Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва 09 червня 2020 року надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] (надалі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» (ПАТ УСК «Гарант-Лайф») (надалі - відповідач), про стягнення суми страхового відшкодування, яка ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 15 травня 2020 року передана за підсудністю. Предметом позову є виплата страхової суми у зв`язку із настанням страхового випадку (смерті) в розмірі 238908,07 грн., за договором страхування (полісом 0005201 від 13 жовтня 2006 року) особі, яка не є стороною договору. Звертаючись до суду із вказаним позовом, просив суд захистити його права як споживача, посилаючись на те, що він є споживачем послуг за договором страхування, хоча і не є стороною цього договору. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року позовну заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строк для усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Позивач в судове засідання, яке відбулось 26 жовтня 2020 року не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 13 жовтня 2006 року між [PERSON] (надалі - застрахована особа) та Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» (надалі - відповідач, страхувальник, ПАТ УСК «Гарант-Лайф») укладено договір добровільного страхування життя (поліс) №0005201 (надалі - договір). Об`єктом страхування є майнові інтереси, пов`язані із життям, здоров`ям, працездатністю та додатковою пенсією страхувальника (застрахованої особи) (а.с. 8). У заяві на страхування життя №11687 від 10 жовтня 2006 року вигодонабувачами вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до полісу, у випадку смерті застрахованої особи під час дії полісу - вигодонабувачам виплачується страхова сума за цим випадком та ДІД, що склався на момент виплати. У випадку смерті внаслідок нещасного випадку - вигодонабувачам виплачується страхова сума за цим випадком, страхова сума за випадком «Смерть в період дії договору» та ДІД, що склався на момент виплати. Під нещасним випадком розуміється несподівана, не передбачувана подія, що фактично відбулася та внаслідок якої настала смерть застрахованої особи або розлад її здоров`я (результат травми (удару, вибуху, перелому кісток за виключенням патологічних); опіків; ураження блискавкою або електричним струмом; утоплення; обмороження; переохолодження; випадкового гострого отруєння ліками (крім самолікування) промисловими або побутовими хімічними речовинами; укусів тварин, отруйних комах, змій). Згідно полісу страхування, страховий внесок встановлено у розмірі 500 доларів (еквівалентне зобов`язання в іноземній валюті), періодичність платежів встановлено - один раз на рік, із встановленням загальної кількості - 20 внесків (а.с. 8). Позивач зазначає про те, що застрахована особа (страхувальник) [PERSON] належним чином виконувала свої зобов`язання за договором страхування, вчасно та в повному обсязі сплачувала страхові платежі, жодних претензій зі сторони Страховика не надходило. Відповідно до умов договору та наявних в матеріалах копій квитанцій, перший страховий платіж було здійснено 10 жовтня 2006 року (а.с. 10), здійснюючи в подальшому страхові платежі, що підтверджується копіями квитанцій №259 від 10 жовтня 2006 року (а.с. 10), №6 від 02 жовтня 2007 року (а.с. 11), №16 від 07 жовтня 2008 року (а.с. 12), №934.22.1. від 09 жовтня 2009 року (а.с. 13), від 12 жовтня 2010 року (а.с. 14), №1135.89.2 від 11 жовтня 2011 року (а.с. 15), від 12 жовтня 2012 року (а.с. 15), №306.265.1 від 10 жовтня 2013 року (а.с. 15), від 09 жовтня 2014 року (а.с. 16), від 13 жовтня 2015 року (а.с. 16), від 11 жовтня 2016 року, що підтверджується квитанцією Рівненського відділення Приват Банку № 0.0.6312983061 у сумі 6450 гри. (а.с. 17). Платіж від 11 жовтня 2016 року був останнім платежем за договором. Наступний черговий платіж Страхувальник повинен був здійснити до 13.10.2017 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Рокитнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, [INFO] настала смерть [PERSON] , у віці 59 років, про що зроблено актовий запис №36 (а.с. 18). Полісом визначено умови здійснення страхової виплати, де зазначено про те, що про настання страхового випадку страхувальник (застрахована особа або вигодонабувач) зобов`язані повідомити страховика усно або у письмовій формі протягом семи днів. На підставі заяви страхувальника (застрахованої особи або вигодонабувача) та необхідних документів, перелік яких наведений у розділі 12 Правил добровільного страхування життя, при настанні страхового випадку страхувальник складає страховий акт та здійснює страхову виплату (а.с. 8). Відповідно до умов зазначеного Договору страхування, 25.07.2017 року позивач звернувся до Відповідача - ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» із заявою про страхове відшкодування в зв`язку із настанням страхового випадку та просив здійснити страхову виплату згідно умов договору (а.с. 21). Проте, відповідач свого обов`язку щодо виплати страхової суми вигодонабувачу не виконав. Оцінка суду. Частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування», статтею 979 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (надати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг. Згідно з третьої ст. Закону України «Про страхування» договори страхування укладаються відповідно до правил страхування. Статтею 982 ЦК України визначено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Згідно з ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Частиною першою статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Частинами першою-третьою ст. 991 ЦК України та ч.1 ст. 26 Закону України «Про страхування» визначено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Частинами другою та третьою статті 26 Закону України «Про страхування» визначено, що рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку. Частиною одинадцятою статті 9 Закону України «Про страхування» визначено, що у разі несплати страхувальником чергового страхового внеску в розмірі та у строки, передбачені правилами та договором страхування життя, таким договором може бути передбачено право страховика в односторонньому порядку зменшити (редукувати) розмір страхової суми та (або) страхових виплат. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач з урахуванням вимог пункту 13.10 Правил добровільного страхування життя, які відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про страхування», повинен був здійснити страхову виплату за страховим випадком - смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, що сталася протягом дії договору страхування, у передбаченому договором розмірі. У разі несплати чергового платежу страхувальник наділений правом зменшити (редукувати) розмір страхової суми та (або) виплат, однак відмова у такій виплаті суперечить зазначеним правилам та Закону України «Про страхування». У заяві на укладення договору добровільного страхування у основній програмі страхування «Бізнес Актив Поліс» передбачено суму страхового відшкодування у розмірі 9065,00 доларів США за страховим випадком - смерть застрахованої особи, таку ж суму страхового відшкодування встановлено для страхового випадку - смерть внаслідок нещасного випадку. Вказану заяву підписано уповноваженою особою страховика. Згідно полісу страхування життя встановлено страхові випадки: «смерть в період дії договору» із зазначенням страхової суми 9065 доларів США (еквівалент); «смерть внаслідок нещасного випадку» із зазначенням страхової суми 9065 доларів США (еквівалент). Отже, за обставин справи, відповідач зобов`язаний здійснити страхову виплату позивачу згідно договору страхування у зв`язку із настанням страхового випадку - смерті в період дії договору в сумі 9065 доларів США. Позивач просить стягнути 238908,07 грн., з урахуванням офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України станом на 30 травня 2017 року (на дату настання страхового випадку), з розрахунку 1 долар США = 26,355 грн. Суд, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов висновку про те, що позивач, як вигодонабувач на підставі зазначеного вище договору страхування, набув право на страхову виплату у зв`язку із смертю застрахованої особи, однак станом на момент звернення до суду та розгляду справи в суді такої виплати не отримав, тому вимоги позивача є законними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь держави 2389,08 грн. судового збору, оскільки позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011. На підставі викладеного та

Outcome: approved