Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: диплому [NUMBER] Криворізького державного педагогічного університету від 14.06.1991; договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 21.08.1995 та технічного паспорту на вказану квартиру. Заява обґрунтовується тим, що 14.06.1991 Криворізьким державним педагогічним інститутом заявнику були видано диплом [NUMBER] про те, що вона закінчила вищевказаний інститут та обрала спеціальність вчителя трудового навчання. В дипломі було зроблена помилка в прізвищі заявника, а саме було вказано « [PERSON] » замісто вірного « [PERSON] ». Заявником також зазначається, що 21.08.1995 між нею та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якушевою Г.С., в якому була допущена помилка при зазначення прізвища заявника, а саме зазначено « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », також 21.08.1995 було зроблено запис власника квартири та вписано в технічному паспорті прізвище власника « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Посилаючись у заяві на те, що встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу має для неї юридичне значення, оскільки надає їй можливість вільно розпорядитись своєю власністю, а встановлення факту належності надає їй можливість оформити пенсію, у заяві й заявлено відповідні вимоги. Учасники справи не скористалися правом брати участь у судовому засіданні; заявник в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутність, заяву підтримала повністю та просила її задовольнити; заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в поданих поясненнях просили провести розгляд справи без участі їхнього представника. Судом встановлено, що 14.06.1991 заявник отримала диплом серії [NUMBER] про закінчення Криворізького державного педагогічного інституту за спеціальністю «Загальнотехнічні дисципліни і праці» та присвоєння кваліфікації вчителя трудового навчання і загально технічних дисциплін (а.с.18). Відповідно до вказаного диплому прізвище заявника російською мовою зазначено « [PERSON] », а українською мовою « [PERSON] ». Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 21.08.1995 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якушевою Г.С. за реєстровим № 3335, прізвище покупця (заявника) квартири [ADDRESS] (після перейменування [ADDRESS] ) зазначено « [PERSON] » (а.с.12-14). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 16.06.1998 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, копія якого наявна в матеріалах справи, прізвище заявника є « [PERSON] », яке їй було присвоєно внаслідок укладення шлюбу 27.12.1979 з [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 27.12.1979 Відділом ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська під актовим записом № 2447 (оформлене російською мовою); прізвище чоловіка заявника українською мовою є « [PERSON] », що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.08.1959, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.15-17, 19). Державним реєстратором прав на нерухоме майно Каско О . В . 19.09.2019 було винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №48757449, оскільки заяву про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] подано [PERSON] , проте, відповідно до договору купівлі-продажу від 21.08.1995, вказану квартиру купила [PERSON] (а.с.25). Дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення зяави частково, виходячи з наступного. Відповідно до приписів п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, по має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України (п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 16.06.1998 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, копія якого наявна в матеріалах справи, прізвище заявника є « [PERSON] », яке їй було присвоєно внаслідок укладення шлюбу 27.12.1979 з [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 27.12.1979 Відділом ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська під актовим записом № 2447 (оформлене російською мовою); прізвище чоловіка заявника українською мовою є « [PERSON] », що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.08.1959, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.15-17, 19). Як встановлено судом, паспорт громадянина України, згідно з яким прізвище особи зазначено « [PERSON] », заявником отриманий після укладення цивільно-правової угоди (договір купівлі-продажу від 21.08.1995 р.) та після отримання диплому (14.06.1991). За наведених вище встановлених судом обставин та підстав, вочевидь, що підтвердження факту, що саме [PERSON] , [INFO] , належить договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] , від імені якої за дорученням діяла [PERSON] , та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якушевою Г.С., за реєстровим № 3335, а також той факт, що диплом серії [NUMBER] від 14.06.1991, реєстраційний №74, про закінчення Криворізького державного педагогічного інституту за спеціальністю «Загальнотехнічні дисципліни і праці» та присвоєння кваліфікації вчителя трудового навчання і загально технічних дисциплін, належить саме [PERSON] , [INFO] . На переконання суду, вказані розбіжності у написанні прізвища заявника викликані різним перекладом прізвища з російської мови на українську службової особи відповідного органу. Відтак, беручи до уваги вищевказані норми процесуального закону та зважаючи на ті обставини, що встановлення юридичного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право власності, а також право на отримання пенсії, та зазначені факти суд визнав доведеними, заява в частині встановлення факту належності договору купівлі - продажу квартири та диплому підлягає задоволенню. Щодо встановлення факту належності [PERSON] технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 04.12.1992 Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації №2» Дніпропетровської обласної ради, то суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви у цій частині, оскільки, як зазначалося вище, до компетенції суду віднесено розгляд справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів відповідній особі. Однак, технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна не може вважатись правовстановлюючим документом, оскільки він не встановлює та не засвідчує речові права особи щодо певного майна, та не породжує для неї відповідних обов`язків. Такий документ містить у собі інформацію суто технічного характеру у вигляді основних відомостей про об`єкт нерухомого майна, а тому в задоволені заяви в цій частині необхідно відмовити, оскільки вказана вимога не ґрунтується на законі. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються (ч. 7 ст. 294 ЦПК України).

Outcome: partial