Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], згідно якого просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: 02.11.1991 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований відділом запису актів громадянського стану Турківського райвиконкому Львівської області. Актовий запис № 54. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З вересня місяця 2016 року вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що вони втратили почуття та повагу одне до одного, що й стало причиною звернення до суду. В судове засідання позивач не зявилася. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об'ємі, згоден на розірвання шлюбу. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 02.11.1991 року позивач уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований відділом запису актів громадянського стану Турківського райвиконкому Львівської області. Актовий запис № 54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало те, що вони втратили почуття та повагу одне до одного, що й стало причиною звернення до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства з вересня місяця 2016 року. Подружжю [PERSON] надавався строк для примирення терміном у чотири місяці, але примирення між ними не відбулося. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, тому шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання позивачки, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, пов'язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану потрібно покласти в рівних частинах на позивача та відповідача. Витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача на користь позивачки в сумі 320,00 грн. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved