Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] помер від нещасного випадку за місцем свого проживання і реєстрації в с. Заньки Радомишльського району Житомирської області чоловік заявниці [PERSON] та був захоронений без реєстрації смерті на кладовищі с. Заньки. Причина смерті не була встановлена лікарем, патологоанатомічного обстеження, судово-медичного дослідження тіла померлого [PERSON] не проводилось, відповідно відсутній висновок експерта або лікаря про причини смерті, через що орган реєстрації актів громадянського стану не може видати свідоцтво про смерть. Будь-яких перевірок по факту смерті [PERSON] правоохоронними органами не проводилось. Через відсутність свідоцтва про смерть [PERSON] заявниця позбавлена можливості прийняти спадщину після його смерті та отримати свідоцтво про спадщину. Саме через це вона звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час. Ухвалою від 12.12.2019 заяву [PERSON] було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків (а.с.13), 23.12.2019 надійшла заява [PERSON] про долучення документів до матеріалів справи на виконання ухвали суду про залишення без руху (а.с.15). Ухвалою від 26.12.2019 відкрито провадження в справі та призначено її до судового розгляду на 25.02.2020 (а.с.17). Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить суд її заяву задовольнити (а.с.38). Заінтересована особа - Потіївська сільська рада ОТГ Радомишльського району Житомирської області в судове засідання свого представника не направила, на адресу суду електронною поштою направила заяву, в якій просить розглянути цивільну справу без участі представника сільської ради, заявлені вимоги підтримує (а.с.40). За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вивчивши матеріали справи, пояснення заявника, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення за таких обставин. Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України визначено перелік справ про встановлення юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, встановлення факту смерті особи в певний час, день, місяць та рік проводиться тільки у разі неможливості реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факт смерті особи в певний час при відмові органів запису актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів РАЦСу в реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням у ці органи або відсутністю документів, які стверджують подію смерті. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO] в с. Дорогунь Заньківської сільради Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується Свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.6). 22.11.1965 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що зафіксовано в Свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). Із наявної в матеріалах справи довідки Потіївської сільської ради за № 503 від 04.11.2019 вбачається, що [PERSON] - [INFO] , дійсно помер [INFO] та похований без реєстрації на місцевому кладовищі в с. Заньки (а.с.8). Згідно довідки за № 565 від 23.12.2019 на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним проживали та були зареєстровані по [ADDRESS] : [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка (а.с.16). Із змісту повідомлення Радомишльського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 15.11.2019 вбачається, що проведеною перевіркою в архіві відділу актового запису про смерть відносно [PERSON] не виявлено, заявниці [PERSON] було роз`яснено встановлений чинним законодавством порядок проведення державної реєстрації актів цивільного стану та зазначено, що видати свідоцтво про смерть немає можливості (а.с.9). Під час судового засідання 25.02.2020 заявник [PERSON] пояснила, що [INFO] померла її мати, вона займалася питаннями поховання матері, коли їй повідомили, що її чоловік [PERSON] застрелився, це було [INFO], перед Новим роком. Вона відразу зателефонувала дільничому інспектору Ярошину С.В. , останній приїхав, телефонував до прокуратури, довго чекали прокурора, а потім дільничий дозволив хоронити. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, під присягою, підтвердили зазначені заявником обставини смерті [PERSON] . Так свідок [PERSON] повідомив, що він разом із [PERSON] разом працювали механізаторами, як раз перед самим Новим роком [INFO] останній застрелився, приїздив працівник міліції. Сам свідок був присутнім на похоронах [PERSON] . Свідок [PERSON] повідомила, що вона була присутня на похоронах сусіда [PERSON] в кінці грудня 2002 року. Про те, що [PERSON] сам застрелився свідку стало відомо зі слів її чоловіка. На ухвалу суду про витребування інформації 26.03.2020 надійшло з Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області повідомлення про те, що згідно Наказу МВС України № 5 дск від 10.01.2014 термін зберігання повідомлень, по яких відмовлено в порушенні кримінальної справи становить 5 років. Інформація по факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Заньки Радомишльського району Житомирської області, по наявним системам відсутня (а.с.37). Як роз`яснено у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5 заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до положень ст. 49 Цивільного кодексу України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану та підлягає державній реєстрації відповідно до закону. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. Також, Конституційний Суд України у своєму рішенні № 8-рп/2002 від 07.05.2002 визначив, що судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право, а за змістом частини 2 статті 4 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану. Ухвалюючи рішення, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідний юридичний факт є індивідуальним, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , та був похований на цвинтарі в селі Заньки Радомишльського району Житомирської області. Вказане підтверджується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та довідкою Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Заявник [PERSON] згідно свідоцтва про укладення шлюбу являється дружиною померлого [PERSON] . Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки є підставою для отримання свідоцтва про смерть, оформлення спадкових та інших прав. З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON] , оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику реалізувати питання виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав як її, так і померлої фізичної особи, які за своєю суттю є подіями та діями, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. При цьому заявнику слід роз`яснити, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 319 ЦПК України ,рішення суду про встановлення факту, яке підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved