Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] з позовною заявою у якій просить визнати відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 05 червня 2006 року № 292 на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . В будинку по вищевказаної адреси зареєстрований відповідач [PERSON] [INFO] . Однак за місцем реєстрації відповідач [PERSON] вже тривалий час не проживає. Відповідач за комунальні послуги у її будинку не сплачує, участі в проведенні ремонтних робіт не приймає. Оскільки, відповідач залишається фактично зареєстрованим у її будинку, але не проживає в ньому, у неї виникають проблеми у вигляді сплати надмірних платежів за комунальні послуги, які нараховуються також і на відповідача, що становить для неї суттєві перепони у розпорядженні своїм нерухомим майном, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] до суду не зявилась , однак повідомила у своєї заяві про можливість розгляду справи без її участі, просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, [PERSON] до судового засідання не з`явився 15.01.2020 року на 13 год. 30 хв. та 05.02.2019 року на 11 год. 30 хв., хоча був належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив яку слід вважати неповажною. Відзиву з запереченнями не подав. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог від Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області до суду не з`явився, однак було повідомлено, про можливість розгляду справи без його участі вважає, що заява позивача обґрунтована та законна, проти її задоволення не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі Дослідивши письмові матеріали справи слід прийти до висновку про задоволення заявлених позовних вимог виходячи з наступного. Згідно копії паспорту позивача, [PERSON] , вона є громадянкою України.(а.с. 6-7) Згідно копії паспорту відповідача, [PERSON] , він є громадянином України.(а.с. 12) Як слід з довідки виданої виконавчим комітетом Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області 03.06.2019 року № 609 за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] . (а.с. 15) Відповідно до акту обстеження побутових умов проживання № 1132 виданого 16.10.2019 року виконавчим комітетом Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області виявлено що [PERSON] фактично у житловому будинку [ADDRESS] з 24 липня 2017 року не проживає. (а.с. 16) Згідно з копії свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 05 червня 2006 року № 292 на праві приватної власності [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] (а.с. 8) Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, позивачем доведено, що вона є власником будинку [ADDRESS] , де залишається зареєстрованим відповідач, [PERSON] , який з 24 липня 2017 року не проживає в будинку. Саме реєстрація відповідача у вказаному будинку чинить перешкоди у здійснення позивачем права вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку, які нараховуються і на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі й на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.. Згідно висновку, який викладено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57 цс 11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як слід з ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом було встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, тобто є такою що втратила право користування будинком належним на праві власності позивачу.

Outcome: approved