Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

\~До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилася неприйнятою спадщина земельна частка (пай) розміром 10,07 умовних кадастрових га, розташована на території колишнього КСП ім. Чапаєва смт. Троїцьке Луганської області, право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] № 0039392. 30 липня 1997 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчив у Троїцький державній нотаріальній конторі, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів їй. При виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку у 2002 році відповідно чинного на той час законодавства, оригінал сертифікату на земельну частку (пай) було вилучено, що позбавило її прийняти земельний пай у спадщину. У 2017-2018 роках органи місцевого самоврядування почали повертати власникам або їх спадкоємцям оригінали та копії земельних сертифікатів. Вона отримала на руки копію сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] № 0039392. Де на даний час знаходиться оригінал земельного сертифікату невідомо. Без оригіналу правовстановлюючого документу вона не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. На момент смерті [PERSON] вона проживала разом з ним, а тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Крім того, нею вже було доведено в судовому порядку право на спадщину, в зв`язку з чим, на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 01.12.2011, вона отримала у власність, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , виділену в натурі (на місцевості) із земельної частки (паю) земельну ділянку (ріллю), право власності на яку, на даний час, посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 558018. На підставі викладеного просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 17 лютого 2020 року відкрито провадження в даній справі. В судове\~ засідання позивач не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач - Троїцька селищна рада Троїцького району Луганської області в судове засідання свого представника не направили суду надали заяву про розгляд справи без участі представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ст. 233\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть\~ участь у справі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до такого. Відповідно до ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. У відповідності до ст.\~20\~ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії [NUMBER] , актовий запис №19 від 17.02.2011 (а.с. 6). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] 0039392, власником земельної частки (паю) розміром 10,07 умовних кадастрових га, що розташована на території колишнього КСП ім. Чапаєва смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, зареєстровано [PERSON] , що також підтверджується інформацією, наданої на запит суду Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області за № 9-12-0.61-1656/2-20 від 11.03.2020 (а.с. 11, 43). З копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Троїцької державної нотаріальної контори Гапочкою Е.Г. 30.07.1997, серії [NUMBER] , зареєстрованого в реєстрі за № 920, вбачається, що [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, [PERSON] (а.с. 7). На момент смерті [PERSON] , [PERSON] проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 05.02.2020, виданою Відділом-ЦНАП Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, а тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 10). Крім того, на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 01.12.2011, [PERSON] отримала у власність, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , земельну ділянку площею 7,14 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку, на даний час, посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 558018 (а.с. 8, 12). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59527655 від 21.02.2020, Троїцькою державною нотаріальною конторою Луганської області, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , була заведена 27.11.2012 за № 217/2012 Троїцькою державною нотаріальною конторою Луганської області на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини та є чинною. Будь-які інші заяви (про прийняття чи відмову від прийняття спадщини) у спадковій справі відсутні (а.с. 28, 29-36). Позивач зазначає, що при виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку у 2002 році, відповідно чинного на той час законодавства, оригінал сертифікату на земельну частку (пай) було вилучено, що позбавило її прийняти земельний пай у спадщину. У 2017-2018 роках органи місцевого самоврядування почали повертати власникам або їх спадкоємцям оригінали та копії земельних сертифікатів. Вона отримала на руки копію сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] № 0039392. Де на даний час знаходиться оригінал земельного сертифікату невідомо. Без оригіналу правовстановлюючого документу вона не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 82/02-31 від 13.02.2020, винесеної Троїцькою державною нотаріальною конторою, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), належну [PERSON] згідно сертифіката, який помер [INFO] , в зв`язку з тим, що спадкоємцем для оформлення спадкових прав на спадкове майно не було надано оригіналу документу, що посвідчує право на земельну частку (пай) (а.с. 38-40). Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» «Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~\~\~\~ Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені позивачем у позові в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим позовна заява [PERSON] до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. На підставі ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1225 ЦК України, ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved