Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Заявник 31січня 2020 року звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Від заявника та її представника надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. Від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, проаналізувавши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наприкінці 2019 року [PERSON] звернулась до ГУ ПФУ в Полтавській області (Відділення обслуговування громадян Подільського району) з документами, необхідними для призначення пенсії, з метою отримання консультації щодо відповідності зазначених документів вимогам законодавства для призначення пенсії по інвалідності. Під час розгляду документів було виявлено невідповідність записів в трудовій книжці. Так, в трудовій книжці [NUMBER] прізвище [PERSON] після реєстрації шлюбу в 1986 році було помилково виправлено на призвіще « [PERSON] », а потім вірно вказано призвіще « [PERSON] » (на російській мові), тоді як в паспорті зазначено « [PERSON] ». Зазначена невідповідність виникла внаслідок невірного запису прізвища заяника, яке було змінене після одруження. Як пояснив заявнику на особистому прийомі консультант ГУ ПФУ в Полтавській області (Відділення обслуговування громадян Подільського району) зазначені розбіжності у трудовій книжці призведуть до ускладнень в оформленні пенсії через неможливість визначити належність заявнику цих документів, що призведе до відмови в призначенні пенсії. Отже, заявник змушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності їй Трудової книжки [NUMBER] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Як визначено в статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України). Титульний лист Трудової книжки [NUMBER] був заповнений 05.04.1985р. на ім`я [PERSON] . Після одруження [INFO] з [PERSON] прізвище « [PERSON] » було змінене на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 15.03.1986 року (а.с.10) та записом на 10 сторінці паспорту [PERSON] (а.с.7) В Свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER] від 15.03.1986р. та Трудовій книжці [NUMBER] , що заповнена 05.04.1985р.(а.с.9) збігаються прізвище, ім`я та по-батькові « [PERSON] » і дата народження [INFO] . Згідно п. 2.13. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок» № 58 від 29.07.1993 року, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Аналогічна норма існувала в п. 2.12 в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 №252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412, яка не застосовуються з 29.07.1993 року. В той же час, вказані зміни і виправлення у трудовій книжці не виконані належним чином. Замінити трудову книжку, внести до неї будь-які виправлення або засвідчити такі виправлення на даний час неможливо, оскільки законодавством не передбачена можливість заміни трудових книжок замість раніше виданих, неможливе й внесення змін та виправлень до трудової книжки. З липня 2019 року заявник не працює. Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р., при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж. Встановлення даного факту має для заявника [PERSON] юридичне значення, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, а наявність неправильного написання імені перешкоджає органам Пенсійного фонду прийняти трудову книжку для обчислення такого стажу. Отже, в Трудовій книжці [NUMBER] , що заповнена 05.04.1985 р. необхідної для обчислення трудового стажу заявника для отримання пенсії були допущені помилки при внесені зміни запису у трудовій книжці про прізвище, а саме невірно вказано ім`я заявника (дошлюбне [PERSON] ) « [PERSON] » замість « [PERSON] » і виправлення на прізвище « [PERSON] » виконано не належним чином, однак дані документи належать заявнику, а іншим чином внести зміни до трудової книжки у заявника немає можливості. Враховуючи вищевикладене, зміст поданої заяви, а також інші досліджені судом докази, суд вважає заявлені вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved