Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] року помер її рідний брат [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 9,04 га. Звернувшись до Троїцької державної нотаріальної контори з вимогою видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, виявилося, що у неї відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку, який було видано [PERSON] Також виявлена помилка при написанні прізвища в державному акті, а саме помилково записане «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]» На підставі викладеного, просить встановити факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку та визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. На позовних вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти визнання права власності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Факт смерті [PERSON] підтверджується відповідно копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №17 від 28.10.2010 року (а.с. 11). Факт родинних відносин між позивачем та її померлим братом підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER], та серії [NUMBER] (а.с. 8, 9). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.03.1962 року, позивач уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить зміна її прізвища (а.с. 10). Судом встановлено, що на ім'я [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 099074, в якому помилково вказано прізвище власника, а саме: «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути установлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян, якщо чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем другої черги за законом, представник відповідача по справі позов визнав, інших спадкоємців майна померлого немає, тому спадкове майно повинно належати позивачу. На підставі ст.ст.1217, 1220, 1223, 1225, 1261 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved