Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Апеляційного суду Одеської області від 28.04.2005 року у розмірі 117 грн. на кожну дитину до 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину. Свої вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16.11.2005р. За час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 28.04.2005 року, (справа №22-2420/2005) стягунуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 117 грн. на кожну дитину, щомісячно з 19.07.2004р. по 10.05.2022р. На теперішній час позивачка не працює, в неї відсутній стабільний дохід, коштів, які сплачує відповідач на утримання дітей не є достатнім для забезпечення гармонійного\~розвитку дітей. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. У судове засідання позивачка не явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. В прохальній частині позову просила розгляд справи провести за її відсутності. 12.02.2019р. відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, однак, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1000 грн. 10.10.2018р. від відповідача надійшов відзив, в якому просив задовольнити позов частково, а саме визнав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн. на двох дітей. Свій відзив обґрунтував тим, що він є інвалідом 3-ої групи з дитинства, отримує пенсію в розмірі 1452 грн., інших доходів не отримує. Крім того, на його утриманні перебувають батьки, батько є також інвалідом 3-ої групи, мати пенсіонерка та отримує пенсію у розмірі 1435 грн. Батьки не працевлаштовані. Враховуючи його стан здоровя, матеріальне положення та те, що на його утриманні перебувають батьки-пенсіонери, він не зможе сплачувати аліменти у розмірі 2027 грн. щомісячно на двох дітей. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16.11.2005р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, видане Другим Приморським відділом РАЦС Одеського МУЮ, актовий запис№ 301 (а.с.4). За час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтвержується свідоцтвом про народження (а.с.5,6). Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 28.04.2005 року, (справа №22-2420/2005) стягунуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 117 грн. на кожну дитину, щомісячно з 19.07.2004р. по 10.05.2022р. (а.с.9-10) Згідно довідки Центра зайнятості Суворовського району м. Одеси № 445 від 27.06.2018р. [PERSON] перебуває на обліку як безробітна (а.с.7). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У звязку з прийняттям 03.07.2018 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», внесені зміни в частину 2 ст. 182 СК України, зокрема, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач заперечує у задоволенні позову, однак, разом з тим просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1000 грн. на двох дітей, тобто по 500 грн. на кожну дитину щомісячно. На підтвердження своїх слів відповідачем не надано суду жодних доказів за зазначеними у відзиві підставами для відмови у задоволенні позову, а саме: не надано жодного доказу щодо неспроможності працювати та отримувати дохід; не надано витягу з Державному реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність/відсутність нерухомого майна, та не надано жодного підтвердження про відсутність майна та майнових прав, у тому числі рухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази щодо відсутності можливостей отримання доходів відповідачем та участі в утриманні своїх дітей. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2019 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень; згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік». Суд встановив, що ухвалюючи 28 квітня 2005 року рішення № 22-2420/2005, суд виходив з необхідності та можливості встановити розмір аліментів, які стягуються з відповідача у розмірі 117 грн. Наразі, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку збільшився та становить 2027 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зросли потреби дітей, значно збільшилися встановлений прожитковий мінімум на дітей, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, обмеженість матері у можливості отримувати додаткових дохід, не визнання відповідачем позовних вимог, та жодним чином не обґрунтовано та фактично не доведено відповідачем такого не визнання, суд вважає, що є підстави для збільшення розміру визначених раніше судом аліментів до 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожного, не є завищеними в нинішніх умовах проживання, відповідають засадам розумності і справедливості з урахуванням віку малолітньої дитини та її потребам. Даний факт суд розцінює як наявність випадку, передбаченого СК України, який визначений ст. 192 СК України, як підстава для зміни розміру аліментів, в даному випадку в сторону збільшення їх суми. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та задовольняє їх повністю.

Outcome: approved