Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

До суду з вказаною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що 18.05.2016р. вона звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кисельової Н.В. з заявою про відкриття спадкової справи після померлого [INFO] р. чоловіка - [PERSON]. 12 .04.2017р. позивач звернулась до Нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлому спадкове майно - будинок за адресою: [ADDRESS], який належить померлому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.1991 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 248/02-31 від 12.04.2017 року нотаріусом відмовлено їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок в зв'язку з тим, що на майно спадкодавця відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, накладено арешт відділом Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 19.06.2009 року, Постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 25.09.2009 року та Постанови про арешт майна боржника № 1089/9 від 04.11.2011 року. Позивач 12.04.2017 р. звернулась до Відділу Державної виконавчої служби м. Києва головного територіального управління юстиції у м. Києвіз заявою про зняття арешту з майна померлого [PERSON]. На її заяву Відділ Державної виконавчої служби м. Києва головного територіального управління юстиції у м. Києвілистом № д/9 від 12.04.2017 р. повідомив про відсутність правових підстав для зняття арештів, в зв'язку з тим, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, виконавчі провадження, на підставі яких накладено арешти, завершено у 2009-2013 роках та їх знищено за строком зберігання. Наявність арешту на все нерухоме майно, яке належало спадкодавцю, унеможливлює отримання нею (позивачем) свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок. Позивач просить зняти арешти з нерухомого майна [PERSON] - вищевказаного житлового будинку, накладені відповідно до Постанови ВДВС Печерського РУЮ про відкриття виконавчого провадження б/н від 19.06.2009 року, реєстраційний номер обтяження № 8828671 від 24.06.2009 р.; Постанови ВДВС Печерського РУЮ про відкриття виконавчого провадження б/н від 25.09.2009 року, реєстраційний номер обтяження № 9094592 від 28.09.2009 р.; Постанови ВДВС Печерського РУЮ про арешт майна боржника № 1089/9 від 04.11.2011 року, реєстраційний номер обтяження № 11811220 від 07.11.2011 р. [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не прибули, до суду представник позивача подав заяву з зазначенням, що позовні вимоги підтримує та справу просить розглядати у його та позивача відсутність. Представник відповідача в судове засідання не прибув, до суду вказаний відділ подав заяву, відповідно до якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить розглядати у відсутність представника відділу. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що будинок за адресою: [ADDRESS], придбаний [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.1991 року та зареєстрований за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 5 квітня 2017 року за реєстраційним номером [NUMBER], що підтверджується копіями вищевказаного договору купівлі продажу (а.с. 4) витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 5), списку Винарівської сільської ради домоволодінь, господарі яких не проживають постійно на території ради (а. с. 26-27), витягом з по господарських книг вказаної сільської ради за 2011-2015 р. р. (а. с. 28). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6). 18 травня 2016 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кисельової Н. В. з заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON]. Вказаним Нотаріусом відкрито спадкову справу (а. с. 25) та 12 квітня 2017 р. винесено постанову № 248/02-31, якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок (а. с. 7). Постанова про відмову у вчиненні даної нотаріальної дії мотивована тим, що на все нерухоме спадкове майно спадкодавця накладено арешт постановами державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ міста Києва від 19.06.2009 р. б/н, 25.09.2009 б/н та від 04.11.2011 № 1089/9. 12 квітня 2017 р. позивач звернулася до відповідача з листом про зняття арешту з майна померлого (а. с. 23), на що отримала відмову відповідача за № д/9 від 12 квітня 2017 року, яким начальник Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва головного територіального управління юстиції у м. Києві повідомив про відсутність правових підстав для зняття арештів у зв'язку з тим, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, виконавчі провадження № № 29635795, 13390731, 14973401, по яких на все нерухоме та рухоме майно [PERSON] було накладено арешти, завершено у 2009 - 2011 роках та їх знищено за строком зберігання. Як встановлено у судовому засіданні, наявність арешту на нерухоме майно, що належало спадкодавцю, унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини у відповідності до ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Враховуючи норми ч. 2 ст.1220 ЦК України з [INFO] року позивачу належить спадщина після померлого чоловіка [PERSON], до складу якої відноситься вищевказаний житловий будинок. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 57 закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови по арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Таким чином, накладення арештів на вищезазначений житловий будинок за виконавчими провадженнями за умов знищення даних виконавчих проваджень, свідчить про те, що при завершенні виконавчого провадження державним виконавцем не виконано вищезазначені норми Закону України «Про виконавче провадження» - не скасовано арешти , накладені відповідними постановами державних виконавців. Згідно вищевказаної відповіді відповідача від 12.04.2017 р. (а. с. 24) та інформаційної довідки, отриманої позивачем з державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер [NUMBER] від 09 лютого 2017 року (а. с. 10), арешт на майно спадкодавця накладено відділом Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції міста Києва відповідно до Постанови даного відділу про відкриття виконавчого провадження б/н від 19.06.2009 року, реєстраційний номер обтяження № 8828671 від 24.06.2009 р.; постанови ВДВС Печерського РУЮ про відкриття виконавчого провадження б/н від 25.09.2009 року, реєстраційний номер обтяження № 9094592 від 28.09.2009 р. та постанови ВДВС Печерського РУЮ про арешт майна боржника № 1089/9 від 04.11.2011 року, реєстраційний номер обтяження № 11811220 від 07.11.2011 р. У відповідності до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином існують підстави для задоволення позовної заяви.

Outcome: approved