Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» до [PERSON] про стягнення витрат закладу охорони здоров»я на лікування потерпілого від злочину. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно вироку Прилуцького міськрайонного суду від 13 травня 2017 року у кримінальному провадженні №1-кп/742/122/17 (єдиний унікальний №742/1127/17), [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження [PERSON], та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п»ять років. Вирок набрав законної сили 02 жовтня 2017 року. У зв»язку з отриманням потерпілим [PERSON] тілесних ушкоджень, останній перебував на лікуванні в анестезіологічному відділенні КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» з 14 лютого 2017 року по 20 лютого 2017 року, з 20 лютого 2017 року по 27 лютого 2017 року в травматологічному відділенні та з 10 березня 2017 року по 13 квітня 2017 року в неврологічному відділенні. Згідно довідок КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» витрати закладу охорони здоров»я на лікування потерпілого від злочину становлять всього 57\~337 грн. 69 коп., в тому числі 56\~514 грн. 01 коп. вартість лікування та 823 грн. 68 коп. вартість лабораторних досліджень. Оскільки, на даний час [PERSON] в добровільному порядку витрати медичного закладу на лікування потерпілого не відшкодовані, при ухвалені судом вироку, питання щодо відшкодування витрат не вирішувалося, заступником керівника Прилуцької місцевої прокуратури і подано позов в інтересах держави про стягнення з [PERSON] витрат закладу охорони здоров»я на лікування потерпілого від злочину. \~ \~ \~ \~ В судове засідання прокурор не з»явився, проте згідно заяви просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судові засідання неодноразово не з»являвся, через невручення йому рекомендованих поштових відправлень, які були повернуті до суду Укрпоштою за закінченням терміну зберігання за адресою: Чернігівська обл., м.Прилуки, вул.Миколаївська, буд.51. Згідно довідки Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 04 грудня 2017 року №11265/124/47/2017, з метою встановлення місця знаходження [PERSON], який ухиляється від виконання вироку суду, СКП Прилуцького відділу ГУНП заведено ОРС 47/08/95 від 30 жовтня 2017 року. До даного часу місце знаходження останнього не встановлено. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до вироку Прилуцького міськрайонного суду від від 13 травня 2017 року у кримінальному провадженні №1-кп/742/122/17 (єдиний унікальний №742/1127/17), 11 лютого 2017 року у ранковий час, у господарстві за адресою Чернігівська обл., м.Прилуки, вул.Андріївська, буд.87, а саме на крильці житлового будинку, під час спільного розпиття алкогольних напоїв, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, між [PERSON] В»ячеславовичем та [PERSON] виникла сварка, в ході якої [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння, завдав тілесні ушкодження [PERSON] у вигляді черепно-мозкової травми зі скалковими переломами передніх та нижніх стінок правого та лівого фронтальних синусів зі зміщенням уламків в медіально-передні відділи правої орбіти, лінійного перелому ситовидної пластинки решітчастої кістки, скалкового перелому носової перетинки, скалкового перелому кісток спинки носа зі зміщенням уламків, скалкового перелому передньої верхньої та задньо-бічної стінок верхньощелепних синусів лівої та правої верхньої щелепи, лінійних переломів бічних стінок правої та лівої орбіти, забою головного мозку тяжкого ступеню, після травматичної енцефалопатії з вираженими когнетивно-мнестичними розладами, множинних гематом голови та тулуба, які згідно висновку судово-медичної експертизи №111 від 28 березня 2017 року відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п»ять років. Згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2017 року, вирок Прилуцького міськрайонного суду від 13 травня 2017 року щодо [PERSON] залишено без змін (а.с.8-12, 15-18). Згідно копії довідки КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» від 29 травня 2017 року №01-13/386, затрати на лікування [PERSON] в анестезіологічному відділенні з 14 лютого 2017 року по 20 лютого 2017 року (06 ліжко/днів), з 27 лютого 2017 року по 10 березня 2017 року (11 ліжко/днів), становлять 46951 грн. 28 коп. та затрати на лабораторне дослідження потерпілого [PERSON] становить 823 грн. 68 коп. (а.с.6). Згідно копії довідки КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» від 29 травня 2017 року №01-13/386, затрати на лікування [PERSON] в травматологічному відділенні з 20 лютого 2017 року по 27 лютого 2017 року (7 ліжко/днів), становлять 2980 грн. 67 коп. (а.с.6, зворот). Крім того, згідно копії довідки КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» від 29 травня 2017 року №01-13/386, затрати на лікування [PERSON] в неврологічному відділенні з 10 березня 2017 року по 13 квітня 2017 року (34 ліжко/днів), становлять 6582 грн. 06 коп. (а.с.7). Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1191 ЦК України, держава, [PERSON] Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. У відповідності до норм ч.ч.1,3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов»язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров»я, що є у державні й власності, у власності Автономної [PERSON] Крим, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Зокрема, згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз»яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний звязок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Пунктом 2 указаного Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров»я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Відповідно до п.4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоровя, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоровя. Оскільки достовірно встановлено, що 13 травня 2017 року вироком Прилуцького міськрайонного суду, який набрав чинності 02 жовтня 2017 року, [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме 11 лютого 2017 року у ранковий час у господарстві за адресою Чернігівська обл., м.Прилуки, вул.Андріївська, буд.87, перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння, завдав тілесні ушкодження [PERSON], які згідно висновку судово-медичної експертизи №111 від 28 березня 2017 року відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. У зв»язку з отриманням потерпілим [PERSON] тілесних ушкоджень, останній перебував на лікуванні в анестезіологічному відділенні КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» з 14 лютого 2017 року по 20 лютого 2017 року, з 20 лютого 2017 року по 27 лютого 2017 року в травматологічному відділенні та з 10 березня 2017 року по 13 квітня 2017 року в неврологічному відділенні. Згідно довідок КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» витрати закладу охорони здоров»я на лікування потерпілого від злочину становлять всього 57\~337 грн. 69 коп., в тому числі 56\~514 грн. 01 коп. вартість лікування та 823 грн. 68 коп. вартість лабораторних досліджень. Оскільки, на даний час [PERSON] в добровільному порядку витрати медичного закладу на лікування потерпілого не відшкодовані, при ухвалені судом вироку, питання щодо відшкодування витрат не вирішувалося, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.ст.88, 89 ЦПК України, суд вважає, що оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved