Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на її утриманні перебуває неповнолітній син: [PERSON], [INFO], який потребує матеріальної допомоги, а відповідач, що є батьком дитини, матеріальну допомогу надає рідко і в незначному розмірі, хоча працездатний і за станом здоров'я може надавати матеріальну допомогу, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 1000 гривень, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності , позовні вимоги підтримує і просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце розгляду справи згідно ст.74 ЦПК України був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Так, судом встановлено наступні факти: Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с.5). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2064 (а.с.4). [PERSON], [INFO] проживає спільно з позивачем [PERSON] в [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 495 від 09.08.2017 року та Актом щодо проживання [PERSON] від 01.08.2017 року , виданих Іванковецькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області (а.с.6-7). В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених стеттею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.ст.181, 183 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В силу вимог положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов'язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дитини, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину. Мінімальний розмір на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Як вбачається із пояснень позивача, наданих нею в позовній заяві, та матеріалів справи, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає рідко і незначному розмірі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, беручи до уваги те, що вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання дитині не надає, а також враховуючи розмір аліментів, які просить стягнути позивач, ненадання суду відомостей відповідачем про свій стан здоров'я, наявність інших утриманців, беручи до уваги норму законодавства про рівні обов'язки батьків щодо утримання дитини, виходячи з забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, в зв`язку з чим необхідно стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дитина - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі 1000 гривень, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь держави 640 гривень судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved