Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 12 серпня 2015 року помер її вітчим [PERSON], після смерті якого спадщину за законом прийняла вона (позивач), подавши заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори у встановлений шестимісячний термін. До спадкового майна померлого належать ? частина земельної ділянки площею 0,1732 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224283201:01:009:0008, та ? частина земельної ділянки площею 0,2500 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3224283201:01:009:0007, які належали [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. Оформити свої спадкові права на дані земельні ділянки вона (позивач) позбавлена можливості, оскільки державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори 9 жовтня 2017 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки через відсутність державної реєстрації права власності на них за [PERSON]. Вказані земельні ділянки внесені до Державного земельного кадастру і можуть у відповідності до статті 79-1 Земельного Кодексу України бути обєктом цивільних прав. Позивач просить суд визнати за нею право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ? частину вищевказаних земельних ділянок. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявилися, представник позивача подала до суду заяву з зазначенням, що\~ позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність та відсутність позивача. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув, до суду сільська рада подала заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у відсутність представника сільської ради (а.с. 48). Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача [PERSON] сільської ради про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії спадкової справи (а.с. 20-32) 9 вересня 2011 року померла [PERSON] (а. с. 28), після смерті якої спадщину за законом прийняли дочка [PERSON] (позивач) та чоловік спадкодавиці [PERSON], як спадкоємці першої черги, подавши заяви до Ставищенської районної державної нотаріальної контори у встановлений шестимісячний строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261, 1269 ч. ч. 1, 2, 1270 ч. 1 ЦК України (а. с. 20, 20 зв.), які успадкували по ? частині житлового будинку в селі Іванівка Ставищенського району Київської області по вулиці Убариській (бувша Жовтнева), 5 та ? частині земельної ділянки за цією ж адресою для будівництва і обслуговування житлового будинку загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер 3224283201:01:009:0007, та ? частині земельної ділянки за цією ж адресою для ведення особистого селянського господарства площею 0, 1732 га, кадастровий номер 3224283201:01:009:0008. 27 червня 2012 року Ставищенська районна державна нотаріальна контора за реєстром № 975, 979, 983 та 985 видала позивачу [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки (а.с. 28 зв., 30 зв., 31, 32 зв.) та позивач зареєструвала своє право власності на обидві ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 10-11) та Державному земельному кадастрі про земельну ділянку (а.с. 12-17). Відповідно копії спадкової справи (а.с. 34-37) 12 серпня 2015 року помер [PERSON] (а. с. 35 зв.). Спадщину після його смерті прийняла позивач, як спадкоємець четвертої черги, оскільки відповідно до рішення Ставищенського районного суду Київської області від 21 листопада 2016 року (а.с. 36) постійно проживала із спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини, подавши відповідну заяву до Ставищенської районної державної нотаріальної контори у встановлений шестимісячний строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1264, 1269 ч. ч. 1, 2, 1270 ч. 1 ЦК України (а. с. 34.) Після смерті [PERSON] до складу його спадкового майна наряду з іншим відносяться по ? частині двох вищевказаних земельних ділянок по вулиці Убариській, 5 для будівництва і обслуговування житлового будинку, та ведення особистого селянського господарства, які спадкодавець успадкував після смерті [PERSON] Проте, [PERSON] за життя право власності на зазначені земельні ділянки не зареєстрував Постановою від 3 жовтня 2017 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори відмовила\~ позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки через відсутність реєстрації права власності на вказані земельні ділянки (а.с. 18). Відповідно до висновків експерта від 1 листопада 2017 року вартість 1/2 частини вищевказаної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 15109, 90 грн. (а.с. 38), вартість 1/2 частини вищезазначеної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 3492, 05 грн. (а.с. 39). У відповідності до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Як встановлено ч.1, ч. 5 статті 1268 ЦК України (16.01.2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив державної реєстрації свідоцтва про право на спадщину (ст. 1299 ЦК). Згідно ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 79 Земельного Кодексу України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості). У відповідності до вимог статті 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповідно п. „а ч. 1 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав. Таким чином, враховуючи що спадкодавець [PERSON] за життя набув право на спадщину на ? частину вищевказаних\~ земельних ділянок, які він успадкував після смерті [PERSON] (а. с. 31, 32 зворот), проте, не здійснив державну реєстрацію права власності на них, а після смерті\~[PERSON] право на спадщину на дані земельні ділянки набула позивач, та\~ враховуючи, що вказані земельні ділянки внесені до Державного земельного кадастру і можуть у відповідності до статті 79-1 Земельного Кодексу України бути обєктом цивільних прав, що підтверджується витягами з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а. с. 12-17),\~ і відповідачем позов визнається, - він підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ? частину зазначених земельних ділянок. Оскільки [PERSON] сільська рада до предявлення позову про визнання права на спадщину за законом та в судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обовязок\~ по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved