Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини до відповідача [PERSON], згідно якого просить стягнути аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до їх повноліття, та на своє утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, посилаючись на наступне: 07.06.2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7. В період шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Майже три місяці тому відповідач переїхав жити до своїх батьків в м. Верхівцеве, а позивач залишилася проживати в смт. Новомиколаївка. З того часу відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, а її особистих коштів недостатньо для нормального фізичного та духовного розвитку та виховання дітей. Вона ніде не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. На даний час вона з відповідачем проживає окремо, діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей та на її утримання не надає, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами. Як встановлено в судовому засіданні сторони 07.06.2014 року зареєстрували шлюб у виконкомі Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, в яких відповідач записаний батьком дітей. Судом встановлено, що на даний час сторони проживають окремо. Відповідач не надає допомогу на утримання дітей та на утримання дружини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що на даний час відповідач офіційно працевлаштований відповідно до пояснень позивачки, але розмір заробітної плати позивачці не відомо. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в частці від отримуваного ним прибутку, а не в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне положення сторін: позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач працює. Інших неповнолітніх дітей та утриманців сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох та більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання 2-х дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку ( прибутку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання позивачки, суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивач не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює та має постійний заробіток, але в якому розмірі не відомо. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів, суд враховує, що з відповідача стягнені аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (прибутку) на двох дітей, позивачкою ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не надано доказів необхідності сплачення відповідачем їй аліментів саме в розмірі 1/3 частини заробітку, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (прибутку), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1280 грн. 00 коп., так як задоволені дві позовні вимоги, а позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На основі ст. 84, 180, 182, 183 СК України.

Outcome: partial