Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

До Харківського районного суду Харківської області звернувся [PERSON] з уточненим позовомдо Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, в якому він просив суд визнати право власності на житловий будинок розташований за адресою: Харківська область Харківський район с. Лелюки (кол. Хролі) вул. Суворова № 11 з надвірними будівлями за [PERSON], [INFO] в порядку спадкування за законом після смерті доньки - [PERSON] та витребувати з Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, де була зареєстрована спадкова справа Харківської області довідку про те, чи зареєстровані звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відмову від спадщини за законом чи заповітом після смерті [PERSON], 22.09.2015 р. Суд констатує, що друга позовна вимога, виключена у уточненій позовній заяві від 30.06.2017 р. по суті являється клопотанням про забезпечення доказів за подачу якого позивачем [PERSON] не було сплачено державне мито. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 22.09.2015 р. вмерла [PERSON], дочка позивача [PERSON] За своє життя 23.12.2013 р. [PERSON] звернулася до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори з питання оформлення своїх спадкових справ після смерті матері [PERSON], яка вмерла 10.08.2013 р., на спадкове майно яке складається з житлового будинку, який знаходиться в с. Лелюки (кол. Хролі) вул. Суворова, 11, але оформити не встигла у звязку із смертю. Позивач вказує на те, що він являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї доньки [PERSON] Для оформлення спадщини після смерті своєї доньки позивач 04.03.2016 р звернувся із заявою до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, де була зареєстрована спадкова справа № 58669406 (№ 216/2016). Оформити спадщину і отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом в нотаріальній конторі він не зміг, бо житловий будинок № 11 по вул. Суворова в с. Лелюки (кол. Хролі) Харківського району Харківської області відповідно до довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації від 19.04.2016 р. не зареєстрований як обєкт права власності. Позивач вважає, що оскільки вказаний будинок був зареєстрований в погосподарській книзі, коли він не вказує, за [PERSON] Андрієвною, ким вона являється позивачу і його померлій доньці він також не вказує у своєму позові, то, на його думку, факт наявності запису в по господарській книзі є достатнім обґрунтуванням права власності на будинок [PERSON] У звязку із цим позивач вважає, що вказаний житловий будинок після смерті [PERSON] є спадковою масою і спадкується спадкоємцями: онукою (чиєю не вказує) [PERSON] (прізвище не співпадає з прізвищем позивача [PERSON] Повне імя та по батькові [PERSON] та дату ії народження позивач не вказує, а зазначає лише дату ії смерті- 10.08.2013 р.), праонукою [PERSON] (також не вказує чиєю праонукою, ії імя, прізвище та дату народження), позивачем [PERSON] Позивач [PERSON] або його представник в судове засідання не зявився, та звернувся до суду із письмовою заявою у якій підтримав свої позовні вимоги і просив розглянути позов без його участі. Відповідач Роганська селищна рада Харківського району Харківської області в судове засідання свого представника не направила, а звернулася до суду із листом з проханням розглядати справу без їх участі. Суд, дослідивши зібрані докази по справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Суд констатує, що позивачем не надано правовстановлюючих документів на будинок розташований за адресою: Харківська область Харківський район с. Лелюки (кол. Хролі) вул. Суворова № 11, і, таким чином, вказаний будинок являється самовільним будівництвом. Позивач не вказав в своєму позові і не просив суд встановити черговість спадкування між особами на яких він вказував як на спадкоємців, не вказав які родинні стосунки існують між [PERSON] і іншими переліченими ним особами, та підстави відповідно до яких до них могло перейти право власності та в яких частках. Відповідно до довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 19.04.2016 р. право власності на нерухоме майно за адресою: Харківська область Харківський район с. Лелюки (кол. Хролі) вул. Суворова № 11 не зареєстроване. Згідно із інформацією наданою Пономаренківською селищною радою від 21.03.2016 р.: «Будинок розташований за адресою: Харківська область Харківський район с. Лелюки вул. Суворова № 11 зареєстрований в по господарській книзі Пономаренковської селищної ради під № 240 (дата реєстрації не вказана). Головою будинку являється [PERSON]». Однак, суду не надано для огляду ні по господарську книгу, ні ії копію, а у вказаному листі Пономаренковської селищної ради не вказано навіть в якому році була проведена реєстрація будинку в по господарській книзі, у звязку із чим суд вважає вказану довідку неналежним доказом з цього питання. В наданих суду документах органів РАЦС також існує розбіжність в написанні прізвища «Бирченко» і «Бірченко», яку також необхідно узгодити для вирішення спірних питань. Постановою Четвертої Харківської державної нотаріальної контори від 29.04.2016 р. [PERSON]О .у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 22.09.2015 р., на спадкове майно, яке складається із житлового будинку, який знаходиться: Харківська область Харківський район с. Лелюки вул. Суворова № 11 відмовлено, так як: «згідно діючого законодавства (п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. № 282/20595), для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом необхідні правовстановлюючий документ на нерухоме майно. У відповідності до ст. 182 ЦК України «Право власності… на нерухоме майно… їх виникнення, перехід та припинення належать державній реєстрації». У відповідності до відповіді КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № Е-2200 від 19.04.2016 р. станом на 31.12.2012 право власності на нерухоме майно не зареєстровано». Відповідно до правового висновку Верховного суду України від 18.02.2015 р. у справі № 6-244цс14: «Суд зробив правовий висновок про те, що частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. На час укладення сторонами договору про фінансування будівництва правовідносини щодо залучення коштів фізичних осіб з метою фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулювалися Законами України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» від 19 червня 2003 року № 978-IV та «Про інвестиційну діяльність» від 18 вересня 1991 року № 1560-XII. Ні зазначеними нормами, ні нормою статті 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений обєкт нерухомості на підставі судового рішення. Порядок оформлення права власності на обєкт інвестування після прийняття такого обєкту в експлуатацію визначено зазначеними нормами. Враховуючи, що забудовник відповідно до умов договору інвестування передав за актом позивачці нежитлові приміщення та звернувся до виконавчого комітету із заявою про оформлення права власності за інвесторами, а виконавчий комітет ухвалив рішення про оформлення права власності за інвесторами, висновок суду про необхідність захисту прав позивачки шляхом визнання за нею права власності на новостворене майно на підставі статті 392 ЦК України не можна визнати обґрунтованим. Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи у який передбачений законом спосіб позивачка набула права власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України». Приймаючи до уваги викладене,

Outcome: dismissed