Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

До суду із позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, третя особа відділ Держгеокадастру у Новомиргородському районі Кіровоградської області про визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування за законом вказавши, що 30 травня 1994 року помер [PERSON]., який за ступенем родинного звязку є рідним батьком позивача. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склав. Мати позивача [PERSON] проживала разом з чоловіком до дня його смерті та фактично прийняла спадщину після його смерті, але не оформила своїх спадкових прав, тобто мати позивача фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. 29 квітня 2013 року помела мати позивача [PERSON], на випадок своєї смерті склала заповіт, відповідно до якого спадкоємцем її майна є її син, тобто позивач [PERSON]. За життя батькові позивача не був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, хоча у списку колгоспників та пенсіонерів КСП «Дружба», які мають право на одержання сертифікатів на земельну частку (пай), його прізвище значиться під № 264. При зверненні позивача до нотаріуса з проханням видачі Свідоцтва про право на власності за законом на земельну частку пай, що перебуває в колективній власності КСП «Дружба», постановою йому було відмовлено так як у нього відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене майно. Просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 30 травня 1994 року, розміром 3,81 га в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП «Дружба», розташованого на території [PERSON] сільської ради Новомиргородського району, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебувало в колективній власності та належало його батькові. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просять суд задовольнити позов та не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області оповіщений про час та місце розгляду у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 30.01.2017 року, в судове засідання не зявився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав. Представник відділу Держгеокадастру у Новомиргородському районі Кіровоградської області у судове засідання не зявився, про місце та час розгляду у справі був повідомлений у встановленому законом порядку що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 20.01.2017 року. Будь яких заяв та клопотань до суду не направив. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди представника позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 05 травня 1994 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть вчиненого [PERSON] сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області актовий запис № 9 від 30 травня 1994 року. За життя [PERSON] працював в колгоспі ім.. Шевченко, згодом колгосп було перейменовано в КСП «Дружба», членом якого він був, що підтверджується архівною довідкою Трудового архіву Новомиргородського району № 369-Б від 09.12.2016 року. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не складав. Мати позивача [PERSON] проживала разом з чоловіком до дня його смерті, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області № 673 від 08.12.2016 року, та фактично прийняла спадщину після його смерті, але не оформила своїх спадкових прав, тобто мати в порядку ст. ст. 549-549 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення правовідносин, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. 29 квітня 2013 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть вчиненого Виконкомом [PERSON] сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області актовий запис № 01 від 01 травня 2013 року. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт відповідно до якого спадкоємцем її майна, а саме: земельної ділянки № 159 площею 2,9366 гектара, що передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, є її син, тобто позивач [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 лютого 2014 року. У відповідності до свідоцтва про народження позивача [PERSON], [INFO], актовий запис № 14 від 04 травня 1956 року, вчинений [PERSON] сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області в графі батько зазначено [PERSON], а в графі мати зазначено [PERSON]. Отже, [PERSON], який помер 30 травня 1994 року, являється рідним батьком позивача [PERSON] та відповідно спадкоємцем по закону після смерті свого батька. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. В судовому засіданні встановлено, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. За життя батькові позивача [PERSON] не був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, хоча у списку колгоспників та пенсіонерів КСП «Дружба», які мають право на одержання паю землі до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Дружба» серії КР № 00006 [PERSON] занесений за № 264, що підтверджується інформацією відділу Держгеокадастру у Новомиргородському районі Кіровоградської області від 07.12.2016 року № Б-191/0-116/19-16. При зверненні позивача до нотаріуса з проханням видачі Свідоцтва про право на власності за законом на земельну частку пай, що перебуває в колективній власності КСП «Дружба», та за життя належав [PERSON]О, постановою Новомиргородської районної державної нотаріальної контори від 09 лютого 2017 року № 96/02-31 йому було відмовлено так як у нього відсутній правовстановлюючий документ на майно, необхідний для вчинення нотаріальної дії. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом, а тому в порядку ст. ст. 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258-1261, 1268-1275 ЦК України, суд прийшов до безсумнівного висновку, що позовна заява підлягає задоволенню та вважає за необхідне визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер 30 травня 1994 року, розміром 3,81 га в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП «Дружба», розташованого на території [PERSON] сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебувало в колективній власності та належало [PERSON]. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved