Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Жмеринський міжрайонний прокурор звернувся до суду з цим позовом в якому вказав, що рішенням Жмеринського районного суду від 10.09.2002 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 28.08.2002 до повноліття дітей. Згідно п. 8 ст. 181 СК України, якщо батько ухиляється від сплати аліментів, або не має можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. [PERSON] звернулась із заявою до УПСЗН про призначення їй виплат у зв'язку з тим, що її чоловік не сплачує аліменти на утримання дітей, що підтверджується довідкою відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції. За період з березня 2013 року по лютий 2014 року вона отримала допомоги на суму 4061,40 гривень. Прокурор просив суд стягнути з відповідача на користь Держави - в собі УПСЗН Жмеринської міської ради суму в розмірі 4061,40 грн., а також судові витрати. Прокурор Жмеринської міжрайонної прокуратури Остапенко М.В.; представник позивача за довіреністю УПСЗН Жмеринської міської ради Цимбал О.О.; представник третьої особи ВДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції Бевз Д.В. надали заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути у його відсутність. Суд вважає, що оскільки сторони та третя особа надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно ч. 2 ст. 158 УПК України не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до п. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що управлінням праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради [PERSON] було зроблено виплату тимчасової допомоги у зв'язку з тим, що її чоловік [PERSON] не сплачував аліменти на утримання двох дітей, яка з березня 2013 року по лютий 2014 року склала загальну суму 4061,40 гривень, про що свідчить довідка управлінням праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради №481/01-17/07 від 05.03.2014 (а.с.5). Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. На підстав вищевикладеного позов слід задовольнити, з відповідача [PERSON] у відповідності до п. 10 ст. 181 СК України, на користь Держави - в собі управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області слід стягнути кошти в розмірі 4061,40 грн.. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved