Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 4 Шита Н.М. в інтересах держави в особі позивача - Київської міської ради, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: визнати відумерлою спадщину - однокімнатну квартиру [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , та передати цю квартиру територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за місцем свого постійного проживання по [ADDRESS] проживала [PERSON] , [INFO] , яка померла ~ [INFO] (кримінальне провадження №12018100040005861 від 17.06.2018 за фактом її ненасильницької смерті). Причина смерті не встановлена через гнильні зміни трупа. За інформацією Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та 'ЖБК «Оперний-2» за вказаною адресою з 04.10.1973 була зареєстрована та проживала тільки одна особа - [PERSON] , 1938 р.н. Право власності на цю квартиру зареєстровано КП «Київське міське БТІ» за [PERSON] на підставі довідки, виданої ЖБК «Оперний-2» №190 від 26.09.1994. Відповідно до інформації Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві перевіркою актових записів про народження, шлюб, зміну імені та смерть у Державному реєстрі актів цивільного стану виявлено тільки інформацію про те, що [PERSON] була одружена за [PERSON] , [INFO] . Проте, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що, згідно ч. 1 ст. 104 Сімейного кодексу України, автоматично припинило шлюб між ним та [PERSON] ще до її смерті. Таким чином, інших осіб, які є родичами або членами сім`ї померлої [PERSON] , не встановлено. У Спадковому реєстрі інформація щодо [PERSON] відсутня, тобто жодна особа спадщину після померлої [PERSON] не прийняла. За життя [PERSON] склала заповіт, яким своє майно заповідала [PERSON] , однак останній помер раніше спадкодавця. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та наполягав на її задоволенні. Представник КМР в судове засідання не з`явився. Подала заяву про слухання справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні щодо задоволення заяви не заперечували. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 березня 2020 року відкрито провадження за правилами окремого провадження. Вислухавши пояснення представника позивача, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить наступного. Як убачається з пояснень та матеріалів справи, 26 вересня 1994 року ЖБК «Оперний-2» було видано довідку про те, що [PERSON] , яка є власником квартири [ADDRESS] повністю внесла пайові внески за квартиру в червні 1988 року. (а.с.12). Із листа Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 30 січня 2020 № 062/14-1205 (И-2020) убачається, що первинна реєстрація права власності на кв. [ADDRESS] проведена та зареєстровано за [PERSON] (рос.мова) на підставі довідки ЖБК «Оперний-2» № 190 від 26.09.1994.(а.с. 10-11). [PERSON] померла приблизно [INFO] у віці 79 років у місті Києві. (а.с. 9). Свідоцтво про смерть не видавалося. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У відповідності до ч. 1 ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , та яка відкрилась. Із листа Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 22.01.2020 № 96/17.6-09 убачається, що відповідно до даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян по Україні та по даному відділу щодо наявності актових записів про народження, шлюб, розірвання шлюбу, народження дійте, зміну імені та смерть відносно [PERSON] , [INFO] - актовий запис про смерть №10974 від 03 липня 2018 складений Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] - актовий запис про шлюб № 420 від 14 травня 1977 складений Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); актовий запис про шлюб № 213 від 25 квітня 1967 складений Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); актовий запис про смерть № 1265 від 05 серпня 2014 рок3у складений у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). В Державному реєстрі відсутні актові записи про шлюб, розірвання шлюбу, народження дітей та зміну імені щодо запитуваної особи (а.с. 20, 21). Згідно із ч.1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 58821266 від 19 грудня 2019, виданої Десятою київською державною нотаріальною конторою на звернення правоохоронних органів, до майна спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 58821278 від 19 грудня 2019, виданої Десятою київською державною нотаріальною конторою на звернення правоохоронних органів, щодо [PERSON] у Спадковому реєстрі знайдено таку інформацію: 29 січня 1998 року Десятою КДНК посвідчено заповіт зареєстрований в реєстрі № 1у-141 та є чинним, а також, Шостою КДНК 23 березня 1981 року посвідчено заповіт складений [PERSON] зареєстрований в реєстрі за № 4-974 та є чинний (а.с. 26). Відповідно до заповіту складеного [PERSON] та посвідченого Шостою КДНК 23 березня 1981 року зареєстрованого в реєстрі за № 4-974, остання на випадок своєї смерті заповідала належні їй паєнагромадження в житлово-будівельному кооперативі «Оперний-2» м. Києва [PERSON] . Також, 29 січня 1998 року [PERSON] склала заповіт посвідчений Десятою КДНК, який зареєстрований в реєстрі за № 1у-141 на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] належну їй на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS] . Однак. відповідно до актового запису про смерть № 1265 від 05 серпня 2014 року, [PERSON] помер [INFO] у віці 82 роки , про що було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, а також особи, які усунені від права на спадкування чи мали б право на спадщину, але не прийняли чи відмовились від її прийняття. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Зі змісту вказаних норм випливає, що у разі наявності вказаних умов, на підставі рішення суду спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. До звернення з заявою про визнання спадщини відумерлою і набрання законної сили відповідним рішенням суду у територіальної громади існує законний інтерес, заснований на правових нормах, що регулюють правовідносини щодо підстав набуття і припинення права власності після смерті особи, у якої відсутні спадкоємці. З метою захисту цього законного інтересу згідно з ч. 5 ст. 1277 Цивільного кодексу України та ст. 1283 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина, неприйнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Охорона спадкового майна здійснюється в інтересах територіальної громади з метою збереження його. Отже, вказаний охоронюваний законом інтерес, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, є об`єктом судового захисту. У відповідності до ст. 338 Цивільного процесуального кодексу України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Таким чином, залишена після смерті [PERSON] спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] має бути визнана відумерлою спадщиною і перейти у власність територіальної громади міста Києва. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України представництво інтересів держави у суді покладається на органи прокуратури. Згідно з ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Враховуючи викладене, органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Київська міська рада як розпорядник майна територіальної громади міста Києва. Разом з цим, прокуратурою встановлено неналежне виконання Київською міською радою повноважень щодо контролю за використанням комунального майна. Незважаючи на те, що після смерті спадкодавця минуло вже більш ніж рік та вісім місяців, Київською міською радою та/або її виконавчими органами станом на цей час вказаний обов`язок не виконаний, не вжито заходів щодо оформлення права власності на вказане майно. Враховуючи це, існує ризик безконтрольного використання або заволодіння квартирою незаконним шляхом, враховуючи непоодинокі квартирні шахрайства у столиці із майном померлих, які не мають спадкоємців. Більш того, місцева прокуратура листом від 19.12.2019 №10.34-50-2824ВИХ19 звернулась до Київської міської ради із відповідним повідомлення, згідно ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», про можливість ознайомитися із матеріалами кримінального провадження та самостійного звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Однак, у відповідь листом від 15.01.2020 №056/95/08-30604 Київрада в особі Департаменту будівництва та житлового забезпечення КМДА, який є уповноваженим органом, що здійснює представництво Київради у таких правовідносинах (згідно Порядку роботи з позовними заявами, рішеннями суду у справах, стороною яких є Київська міська рада, Київський міський голова та заступник міського голови - секретар Київради, затвердженого розпорядженням Київського міського голови від 17.11.2011 №225), повідомила місцеву прокуратуру про те, що заходи цивільно-правового характеру в інтересах територіальної громади не вживались та попросила звернутися із відповідною заявою до суду саме місцеву прокуратуру, що свідчить про те, що відповідні органи місцевого самоврядування та державної влади міста Києва не здійснюють у повній мірі свої повноваження щодо захисту інтересів територіальної громади на спірний об`єкт нерухомого майна. Вказане свідчить про самоусунення відповідних органів місцевого самоврядування столиці від дієвого захисту майнових інтересів територіальної громади міста Києва. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення заяви заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 Шитої Наталії Михайлівни в інтересах держави в особі: Київської міської ради, заінтересована особа: Житлово-будівельний кооператив «Оперний-2» про визнання спадщини відумерлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved