Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

ДП «ГАЗ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» звернулося до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що між Споживачем [PERSON] та Постачальником ВАТ «Мелітопольгаз» 15.03.2013 року було укладено договір № Г3196 про надання населенню послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS]. На виконання вимог Правил № 2246 працівниками ВАТ «Мелітопольгаз» на протязі 2014 - 2016 років проводилось контрольне зняття показників лічильника газу. Оскільки Споживач не сплачував за послуги з газопостачання, утворилась заборгованість в сумі 10612 грн 95 коп. Відповідач неодноразово попереджався про необхідність сплатити заборгованість за спожитий газ. Перше попередження, яким Споживач був повідомлений також про дату припинення газопостачання в разі несплати заборгованості (19.11.2015 року), отримано 21.10.2015 року. Однак, на дату вказану у попередженні (19.11.2015 року), представникам ПАТ «Мелітопольгаз» не було надано доступ до приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу для припинення газопостачання, про що складено акт-претензію № 291 від 19.11.2015 року. 26.02.2016 року Відповідачу на адресу: [ADDRESS], було видано попередження про необхідність сплати заборгованості та повідомлено про дату припинення газопостачання в разі несплати заборгованості. Однак, на дату вказану в попередженні в доступі до об'єкта споживача знову було відмовлено, про що складено акт. 30.06.2016 року Споживачу було припинено постачання природного газу, про що складено акт про відключення та зафіксовано показники газового лічильника в розмірі 5896 м3 (спожито 17 м3 на суму 116 грн 94 коп). Сплату за спожитий природний газ Відповідач не проводив, а тому утворилась заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 14075 (чотирнадцять тисяч сімдесят п'ять) грн 46 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] складає: заборгованість за спожитий природний газ 14075грн 46 коп + збитки, завдані газопостачальному підприємству 6297грн 72 коп + збитків від інфляційних втрат 2097грн 42 коп + 3% за користування грошовими коштами 455грн 04 коп + пеня за прострочення суми платежу 1365грн 01 коп = 24290грн 65 коп. Станом на 29.05.2018 року [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ, пеню, за порушення строків сплати, а також три відсотки річних сплачені в повному обсязі, тому позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача збитки, завдані газопостачальній організації в розмірі 6297,72грн.; збитки від інфляційних втрат у сумі 2097,42грн; та судові витрати які він поніс при зверненні до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнений позов підтримую в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'вилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнений позов визнає в повному обсязі та у зв'язку із скрутним матеріальним становищем просить суд розстрочити їй на два роки виплату заборгованості. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає уточнений позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.1 ч.1 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні, між Споживачем [PERSON] та Постачальником ВАТ «Мелітопольгаз» 15.03.2013 року було укладено договір № Г3196 про надання населенню послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-9). Згідно п.1, 28 Договору, виконавець зобов'язується безперервно надавати споживачеві послуги з газопостачання природного газу для побутових потреб, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених договором. Споживач зобов'язаний вносити своєчасно та в повному обсязі плату за надані послуги відповідно до умов зговору. Судом встановлено, що відносини між газопостачальними, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг; з газопостачання №2246 від 9 грудня 1999 року, та Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2496 від 30.09.2015 року. Так п.17 Правил № 2246 передбачено, що розрахунковим періодом для визначення розміру плати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на перше число місяця, що настає за розрахунковим та зазначається споживачем у платіжних документах. Так п.33 Правил № 2246 зобов'язує газорозподільне підприємство проводити не менше ніж один раз на шість місяців контрольне зняття показань лічильників газу у споживачів відповідно до затверджених графіків. Згідно матеріалів справи працівниками ВАТ «Мелітопольгаз» в період 2014-2016 року проводились контрольні зняття показників лічильника газу за адресою відповідача [PERSON]: [ADDRESS] та зафіксовані показники приладу обліку (а.с.11-15): -в грудні 2014 року зафіксовано 2852 м3. Обсяг спожитого природного газу склав 524 м3. Заборгованість склала 570 грн 60 коп. -протягом 2015 року в березні показники лічильника газу склали 4065 м3, спожито 1213 м3 природного газу на суму 1320 грн 96 коп; в грудні показники лічильника газу склали 4559 м , спожито 494 м природного газу на суму 1778 грн 40 коп. -протягом 2016 року в лютому показники лічильника газу склали 5527 м , спожито 968 м3 природного газу на суму 4424 грн 86 коп; в травні показники лічильника газу склали 5879 м3, спожито 352 м3 природного газу на суму 2518 грн 13 коп. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] не сплачувала за послуги з газопостачання, утворилась заборгованість в сумі 10612 грн 95 коп. Згідно ст.ст.17, 20 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року Споживач зобов'язаний забезпечувати доступ представникам виконавця послуг до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем для профілактичних оглядів. Відповідно до п.22 Правил №2496 Споживач зобов'язаний: безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників постачальника після пред'явлення ними відповідних службових посвідчень. Так 21.10.2015 року відповідачу [PERSON] було направлено попередження №Г3196 про дату припинення газопостачання в разі несплати заборгованості до 19.11.2015 року. На дату вказану у попередженні (19.11.2015 року), представникам ПАТ «Мелітопольгаз» не було надано доступ до приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу для припинення газопостачання, про що складено акт-претензію № 291 від 19.11.2015 року. Другий примірник Відповідачу було направлено поштою та отримано, про що свідчить поштове повідомлення від 23.11.2015 року (а.с.16,18). Відповідно до п.29 Правил №2246 Споживач зобов'язаний: безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників постачальника після пред'явлення ними відповідних службових посвідчень,зокрема, для: відключення та заміни газових приладів і пристроїв, усунення порушень і несправностей в їх роботі, проведення технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання і дворових газопроводів, перевірки показань лічильників газу, наявності та цілості пломб на них. Так 25.02.2016 року відповідачу [PERSON] було видано друге попередження про необхідність сплати заборгованості та повідомлено про дату припинення газопостачання в разі несплати заборгованості до 21.03.2016р. Однак, на дату вказану в попередженні в доступі до об'єкта споживача знову було відмовлено, про що складено акт-претензію №87 від 21.03.2016 року. Другий примірник Відповідачу було направлено поштою (а.с.17, 18). Відповідно до п.6 Правил №2246 газопостачання на об'єкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється, в тому числі, у разі несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання. 30.06.2016 року відповідачу [PERSON] було припинено постачання природного газу, про що складено акт про відключення та зафіксовано показники газового лічильника в розмірі 5896 м3 (спожито 17 м на суму 116 грн 94 коп) (а.с.19). Згідно наданого розрахунку станом на 30.06.2016р. заборгованість відповідача [PERSON] за спожитий природний газ складає 14075грн 46 коп.(а.с.20). Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКЕКП від 30.09.2015 року №2496 (Правила №2496), що набули чинності 27.11.2015 року постачальник природного газу має право вимагати від побутового споживача відшкодування збитків, у тому числі, у разі відмови в доступі до об'єкта споживача, в результаті чого постачальник не здійснив опломбування запірних пристроїв перед газовими приладами споживача-боржника, або Оператор ГРМ не здійснив припинення йому розподілу природного газу. Згідно наданого розрахунку відшкодування збитків від 19.09.2016 року, розмір збитків складає 6297,72 грн. (а.с.21). Згідно п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно постанови КМУ №2496 п. III п. 19 порушення споживачем строків оплати за договором постачання природного газу споживач сплачує за вимогою постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який ; планується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день простроченого платежу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] складає: заборгованість за спожитий природний газ - 14075грн 46 коп.; збитки, завдані газопостачальному підприємству - 6297грн 72 коп.; збитки від інфляційних втрат - 2097грн 42 коп.; 3% за користування грошовими коштами - 455грн 04 коп.; пеня за прострочення суми платежу - 1365грн 01 коп. Станом на 29.05.2018 року [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ, пеню, за порушення строків сплати, а також три відсотки річних сплачені в повному обсязі, а тому її заборгованість складається з: збитків, завданих газопостачальній організації в розмірі 6297,72грн.; збитків від інфляційних втрат у сумі 2097,42грн., а всього збитки в сумі 8395,14грн. Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, те, що відповідач не належно виконує свої зобов'язання по сплаті за послуги по постачанню газу, заборгованість на даний час погашена частково, відповідач уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача збитки, завдані газопостачальній організації та збитків від інфляційних втрат. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1600грн.00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Відповідно до ч.3,5 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Враховуючи те, що [PERSON] в силу майнового стану не має можливості сплатити в повному обсязі збитки в сумі 8395,14грн., а також враховуючи згоду представника позивача на таку розстрочку виконання рішення суду, суд вважає можливим розстрочити виконання судового рішення із зобов'язанням [PERSON] на протязі 12 місяців щомісячно здійснювати часткове погашення заборгованості у розмірі 699,60грн. до 08 числа кожного місяця, встановивши останнім днем погашення боргу в повному обсязі 08 червня 2019 року.

Outcome: approved