Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Заступник керівника Теребовлянської місцевої прокуратури, діючи в інтересах держави в особі Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 16 691 грн. шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства України внаслідок незаконної порубки дерев на території природно-заповідного фонду, які перерахувати в дохід спеціального фонду місцевого бюджету. У обґрунтування позову зазначає, що вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 2.07.2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 200 годин громадських робіт. Питання відшкодування майнової шкоди, яка була завдана внаслідок лісопорушення, під час розгляду кримінального провадження не вирішувалося, заподіяну шкоду відповідач добровільно не відшкодував. Прокурор Старух В.І. у судовому засіданні позов підтримала повністю, просить його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечив щодо його задоволення, суду пояснив, що не відшкодував завдану шкоду у зв»язку з скрутним матеріальним станом. Представник третьої особи - Державної екологічної інспекції у Тернопільській області - Сагаш Д.З. у судове засідання не з'явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності, позов вважає підставним. Судом встановлено такі обставини. Згідно вироку Монастириського районного суду Тернопільської області від 2.07.2018 року [PERSON] 31.03.2018 року приблизно о 19 год., перебуваючи на березі річки «Дністер», поблизу Вістрянської сільської ради, що в с.Вістря Монастириського району Тернопільської області, в порушення вимог ст.ст. 5,12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушуючи встановлені норми, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом, виданим уповноваженим органом, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи на березі річки «Дністер», поблизу Вістрянської сільської ради, що в с.Вістря Монастириського району Тернопільської області, у природно-заповідному фонді «Дністровський каньйон» шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, за допомогою бензопили вчинив самовільну рубку трьох дерев, а саме: дерева породи клен діаметром 54 см., дерева породи граб діаметром 24 см., дерева породи явір діаметром 13 см. Продовжуючи свою злочинну діяльність 03.04.2018 року приблизно о 19 год. 00 хв. [PERSON], перебуваючи на березі річки «Дністер», поблизу Вістрянської сільської ради, що в с.Вістря Монастириського району Тернопільської області, в порушення вимог ст.ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушуючи встановлені норми, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом, виданим уповноваженим органом, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи на березі річки «Дністер», поблизу Вістрянської сільської ради, що в с.Вістря Монастириського району Тернопільської області, у природно-заповідному фонді «Дністровський каньйон» шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, за допомогою бензопили вчинив самовільну рубку 1-го дерева породи ясен діаметром 58 см. Вказаними діями, які виразилися в умисній незаконній порубці дерев на території природно-заповідного фонду, [PERSON] заподіяв шкоду на суму 16 691 грн. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 200 годин громадських робіт. Вирок суду вступив у законну силу, є чинним. Зі змісту листа Управління екології та природних ресурсів №02/733 від 21.05.2018 року вбачається, що земельна ділянка, розташована у межах Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, на території якої [PERSON] вчинив незаконну порубку дерев, належить до природно-заповідного фонду і перебуває в складі регіонального ландшафтного парку «Дністровський каньйон», створеного рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради від 30.08.1990 року №191 «Про створення державного природного національного природного парку «Дністровський каньйон» і поліпшення туризму в області» із змінами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради від 29.11.1990 року №273 «Про часткові зміни і доповнення до рішення облвиконкому від 30.08.1990 року №191 «Про створення державного природного національного природного парку «Дністровський каньйон» і поліпшення туризму в області». Як убачається із наявного у матеріалах справи розрахунку розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, внаслідок незаконної порубки дерев у межах регіонального ландшафтного парку «Дністровський каньйон», на території с. вістря Монастириського району, розмір шкоди становить 16 691 грн. Розрахунок проведено проведено старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №541 від 24.07.2013 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд». Згідно інформаційної відповіді Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області №380/0212 від 06.11.2018 року позов про стягнення з [PERSON] збитків, завданих незаконною порубкою дерев на березі річки «Дністер», поблизу Вістрянської сільської ради, що в с.Вістря Монастириського району Тернопільської області, в сумі 16 691 грн., сільською радою не заявлено. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. З огляду на викладене, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідного бюджету органу місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди, в даному випадку до спеціального фонду Вістрянської сільської ради, на території якої здійснено незаконну порубку деревини, та в подальшому підлягає розподілу відповідно до п.4 ч. 1 69-1 Бюджетного кодексу України. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням внаслідок незаконної порубки дерев на території природно-заповідного фонду у розмірі 16 691 грн., підлягає відшкодуванню відповідачем, неправомірними діями якого заподіяно таку шкоду, його вина встановлена вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 2.07.2018 року, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. У силу вимог ст.141 ЦПК України із відповідача на користь держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved