Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] посилаючись на наступне: з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2013 року. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. З червня 2017 року вони припинили сімейні відносини та ведення спільного господарства. Це сталось із-за того, що вони не знайшли взаємопорозуміння в подружньому житті. Син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що відповідач інколи надає матеріальну допомогу на утримання сина в грошовому виразі, але не щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження в якому відповідач записаний батьком дитини. Судом встановлено, що на даний час сторони проживають окремо одне від одного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що син проживає разом з матір'ю, та перебуває на повному утриманні позивачки, що підтверджується довідкою з Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації. Відповідач, матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку надає, але не систематично. За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідач в судове засідання не з'явився та не надав пояснень та доказів щодо свого матеріального становища. З пояснень позивача також встановлено, що в сторін інших неповнолітніх дітей на утриманні немає, хронічних захворювань ні сторони, ні дитина не мають. Відповідач є особою працездатного віку, тому на думку суду має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. За таких обставин суд вважає, що відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його заробітку ( прибутку), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що позивач звернулась з позовом до суду про стягнення аліментів 04.08.2017 року. що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції, тому з даної дати і підлягають стягненню аліменти з відповідача на утримання дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 640 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір» На основі ст. 180, 182, 183 СК України.

Outcome: approved