним телеканалам України з приводу фінансових труднощів ПАТ «Автокразбанк» щодо повернення депозитних вкладів, виплати пенсій та заробітних плат користувачам банківських послуг. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі зі стягненням з відповідача на користь позивача зазначеного розміру заборгованості за договором банківського вкладу, проценти за користування грошовим вкладом - 181,23 грн., у повернення оплачених витрат: - наданих юридичних послуг - 400 грн., - вартості направлення заяв поштою - 67,80 грн., та на користь держави - 243,60 грн.

Outcome: approved