Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулося ТОВ 2P Commercial Agency s.r.o. з вказаним позовом в якому зазначено, що 13 січня 2014 року між ТОВ 2P Commercial Agency s.r.o. та [PERSON] був укладений договір позики, за яким останній отримав у борг грошові кошти в сумі 20\~000 доларів США та зобовязався їх повернути в строк до 31 січня 2014 року, про що останній написав боргову розписку. Свої зобовязання за цим договором [PERSON] належним чином не виконав, в обумовлений договором строк борг не повернув, на відповідні вимоги не реагує. За таких обставин, просить стягнути з відповідача на користь 2P Commercial Agency s.r.o. суму боргу у розмірі 468\~000 гривень (суму боргу у розмірі 20\~000 доларів США, у перерахунку на національну валюту станом на 06 квітня 2015 рік), а також 3% річних за час прострочення виконання грошового зобовязання станом на 16 квітня 2015 рік у сумі 16\~885,44 гривень, а також судовий збір у сумі 3\~654,00 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про перенесення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, та постановити у справі заочне рішення. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 13 січня 2014 року [PERSON] взяв у борг у ТОВ 2P Commercial Agency s.r.o. 20\~000 доларів США та зобовязався повернути вказану суму у строк до 31 січня 2014 року. Вказане підтверджено представленою суду розпискою позичальника. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та представленою розпискою посвідчено передання позивачем відповідачеві 13 січня 2014 року грошової суми у розмірі 20\~000 доларів США. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За змістом ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданої розписки [PERSON] зобовязався перед ТОВ 2P Commercial Agency s.r.o. повернути борг до 31 січня 2014 року. Згідно положень ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Як встановлено в судовому засіданні у позивача на теперішній час знаходиться оригінал виданої [PERSON] боргової розписки, що свідчить про те, що останній не виконав свої зобовязання та не повернув позичальнику свій борг. За таких обставин, вимоги позивача з приводу повернення суми позики з урахуванням 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 3% річних за час прострочення виконання грошового зобовязання за період з 01 лютого 2014 року по 16 квітня 2015 рік (згідно заявлених позовних вимог) становить 723,29 доларів США (20\~000 *3% * 440 днів/ 365 *100%). Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України). Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, Закон України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобовязання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання є національна валюта України гривня. Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобовязання, передбачені, зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при застосуванні статті 625 ЦК України. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договорами позики від 13 січня 2014 року у національній валюті України (гривні) станом на день постановлення рішення суду у розмірі, еквівалентному 20\~000 доларів США (сума боргу) та 723,29 доларів США (3% річних). Таким чином сума заборгованості, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ 2P Commercial Agency s.r.o. за договором позики від 12 січня 2014 року становить: сума основного боргу - 425402 гривень (20\~000 доларів США * 21,2701 гривень (офіційний курс 1 долар США до гривні станом на 08.10.2015 рік); сума 3% річних за період з 01.02.2014 по 16 квітня 2015 рік - 15384,45 гривень (723,29 доларів США * 21,2701 гривень (офіційний курс 1 долар США до гривні станом на 08.10.2015 рік). Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial