Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Заявник 26.03.2021 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на наступні обставини. Вона, [PERSON] народилася [INFO] 29 травня 2020 року вона звернулася до Нікопольського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області з питань зарахування стажу трудової діяльності, яка не внесена до загального трудового стажу та отримала повідомлення про те, що в наданій нею трудовій книжці від 15.02.1983 року серії [NUMBER] відсутня печатка на першій сторінці. Перший запис до трудової книжки здійснено 23.07.1980 року. Згідно записів трудової книжки, за період з 23.07.1980 року по 16.03.1989 року вона працювала на Нікопольському комбінаті побутового харчування кондитером борошного цеху, з 27.09.1982 року - кондитер їдальні № 5. В довідці архівного відділу Нікопольської міської ради від 20.07.2012 року № 1232 зазначено, що накази директора з особового складу Нікопольського комбінату громадського харчування на державне зберігання та обслуговування не надходили. Місце знаходження зазначених документів не відоме. Також зазначено, що згідно архівних довідок про заробітну плату від 20.07.2012 № 1230, 1231, що видані архівним відділом Нікопольської міської ради, зазначено, що донарахування за 1980 - 1983, 1985 роки здійснювалось на [PERSON] , за 1986 - 1987, 1989 роки - на [PERSON] . Серед відомостей нарахування заробітної плати їдальні № 5 за 1984 рік [PERSON] не значиться, за 1988 рік - не значиться [PERSON] , Таким чином до її стажу роботи період з 23.07.1980 року по 16.03.1989 рік не зараховано. Отже, її трудова крижка від 15.02.1983 року серії [NUMBER] заповнена пізніше від дня влаштування на першу роботу, крім того відсутня печатка підприємства на титульній сторінці трудової книжки. Ці обставини позбавляють її права на перерахунок пенсії. При цьому помилки в архівних довідок про заробітну плату від 20.07.2012 № 1230, 1231, що видані архівним відділом Нікопольської міської ради щодо нарахування за 1980 - 1983, 1985 роки здійснювалось на [PERSON] » замість [PERSON] », за 1986 - 1987, 1989 роки - на [PERSON] замість [PERSON] ». Зазначені розбіжності в документах позбавляють її можливості звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропсіровської області для перерахування пенсії за віком та врахування стажу трудової діяльності за період 1980 - 1983, 1985 роки та за 1986-1987, 1989 роки. Таким чином, вона вимушена звертатися до суду для реалізації своїх прав. На підставі викладеного, просить суд встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] та архівних довідок Нікопольської міської ради № 1230 та № 1231 від 20.07.2012 року. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 року вказану заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, відкрито провадження по даній справі (а.с. 19-20). Заінтересованій особі був наданий строк 15 днів з дня отримання нею такої ухвали суду, на подачу відзиву на заяву. В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на вимогах заяви наполягає у повному обсязі (а.с. 34). Представник заінтересованої особи, І. Головко надала клопотання про розгляд справи без участі представника та винести рішення на розсуд суду (а.с. 24). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно з паспортом серії [NUMBER] , виданим Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 07.02.2002 року, прізвище заявника вказано - « [PERSON] », ім`я - « [PERSON] », по-батькові - « [PERSON] », на звороті російською мовою зазначено - « [PERSON] » дата народження - [INFO] (а.с. 15). Згідно копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої Нікопольською ОДПІ від 04.02.1999 року, заявника вказано « [PERSON] » (а.с. 17). Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , з датою заповнення 15.02.1983 року, прізвище заявника вказано на російській мові « [PERSON] ( [PERSON] )», ім`я та по - батькові на російській мові - « [PERSON] », дата народження [INFO] . У трудовій книжці мається примітка про зміну прізвища, проте з невідомої причини печатка підприємства відсутня (а.с. 5). З тексту архівної довідки № 1230 від 20.07.2012 року, виданої Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області вбачається, що за 1980-1983 та 1985 роки нарахування заробітної плати здійснювалося [PERSON] (а.с. 37). З тексту архівної довідки № 12310 від 20.07.2012 року, виданої Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області вбачається, що за 1986-1987 та 1989 роки нарахування заробітної плати здійснювалося [PERSON] (а.с. 36). Судом також встановлено, що заявник зверталася з до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з відповідною заявою по призначення їй пенсії , однак листом № 10841-10904/К-02/8-0400/20 від 15.06.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки в наданій трудовій книжці від 15.02.1983 року серії [NUMBER] відсутня печатка на першій сторінці. Перший запис до трудової книжки здійснено 23.07.1980 року. Згідно записів трудової книжки, за період з 23.07.1980 року по 16.03.1989 року заявник працювала на Нікопольському комбінаті побутового харчування кондитером борошного цеху, з 27.09.1982 року - кондитер їдальні № 5. В довідці архівного відділу Нікопольської міської ради від 20.07.2012 року № 1232 зазначено, що накази директора з особового складу Нікопольського комбінату громадського харчування на державне зберігання та обслуговування не надходили. Місце знаходження зазначених документів не відоме. Також зазначено, що згідно архівних довідок про заробітну плату від 20.07.2012 № 1230, 1231, що видані архівним відділом Нікопольської міської ради, зазначено, що донарахування за 1980 - 1983, 1985 роки здійснювалось на [PERSON] , за 1986 - 1987, 1989 роки - на [PERSON] . Серед відомостей нарахування заробітної плати їдальні № 5 за 1984 рік [PERSON] не значиться, за 1988 рік - не значиться [PERSON] (а.с. 9-10). Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до п.12 цієї Постанови,суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням,повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ухвали Верховного суду України по справі 6-21859 св09 від 18.11.2009 року встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1 ст. 256 ЦПК України ( в редакції 2004 року) у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, у зв`язку з чим заява про встановлення факту виконання роботи на певній посаді для зарахування до трудового стажу в порядку цивільного судочинства розглядатися не може. У судовому порядку може розглядатися факт належності документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в паспорті або в свідоцтві про народження. Також, згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N 637, у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, його підтвердження здійснюється районними (міськими) відділеннями (управління) соціального захисту населення, а в судовому порядку встановлюється лише факт належності особі документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в її паспорті або в свідоцтві про народження. Предметом розгляду вказаної заяви є встановлення факту належності документів. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що трудова книжка серії [NUMBER] з датою заповнення 15.02.1983 року та архівні довідки № 1230 та № 1231 від 20.07.2012 року, що видані Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, належать саме заявнику [PERSON] , [INFO] . Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, оскільки вона через вказані недоліки у його трудовій книжці та архівних довідках, не може в повному обсязі реалізувати свої права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в розумінні встановлення факту приналежності документу.

Outcome: approved