Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

До суду звернувся представник ТОВ «Дієса», яке є самостійним господарюючим субєктом, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля електропобутовими у власних магазинах товарами під торговою маркою «Ельдорадо», з позовом до [PERSON] про відшкодування, заподіяної підприємству, шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що продавцем непродовольчих товарів [PERSON] виявлено недостачу у касі в сумі 6500 грн. після виконання нею обовязків касира 28.12.2014. [PERSON] прийнята на посаду продавця непродовольчих товарів відповідно до наказу №1691-К від 14.07.2014, з якою також підписано договір про повну матеріальну відповідальність та ознайомлено з посадовою інструкцією, затвердженою наказом №6 від 21.04.2011. Пунктом 4.10 Посадової інструкції визначено, що продавець непродовольчих товарів повинен, зокрема, працювати при необхідності на контрольно-касовій машині, враховуючи чеки (гроші) і здавати їх у встановленому порядку, завіряти суми реалізації з показаннями касових лічильників. 29.12.2014 під час проведення внутрішньої перевірки встановлено, що 28.12.2014 обовязки касира згідно пункту 4.10 посадової інструкції виконувала продавець непродовольчих товарів [PERSON] Приблизно о 16.00 28.12.2014 в присутності співробітника охорони [PERSON] [PERSON] звіряючи наявні грошові кошти з обліковими даними каси, надлишків або недостач не зафіксовано. Приблизно о 17 год. 45 хв. [PERSON] самостійно перерахувала наявні кошти в касі магазину та виявила недостачу в 6500 грн. про що повідомила працівників магазину. Позивач зазначає, що під час перегляду архіву відеоспостереження встановлено, що [PERSON] в період часу з 17 год. 30 хв. по 17 год. 33 хв. здійснила обмін грошових коштів невідомому покупцю, що категорично заборонено внутрішньою інструкцією касира, та видала йому 13000 грн. купюрами по 500 грн. у кількості 26 банкнот, проте кількість банкнот, отриманих від покупця встановити неможливо так як [PERSON] перераховувала їх двічі лише у автоматичному лічильнику банкнот, контрольний перерахунок вручну не проводила. Таким чином внаслідок необережних дій [PERSON] було спричинено шкоду позивачу в розмірі 6500 грн., яка підлягає відшкодуванню. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, що містить зміст позовної заяви. Вказує, що шкода, заподіяна [PERSON] підтверджується відеозаписом з камери спостереження, яка встановлена у приміщенні каси, актами, складеними 28.12.2014 та 29.12.2014 про виявлення недостачі грошових коштів у касі в сумі 6500 гривень. Відповідач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на підстави, зазначені у наданих до суду, запереченнях. Крім того пояснила суду, що працювала продавцем непродовольчих товарів з 14.07.2014 у ТОВ «Дієса» у магазині «Ельдорадо», що знаходиться у м. Кривий Ріг по вулиці Тухачевського, будинок 38. Так як у передноворічний період була велика кількість покупців, продавці працювали з 08:00 до 21:00 в залі та, за проханням старшого касира, підміняли касирів для роботи за касою. 28.12.2014 старший касир [PERSON] була вихідною тому її обовязки виконувала [PERSON], яка попросила [PERSON] попрацювати за касою зранку. О 15:45 відповідач в присутності охоронця перерахувала гроші у касі та зробила Х-звіт, все зійшлося та о 16:00 за касу сіла [PERSON] З 16:20 за касою продовжила роботу [PERSON], яка здійснила дві продажі та один розмін після чого о 17:34 зробила Х-звіт звірила дані із перерахованими грошима у касі та виявила недостачу у сумі 6483 гривень, про що одразу повідомила виконуючого обовязки старшого касира [PERSON], яка також перерахувала гроші з каси, впевнившись, що є недостача згідно із даними компютера. Переглянувши відео з камери спостереження [PERSON] припустила, що у процесі розміну купюр було допущено невірний розрахунок та видано більшу суму, ніж було надано чоловіком. Відповідач пояснила, що отримала від невідомого чоловіка пачку купюр номіналом 100 гривень, яку поклала у автоматичний лічильник банкнот, який показав, що було 130 банкнот, у сумі 13000 гривень, тому [PERSON] видала 26 купюр номіналом 500 гривень. Вважає, що у її діях не було необережності або неуважності, тому винною у виникненні недостачі себе не рахує, проте вважає, що такі дії з боку керівництва є вимаганням коштів, про що зверталася із заявою до міліції та директора магазину. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, стверджуючи, що немає жодних підтверджень, що сума недостачі зявилася в результаті роботи за касою [PERSON], адже за день за касою почергово перебувало декілька працівників, які передавали вміст каси без складання актів прийому-передачі матеріальних цінностей. [PERSON] сіла за касу після [PERSON] також без акту прийому-передачі. Крім того, вважає, що недостача могла виникнути із-за системних збоїв, так як така ситуація вже мала місце раніше і було встановлено, що причиною недостачі став збій у компютерній системі. Зауважив, що у відеозаписі з камери спостереження є вилучені фрагменти в період часу з 15:46:20 по 16:47:31 28.12.2014, що саме співпадає з часом скоєння, заявленої позивачем недостачі. Крім того, звертає увагу, що ТОВ «Дієса» не зберігає відеозаписи з камер спостереження, як це передбачено законодавством. Крім того, позивачем 06.01.2015 подано заяву до Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, проте кримінальне провадження було закрите у звязку зі встановлення відсутності складу кримінального правопорушення. Свідок [PERSON], у судовому засіданні пояснив, що є другом [PERSON], тому 29.12.2014 приблизно о 17:40 вона йому зателефонувала та повідомила, що на роботі з неї вимагають гроші у сумі 6500 гривень, які виявилися недостачею у касі. Також сказав, що він приїхав до магазину «Ельдорадо» та був там разом з [PERSON] до закриття магазину. Разом із [PERSON] переглядали відео з камери спостереження, з якого він не побачив порушень в діях [PERSON] Міліцію не викликали та ніяких пояснень [PERSON] не писала. Свідок [PERSON], у судовому засіданні сказала, що є продавцем-консультантом у цьому ж магазині та у відсутність старшого касира виконувала роботу, як заступник старшого касира. Пояснила, що [PERSON] поєднувала роботу та навчання, тому не вникала у процес роботи на касі та в залі, часто відпрошувалась у звязку з навчанням. Із-за такого відношення до роботи вона здійснила розмін грошей, що недопустимо, та видала покупцю більшу суму, ніж отримала. Підтвердила, що за касою протягом дня працювало декілька осіб, не лише [PERSON], проте так, як саме вона виявила недостачу та здійснювала розмін, який видно на відео з камери спостереження, отже, вважає, що саме [PERSON] є винною у недостачі коштів. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до такого. Згідно виписки з наказу №1691-К від 14.07.2014 [PERSON] прийнята на роботу продавцем непродовольчих товарів (а.с. 10). 14.07.2014 [PERSON] підписано посадову інструкцію (а.с. 11-13) та договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с. 14). Інвентаризацією станом на 21 год. 25 хв. 28.12.2014 встановлено обєм коштів з даних Х-звіту нуль гривень, з фактичної наявності грошових коштів нуль гривень, з даних покупюрного опису нуль гривень. В акті б/н про результати інвентаризації наявності грошових коштів, які зберігаються в ящику касового апарату (РРО) зазначено, що надлишків та недостачі немає (а.с. 67-70). Акт підписали директор [PERSON] та член комісії [PERSON] Від підпису даного акту та надання пояснень [PERSON] відмовилася, про що складено акт 29.12.2014 та підписано [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 66). В акті №28/12/14 про результати інвентаризації наявності грошових коштів, які зберігаються в сейфі старшого касиру/приміщенні каси станом на 21 год. 25 хв. 28.12.2014 встановлено, що по обліковим даним (касова книга) 7383 грн. 93 коп., а фактично наявні грошові кошти 883 грн. 93 коп., що підтверджено покупюрним описом (а.с. 73), надлишків немає, а недостача складає 6500 грн. [PERSON] підписали директор [PERSON], член комісії [PERSON] та в.о. старшого касиру [PERSON] В поясненнях вказано, що недостача в сейфі виникла в результаті того, що [PERSON] здала зміну із недостачею в розмірі 6500 грн. (а.с. 71-72). Згідно вкладного листа касової книги надходження за день склали 220811 грн. 83 коп., видаток 247700 грн. 00 коп., а залишок на кінець дня 7383 грн. 93 коп. (а.с. 74). Постановою Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015040730000058 від 07.01.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрите у звязку зі встановленням відсутності складу кримінального правопорушення (а.с.65). Суд приходить до висновку про безпідставне обґрунтування позовних вимог з посиланням на ч. 1 ст. 1166 ЦК України, оскільки вказані правовідносини є трудовими і відповідно регулюються Кодексом законів про працю України. Згідно зі ст.22 ЦК України збитками є: реальні збитки та упущена вигода. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Протиправною поведінкою відповідача позивач вважає здійснення розміну грошових купюр за касою, проте не доводить, що є причинний зв'язок між такою поведінкою та наявністю недостачі не у касі, а у сейфі (а.с. 71-72). Згідно змісту ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Статтею 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 29.12.1992 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками, у відповідності зі ст.130 КЗпП України відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. Виходячи з вимог ст.15 ЦПК України суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Якщо шкоду заподіяно кількома працівниками, в рішенні суду має бути зазначено, які конкретно порушення трудових обов'язків допустив кожен працівник, ступінь його вини та пропорційна їй частка загальної шкоди, за яку до нього може бути застосовано відповідний вид і межі матеріальної відповідальності. Законом передбачена матеріальна відповідальність працівника за умови спричинення прямої дійсної шкоди, заподіяної протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Однак, з позовної заяви вбачається, що позивач не довів якими саме протиправними діями відповідача заподіяна шкода, оскільки в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт виникнення недостачі грошових коштів в касі магазину через розмін коштів відповідачем. Не доведеним є і причинний зв'язок між діями відповідача та наслідками, які наступили. Крім того, суд враховує в якій обстановці працювала відповідач, а саме: протягом дня постійно змінювалися касири, каса передавалась працівниками один одному без перерахунку залишку коштів в касі, акти приймання-передачі не складалися, тому не можливо встановити в який саме час виникла недостача і від чиїх дій. Аналізуючи всі докази, надані сторонами по справі, пояснення свідків, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що недостача у сумі 6500 грн., заподіяна саме [PERSON] За наведених обставин справи, суд не вбачає підстав для задоволення позову, відхиляє доводи позивача у справі, наведені в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Outcome: dismissed