Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Заступник прокурора Вінницької області в межаж повноважень, наданих йому ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі: Вінницької обласної Ради, Калинівської районної ради Вінницької області, Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням. Позов мотивовано тим, що ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області по справі №132/269/16-к від 27.04.2016 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України у зв'язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження №12014020000000091 від 03.04.2014 року відносно [PERSON] закрито. 05.05.2016 року ухвала набрала законної сили. Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся. В зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх службових обов'язків державі в особі: Вінницької обласної Ради, Калинівської районної ради Вінницької області, Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області завдано матеріальну шкоду в розмірі 505473,84 грн., яку остання у добровільному порядку відмовляється відшкодувати. За вказаних обставин заступник прокурора Вінницької області звернувся в суд з даним позовом. Прокурори, які брали у часть у справі [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримали з мотивів наведених у позові. В судове засідання представник Вінницької обласної ради не з'явився, проте в матеріалах справи наявне клопотання голови обласної Ради Анатолія Олійника, згідно якого останній позов підтримує, просить справу розглянути за відсутності представника обласної Ради. Представник Калинівської районної ради на підставі довіреності Кірічук В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з мотивів наведених у позові. Представник Павлівської сільської ради - сільський голова В.Кособуцький в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідачка [PERSON] та її адвокат Воронцов В.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, мотивуючи тим, що згідно ухвали Калинівського районного суду від 27.04.2016 року кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито, а її звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Свою вину [PERSON] визнала лише в тому, що не перевірила документи, а в тому що в зв'язку з неналежним виконанням її службових обов'язків державі в особі: Вінницької обласної Ради, Калинівської районної ради Вінницької області, Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області завдано матеріальної шкоди в розмірі 505473,84 грн. не визнавала. Крім того, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області по справі №132/269/16-к від 27.04.2016 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження № 12014020000000091 від 03.04.2014 року відносно [PERSON] закрито. 05.05.2016 року ухвала набрала законної сили. Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся. Ухвалою суду встановлено, що [PERSON] наказом Вінницького обласного Головного управління земельних ресурсів від 12.11.2006 року № 66-о призначена виконуючою обов'язки начальника Калинівського районного відділу земельних ресурсів, а з 19.09.2007 року наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 17.09.2007 року № 821-к призначена виконуючою обов'язки начальника відділу земельних ресурсів у Калинівському районі Вінницької області з присвоєнням 13 рангу державного службовця. Відповідно до п.1,2 Положення про Калинівський районний відділ земельних ресурсів, затвердженого начальником Вінницького обласного головного управління земельних ресурсів 04.05.2006 року, Калинівський районний відділ земельних ресурсів є територіальним органом Держкомзему і у своїй діяльності керується нормативно-правовими актами України. Згідно ч. 2 п. 5 даного Положення відділ відповідно до покладених на нього завдань готує матеріали та вносить на розгляд місцевої держадміністрації пропозиції щодо організації та здійснення землеустрою та моніторингу земель, бере участь у виборі земельних ділянок під розміщення об'єктів і споруд та вносить місцевій держадміністрації пропозиції щодо погодження місця їх розташування, вилучення земель, передачі земельних ділянок в користування , в тому числі на умовах оренди. Відповідно до розподілу обов'язків між начальником та заступником начальника відділу земельних ресурсів, затвердженого наказом Калинівського районного відділу земельних ресурсів № 23 від 31.10.2006 року начальник відділу [PERSON] відає питаннями управління відділу, несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань і здійснення своїх функцій, взаємодіє з державними адміністраціями, реалізує на території району державну політику у сфері регулювання земельних відносин, використання, охорони і моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру, тобто обіймала посаду, пов'язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків і відповідно була службовою особою. Так, в період часу з грудня 2006 року по 31.08.2007 року [PERSON], будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, не встановила, що земельна ділянка площею 14,7361 га, яка знаходиться на території Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, в цілому не належить до земель промисловості, а відповідно до проекту формування територій Павлівської сільської ради та форми 6-зем її частина площею 10,5543 га. належать до земель лісового фонду, вказала в проекті розпорядження «Про надання дозволу ПП «Власта Плюс» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» невірну категорію загальної площі земельної ділянки площею 14, 7361 га . Крім того, [PERSON], не вивчивши висновку державної експертизи землевпорядної документації проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП «Власта Плюс» № 759 від 19.07.2007 року, у якому містяться зауваження, а саме: «п.10.1 визначитись з цільовим призначенням земельної ділянки» і «п.10.2. документацію доповнити обґрунтуванням розміру та площі земельної ділянки», неналежно виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, не усунула вказані зауваження, а підготувала та подала до Калинівської РДА проект розпорядження «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП «Власта Плюс» для будівництва та обслуговування побутових приміщень на території Павлівської сільської ради» , який розпорядження Калинівською РДА за № 402 від 31.08.2007 року був затверджений і ПП «Власта Плюс» було передано в оренду земельну ділянку площею 14,7361 га, для будівництва і обслуговування побутових приміщень терміном на 25 років. Відповідно до висновку земельно-технічної експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ ВІД 29.08.2014 року № 1098/1099/14-21 встановлено, що проект відведення земельної ділянки ПП «Власта Плюс» повинен передбачати зміну цільового призначення земельної ділянки та не міг бути реалізований без виправлення порушень, а також встановлено необхідність нарахування та відшкодування втрат лісогосподарського виробництва. Відповідно до висновку додаткової судової оціночно-земельної експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ від 24.09.2014 року № 1596/14-21 встановлено, що втрати лісогосподарського виробництва земельної ділянки, переданої ПП «Власта Плюс» з використання показника ступеня зволоження ґрунтів - 4 (відповідно до якого коефіцієнт продуктивності за типами лісорослих умов становить - 1), складають - 505 473,84 грн. У результаті не належного виконання своїх службових обов'язків [PERSON], через несумлінне ставлення до них, юридична особа ПП «Власта Плюс» отримало в оренду земельну ділянку з порушеннями земельного законодавства, а саме: не відбулося обов'язкового нарахування втрат лісогосподарського виробництва на суму 505 473,84 грн., що призвело до несплати цієї суми ПП «Власта Плюс» у дохід держави при фактичному вилученні з державної власності у користування зазначеній юридичні особі земель лісового фонду площею 10,5543 га. Таким чином, [PERSON] спричинила охоронюваним законом державним інтересам тяжкі наслідки, які в 2 527 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян станом на 2007 рік., тобто у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян. Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України, вирок у кримінальній справі обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантовано право на судовий захист від протиправних посягань на честь і гідність, життя і здоров'я, особисту свободу і майно. Кожна особа, яка потерпіла від злочину, має право звернутися до суду з позовом до порушника її прав про відшкодування завданої шкоди. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В пункті 2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року із подальшими змінами, вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було внаслідок джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Ухвалою Калинівського районного суду від 27.04.2016 року встановлено, що [PERSON] свою вину у інкримінованому її правопорушенні , передбаченому ч.2 ст.367 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася та пояснювала, що внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків нею було нанесено шкоду державним інтересам, проте вважає, що з того часу пройшло понад вісім років, тому закінчилися строки притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин, тому звертається до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності за строками давності відповідно до ст.49 КК України і провадження по справі просить закрити. Крім того, ухвалою суду встановлено, що у результаті не належного виконання службових обов'язків [PERSON], через несумлінне ставлення до них, юридична особа ПП «Власта Плюс» отримало в оренду земельну ділянку з порушеннями земельного законодавства, а саме: не відбулося обов'язкового нарахування втрат лісогосподарського виробництва на суму 505 473,84 грн., що призвело до несплати цієї суми ПП «Власта Плюс» у дохід держави при фактичному вилученні з державної власності у користування зазначеній юридичні особі земель лісового фонду площею 10,5543 га. Таким чином, [PERSON] спричинила охоронюваним законом державним інтересам тяжкі наслідки, які в 2 527 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян станом на 2007 рік., тобто у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян, що у відповідності до вимог ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до висновку додаткової судової оціночно-земельної експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ від 24.09.2014 року № 1596/14-21 встановлено, що втрати лісогосподарського виробництва земельної ділянки, переданої ПП «Власта Плюс» з використання показника ступеня зволоження ґрунтів - 4 (відповідно до якого коефіцієнт продуктивності за типами лісорослих умов становить - 1), складають - 505 473,84 грн. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини у справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в доход держави судовий збір в розмірі 5054,73 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved