Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що з 12 липня 2000 року по 13 січня 2016 року вона з відповідачем перебувала в шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. За рішенням суду від 1 березня 2016 року відповідач сплачує аліменти на утримання дочки. Позивач просила суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина до досягнення повноліття в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати сина. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/12 частини його доходу, обставини викладені в позовній заяві підтвердила. Допитана в якості свідка позивач суду показала, що відповідач участі в утриманні сина не приймає, сплачує лише аліменти на утримання дочки. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в зв'язку з чим відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 225 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, її покази як свідка, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебували в шлюбі з 12 листопада 2000 року по 13 січня 2016 року, від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на утриманні позивача. Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 1 березня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини його доходу. Вказані обставини підтверджуються копіями рішення Ставищенського районного суду від 13 січня 2016 року про розірвання шлюбу (а.с.10), рішення Ставищенського районного суду від 01 березня 2016 року (а.с. 11), свідоцтва про народження сина ( а.с. 12), довідками Розумницької сільської ради від 12 жовтня 2016 року (а.с.13). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, сплачує аліменти на утримання дочки за рішенням суду в розмірі ? частини доходу, є особою працездатного віку, - з нього слід стягнути на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/12 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved