Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування житловим приміщенням. а саме виділити йому у користування кімнату площею 17,2 кв.м., а [PERSON] кімнату площею 15,7 кв.м.. підсобні приміщення: кухня, коридор, ванна, туалет залишити в загальному користуванні . У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, але надали заяву в якій було уточнено позовні вимоги, а саме просили: виділити позивачу у користування кімнату площею 15,7 кв.м. в квартирі [ADDRESS]. Сталінграду в м. Одесі, просили розглядати справу у їх відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву в якій уточнені позовні вимоги визнала, просила розглядати справу у її відсутність. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2003 року. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20.02.2012 року шлюб був розірваний. Під час шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS]. Сталінграду в м. Одесі, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.06.2009 року, завірений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягом з Державного реєстру правочину. Вищевказана квартира знаходиться в спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожному. Квартира складається з двох житлових кімнат площею 12,7 кв.м. та 15,7 кв.м.; кухні 5,7 кв.м., коридору 5,1 кв.м., ванної 2,1 кв.м., туалету 1 та два балкони площею по 0,8 кв.м. Загальна площа квартири становить 48,4 кв.м., житлова 32,9 кв.м. Позивач користувався кімнатою площею 17,2 кв.м., відповідачка 15,7 кв.м. Зі слів позивача [PERSON] проживає разом зі своїм чоловіком за адресою: м. Одеса. вул. Дніпропетровська дор., б. 134, кв. 55. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частина 3 той жде статті регламентує, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Крім того, пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жили та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, у такому випадку може бути встановлено лише порядок користування приміщеннями квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. На сьогоднішній день до суду сторони не зверталися з питанням про намір виділити в натурі належні їм частки в квартирі. Не заявлялися вимоги і про отримання чи сплату матеріальної компенсації за належну співвласникові частку. При встановлені вказаного в уточненнях, порядку користування квартирою суд виходить з того, що дві житлові кімнати, які виділяються сторонам в окреме користування, є ізольованими та мають окремі входи. Такий порядок не порушить житлових умов її співвласників, та не потягне за собою взяття осіб на облік, як осіб які потребуватиме поліпшення житлових умов. На думку суду, при обставинах встановлених судом та зазначених вище, виходячи з меж заявлених вимог, іншим шляхом вирішити виникле спірне питання між співвласниками квартири, суд не вбачає. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, приймаючи до уваги, що позивач по справі є співвласником спірної квартири, відповідач на даний час перешкоджає користуватися нею, що є безумовним порушенням прав власності, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем. Враховуючи викладене та

Outcome: approved