Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з вищевказаним позовом. В позові вказувала, що з квітня 2004 року перебуває у шлюбі із відповідачем без його реєстрації. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач, не проживає з позивачем разом, кошти на утримання дитини не надає. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув з невідомих причин, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд,\~ ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. На підставі ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України: стану здоров'я і матеріального становища одержувача аліментів і платника аліментів: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Аліменти на дитину та дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову на підставі ч. 1 ст. 191 СК України. Судом встановлено, що з грудня 2004 року сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. 25 квітня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не проживає з позивачем разом, кошти на утримання дитини не надає. З огляду на вказані обставини, суд вважає, що вимоги позивача\~відносно стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягають\~задоволенню, з відповідача необхідно стягнути аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~ Згідно зі\~ст. 367 ЦПК України\~суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved