Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01.07.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 103. Від шлюбу з відповідачем має малолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Вважає, що примирення між ними неможливе, а їх шлюб повинен бути розірваний. Фактично шлюбні відносини припинилися. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 01.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 103, між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 01.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 01.07.2014 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 103 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.12.2014 року (а.с.4). Суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, перспектива відновлення родини втрачена. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України. Згідно з ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити своє прізвище після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище «Чернова», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved