Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся представник позивача, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON], якій на праві приватної власності належала земельна ділянка розміром 7,6919 га, розташована на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області. Прийнявши спадщину, [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом та 17.10.2013 року зареєстрував право на спадщину у відділі Держземагенства у Троїцькому районі. Стосовно вищевказаної земельної ділянки, померлою [PERSON] та ТОВ «Лотуре-Агро» було укладено договір оренди. Другого екземпляру чи копії даного договору [PERSON] не мав, тому звернувся до відділу Держземагенства у Троїцькому районі для отримання копії зазначеного договору. Після отримання копії договору, ознайомившись з ним, [PERSON] вважає його недійсним, посилаючись на невідповідність його вимогам законодавства, а саме відсутність декількох істотних умов, зокрема не зазначено строків орендної плати, відсутня дата, місяць та рік його укладення, в зв'язку з чим неможливо встановити строк дії договору. Також в розділі 4 договору «Умови використання земельної ділянки» зазначені умови збереження родючості грунтів, додержання державних стандартів, норм та правил», проте в договорі не зазначені інші конкретні умови збереження об'єкту оренди передбачені чинним законодавством. Зазначена умова договору не відповідає природі ЗУ «Про охорону земель» та Земельного Кодексу України. На підставі викладеного, просить визнати даний договір оренди земельної ділянки недійсним. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явились, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. На задоволенні позову наполягають в повному обсязі. Представник ТОВ «Лотуре-Агро» в судове засідання не з'явився, про час і дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відділу Держземагенства у Троїцькому районі в судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка розміром 7,6919 га, розташована на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с. 24). Між [PERSON] та ТОВ «Лотуре-Агро» укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 22-26). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] її спадщину, у вигляді земельної ділянки, прийняв її син [PERSON](а.с. 16, 17, 18). Відповідно до п.3 ч.1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» однією з істотних умов є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Порушуючи вимоги даної норми, в договорі не зазначено строків орендної плати, що в свою чергу призводить до порушення права орендодавця на своєчасне отримання орендної плати. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» однією з істотних умов договору передбачено строк дії договору оренди землі Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років; при передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою. Проте всупереч вимог вказаного вище ЗУ «Про оренду землі» в п.1 розділу 2 договору вказано «Договір укладено на десять років», однак при зазначенні даної істотної умови не враховано період ротації основної сівозміни (а.с. 22). Судом встановлено, що в порушення вимог ПКМУ № 220 від 03.03.2004 року «Про затвердження Типового договору оренди землі», в договорі оренди землі відсутня дата, місяць та рік його складання, в зв'язку з чим неможливо встановити строк дії договору, на який визначилися сторони при його укладанні (а.с. 22-26). Відповідно до п.5 ч.1 ст. 15 ЗУ «Про оренди землі» однією з істотних умов є умови збереження стану об'єкта оренди. Відповідно до розділу 4 договору «Умови використання земельної ділянки» зазначені умови збереження стану об'єкта, а саме «Дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів, додержання державних стандартів, норм та правил», проте в договорі не зазначені інші конкретні умови збереження об'єкту оренди, передбачені чинним законодавством. Зазначена умова договору не відповідає природі ЗУ «Про охорону земель» та Земельного Кодексу України. Відповідно до ч.2 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» у разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Позивач звертається до суду в рамках строку позовної давності, оскільки позивач отримав доступ до договору і довідався про порушення його права лише 20.01.2014 року, тому початком перебігу позовної давності є саме вказана дата. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. На підставі добутих у судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судового збору, сплаченого [PERSON] при подачі позовної заяви до суду в сумі 243,60 грн. знайшли своє підтвердження (а.с.1), тому суд вважає можливим задовольнити в цій частині позовні вимоги. На підставі ст.215, 216, 261 ЦК України, ППВСУ від 03.03.2004 року № 220 «Про затвердження Типового договору оренди землі», ст.ст. 15, 19, 21 ЗУ «Про оренду землі»,

Outcome: approved