Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] в якому просила: - стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 гривень з заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позиву і до досягненням сином повноліття, тобто до [INFO] року; - стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 гривень з заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позиву і до досягненням доньки повноліття, тобто до [INFO] року. Обґрунтовує свої вимоги тим, що з між сторонами було укладено шлюб, який 18 січня 2012 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси було розірвано. Від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO]. 22 березня 2016 року [PERSON] уклала у шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане відділом ДРАЦС у Суворовському районі Одеського МУЮ. актовий запис № 266. Діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Відповідач - [PERSON] не займається вихованням дітей та відмовляється у добровільному порядку утримувати їх. В судове засіданні позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, Жодних заяв, клопотань чи відзиву на адресу суду не надава. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 06 вересня 2008 року між позивачкою та [PERSON] укладено шлюб, який 18 січня 2012 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси шлюб було розірвано (а.с.3). Від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.4,5). 22 березня 2016 року [PERSON] уклала у шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане відділом ДРАЦС у Суворовському районі Одеського МУЮ. актовий запис № 266 (а.с.6). Згідно довідки про склад сім`ї № 854 від 08.11.2017р. діти: [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідач - [PERSON] не займається вихованням дітей та відмовляється у добровільному порядку утримувати їх. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Отже, починаючи з 01.01.2019р., законодавством визначено мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, розмір якої на час розгляду справи дорівнює 2027,00 гривень. Доказів того, що у відповідача є інші утриманці та він надає матеріальне забезпечення згідно із законом іншим особам, також доказів того, що відповідач не може надавати дитині матеріальну допомогу, та про наявність інших істотних обставин, суду надано не було. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.ч. 7, 8 ст.7 СКУкраїни при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а саме у розмірі 1013,50 грн. на кожного щомісячно, оскільки позивачкою не надано обґрунтованого розрахунку суми аліментів на одну дитину у розмірі 2000 грн., починаючи з моменту звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Данний розмір аліментів суд вважає достатнім для належного рівня життя дітей. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 640 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial