Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 101, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є різні погляди на сімейне життя та обов'язки, непорозуміння, часті сварки. Шлюбні сосунки припинили. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Зазначаючи, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, позивач просить його розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, допитана в якості свідка суду показала, що між ним та відповідачем в період шлюбу часто виникали конфлікти і непорозуміння. Проживаючи з відповідачем разом в м. Жашків, вона часто з дітьми їздила до свого діда в с. Антонівка Ставищенського району, де періодично проживала і де окремо від відповідача стала постійно проживати з весни 2015 року. Відповідач періодично відвідував її з дітьми, пропонував їй повернутись до нього. Проте, коли в липні 2016 року вона приїхала з дітьми до відповідача, намагалась примиритись ним, він відмовився від примирення, оскільки в його житті появилась інша жінка. Вона повернулась проживати в с. Антонівка до свого діда, де з дітьми і проживає по даний час. З вказаного часу відповідач припинив надавати допомогу на дітей. Вважає, що примирення між ними неможливе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зробивши про це усну заяву, допитаний в якості свідка суду показав, що проживаючи з позивачкою разом в м. Жашків, позивач часто з дітьми їздила до свого діда в с. Антонівка Ставищенського району, де періодично залишалась проживати, у зв'язку з чим між ними виникали постійні конфлікти. З весни 2015 року позивач постійно стала проживати у свого діда. Він, відвідуючи позивачку з дітьми, неодноразово просив її повернутись до нього, проте, вона не погоджувалась. Коли в липні 2016 року позивачка приїхала з дітьми до нього, намагалась примиритись ним, він відмовився від примирення, оскільки в його житті є інша жінка. Вважає, що примирення між ними неможливе. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх покази як свідків та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 101, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з весни 2015 року проживають окремо, більше двох місяців шлюбні стосунки не підтримують взагалі, діти проживають разом з позивачем, перебувають на її утриманні, що підтверджується показами допитаних в якості свідків сторін, довідкою Антонівської сільської ради від 4 серпня 2016 року, копіями свідоцтв про народження (а.с. 10, 11). У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вжити таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, а відповідач заперечень щодо позову не надав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Також суд вважає, що оскільки відповідач, який є особою працездатного віку, працює, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає, - з нього слід стягнути на користь позивача на утримання дітей аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved