Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

До суду з позовом до [PERSON], [PERSON], звернулось ТОВ «Українська боргова компанія» посилаючись на наступні обставини. 25 липня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 17/02-N/336, відповідно до якого останьою було отримано грошові кошти у розмірі 300 000,00 грн. зі строком повернення до 24 липня 2037 року зі сплатою 12% річних. В якості забезпечення належного виконання за вищезазначеним договором, 25 липня 2007 року між ТОВ КБ «АРМА» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, предметом якого виступила трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належала на праві власності [PERSON] У зв'язку з неналежним виконання своїх зобов'язань [PERSON] по поверненню кредитних коштів, станом на 08 серпня 2013 року заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 17/02-N/336 склала 409 676,05 грн. 08.08.2013р. між ТОВ КБ «АРМА» та ТОВ «Українська боргова компанія» було укладено Договір купівлі - продажу № 3-167, за яким ТОВ КБ «АРМА» передало у власність ТОВ «Українська боргова компанія» майнові права за кредитними договорами укладеними між ТОВ КБ «АРМА» та 60 фізичними особами та 45 юридичними особами. До придбаних майнових прав у кількості 60 фізичних осіб відноситься заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 17/02-N/336, на підставі чого, Позивач став новим Кредитором відносно [PERSON] за даним Договором про іпотечне кредитування. 06.09.2013 р. було посвідчено Договір про відступлення права за Іпотечним договором зареєстрованого в реєстрі за № 8072, укладеного між ТОВ КБ «АРМА» та ТОВ «Українська боргова компанія», відповідно до якого останній набув права нового Іпотекодержателя відповідно трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].Під час перевірки відомостей відносно майна, що перебуває в приватному обтяженні Позивача, а саме що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що 14 лютого 2014 року Реєстраційна служба Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області здійснила зміну власника на ? частину трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] на [PERSON] на виконання рішення Фастівського міскрайонного суду Київської області по справі № 2-894/11 від 01.06.2011р. Після виконання рішення суду, шляхом зміни власника, реєстратор здійснив перенесення на ? частину квартири, що вже належить на праві власності [PERSON] приватні обтяження Позивача. Отже, на даний час [PERSON] не виконані зобов'язання за Договором про іпотечний кредит № 17/02-N/336, на підставі чого іпотека є чинною і наявною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Державному реєстрі іпотек. За таких обставин до [PERSON] перейшли всі права і обов'язки Іпотекодателя. Тому, у зв»язку з невиконанням відповідачами умов іпотечного кредиту, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. 02.02.2015 року до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Українська боргова компанія» та [PERSON] звернулась [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки (а.с.51) посилаючись на те, що вона участі в укладанні оспорюваного договору іпотеки не приймала, [PERSON] не мала права передавати в іпотеку майно, яке їй не належало, про існування договору вона дізналась лише в 19.02.2014 році, після отримання витягу з реєстру прав на нерухоме майно, а тому строк позовної давності повинен рахуватися саме з цієї дати. Відповідно до ухвали Фастівського міськрайонного суду від 03.02.2015 року до участі в даній справі було залучено третю особу, яка має право заявляти самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON], оскільки він є співвласником спірної квартири за адресою [ADDRESS]. 10 березня 2015 року ухвалою суду відповідно до вимог ст.126 ЦПК України, було об'єднано позов [PERSON] до ТОВ «Українська боргова компанія», [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним з позовами ТОВ «Українська боргова компанія» та позовом [PERSON] 23.04.2015 року за клопотанням представника позивача за первісним позовом провадження по даній справі було зупинено у зв»язку з розглядом апеляційним судом цивільної справи за апеляційною скаргою «Українська боргова компанія» на рішення Фастівського міськрайонного суду за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання правочину недійсним, поділ спільного майна подружжя. Ухвалою суду від 19.02.2015 року було визнано участь відповідачів [PERSON] та [PERSON] та позивача [PERSON] при розгляді даної справи по суті -обов»язковою та потрібною відповідно до положень ст.157 ЦПК України. В судове засідання представник позивача ТОВ «Українська боргова компанія» 09 червня 2016 року не з»явився, проте направив заяву про розгляд справи без їх участі, позовну вимогу про стягнення заборгованості підтримав та не заперечував проти заочного рішення. Представник [PERSON] за довіреністю - [PERSON] повторно в судове засідання не з»явився, належним чином був повідомлений, про що свідчить особиста розписка. Інші учасники судового розгляду до суду після відновлення провадження по справі жодного разу не з»явились, хоча повідомлялись належним чином. Вивчивши письмові матеріали справи та з урахуванням позиції представника позивача за первісним позовом, який письмово повідомив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає, що позов ТОВ «Українська боргова компанія» задоволенню не підлягає, а позов зустрічний [PERSON] та позов [PERSON] необхідно залишити без розгляду враховуючи наступне. Судом встановлено, що 25 липня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 17/02-N/336, відповідно до якого останньою було отримано грошові кошти для належного використання у розмірі 300 000,00 грн. зі строком повернення до 24 липня 2037 року зі сплатою 12% річних. В якості забезпечення належного виконання за вищезазначеним договором, а саме належне повернення грошових коштів, 25 липня 2007 року між ТОВ КБ «АРМА» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 2826, в реєстрі заборон за № 2827. Предметом даного Іпотечного договору виступила трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належала на праві власності [PERSON] У зв'язку з неналежним виконання своїх зобов'язань [PERSON] по поверненню кредитних коштів, станом на 08 серпня 2013 року заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 17/02-N/336 склала 409 676,05 грн. 08 серпня 2013 року на підставі ліквідації ТОВ КБ «АРМА», у відповідності до вимог Постанови Національного Банку від 28.08.2011р. за № 369 з наступними змінами, Головою аукціонного комітету Генеральним директором Торгової біржі «НАША» Філатовим Л.B. було затверджено протокол про ведення аукціону по реалізації майна ТОВ КБ «АРМА», а саме майнові права за кредитними договорами укладеними між ТОВ КБ «АРМА» та 60 фізичними особами та 45 юридичними особами. На підставі вищезазначеного протоколу, 08.08.2013 р. між ТОВ КБ «АРМА» та ТОВ «Українська боргова компанія» було укладено Договір купівлі - продажу № 3-167, за яким ТОВ КБ «АРМА» передало у власність ТОВ «Українська боргова компанія» майнові права за кредитними договорами укладеними між ТОВ КБ «АРМА» та 60 фізичними особами та 45 юридичними особами. До придбаних майнових прав у кількості 60 фізичних осіб відноситься заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 17/02-N/336, на підставі чого, Позивач став новим Кредитором відносно [PERSON] за даним Договором про іпотечне кредитування. 06.09.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. було посвідчено Договір про відступлення права за Іпотечним договором зареєстрованого в реєстрі за № 8072, укладеного між ТОВ КБ «АРМА» та ТОВ «Українська боргова компанія», відповідно до якого останній набув права нового Іпотекодержателя відповідно трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Під час перевірки відомостей відносно майна, що перебуває в приватному обтяженні Позивача, а саме що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що 14 лютого 2014 року Реєстраційна служба Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області здійснила зміну власника на ? частину трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] на [PERSON] на виконання рішення Фастівського міскрайонного суду Київської області по справі № 2-894/11 від 01.06.2011р. Після виконання рішення суду, шляхом зміни власника, реєстратор здійснив перенесення на ? частину квартири, що вже належить на праві власності [PERSON] приватні обтяження Позивача. Крім того, судом встановлено, що ТОВ КБ «Арма» 15.12.2010 року вже зверталось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів та звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.102-104), та направляло вимогу про усунення порушень основного зобов»язання за договором про іпотечний кредит 17/02-N/336 22.10.2010 року, маючи намір врегулювати спір в досудовому порядку, який станом на 22.10.2010 року вже мав місце. 24.03.2015 року відповідач за первісним позовом [PERSON] подала до суду заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, мотивуючи тим, що згідно вимоги №2933 від 22.10.2010 року ТОВ КБ «Арма» в особі ліквідатора Славкіної М.А. кредитор застосував право передбачене п.п.5.2.4 та п.5.3.3 Договору про іпотечний кредит №17/02-N/336 від 25.07.2007 року і у позичальника [PERSON] виникло зобов»язання повернути отримані нею кредитні кошти на протязі тридцяти днів. Вимога була отримана [PERSON] 28.10.2010 року, а тому строк виконання сплив 28.11.2010 року. Зазначені обставини підтверджені [PERSON] документально (а.с.102-107). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно ч.1 ст.261 цього ж кодексу за загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або особу яка його порушила. Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно до ч.1 ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплинула і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладання стягнення на заставлене майно тощо). Тому, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що оскільки ТОВ «Українська боргова компанія» звернулась до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки

Outcome: dismissed