Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачам на підставі права власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Позивачкою було досягнуто домовленості з відповідачами щодо купівлі-продажу вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, у зв'язку з чим, позивачкою було передано відповідачам домовлену суму за придбання вказаного нерухомого майна, про що було вчинено відповідну розписку від 02 серпня 2015 року. Однак, на даний момент оформити нотаріально укладений між сторонами правочин не представляється можливим з незалежних від позивачки обставин, оскілки відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу. Позивачка просить суд визнати відповідний договір купівлі-продажу дійсним та право власності на вказане домоволодіння. Позивачка [PERSON] до суду не з'явилася, надала заяву, згідно якої на задоволенні позовних вимог наполягає, справу просить розглянути без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали до суду аналогічні заяви, згідно яких проти задоволення позовних вимог не заперечують, просять дану справу розглянути без їх участі. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом було встановлено, що відповідачам на підставі права власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] (а.с.13, 17). Позивачкою було досягнуто домовленості з відповідачами щодо купівлі-продажу вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, у зв'язку з чим, позивачкою було передано відповідачам домовлену суму за придбання вказаного нерухомого майна, про що було вчинено відповідну розписку від 02 серпня 2015 року (а.с.20). Однак, на даний момент оформити нотаріально укладений між сторонами правочин не представляється можливим з незалежних від позивачки обставин, оскілки відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу. Згідно технічного паспорту житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] складається: А, а, ґ - житловий будинок; Б, б - літня кухня-сарай; В - сарай; Ж, З, І - навіси; Пг - погріб; Є - літній душ; Д - убиральня; 3-12 - огорожа; 13 - водопровід (а.с.14-16). З огляду на вищезазначене, позивачка з відповідачами домовилися щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким позивачці у власність перейшов вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивачки зазначених вище обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивачки може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивачка звернулася до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у неї відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 334, 638, 655 ЦК України,

Outcome: approved