Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2016 року позов [PERSON] задоволено частково. Витребувано з чужого незаконного володіння у [PERSON] на користь [PERSON] майно - автомобіль LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов [NUMBER]. Зобов'язано територіальний сервісний центр № 1243 регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України здійснити державну реєстрацію автомобіля LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов [NUMBER], за [PERSON] та видати їй свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. У задоволенні решти позовних вимог [PERSON] відмовлено. Ухвалою Центрально-Міського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року заяву представника [PERSON] - [PERSON] про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2016 року залишено без задоволення. Вказане заочне рішення було оскаржено представником [PERSON] - [PERSON] до Апеляційного суду Дніпропетровської області, ухвалою якого від 27 травня 2016 року справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не було вирішено питання про судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, для чого надано строк до 24 червня 2016 року. Сторони та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно із ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Ураховуючи зазначену норму закону суд ухвалив розглядати питання щодо ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін, оскільки їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з таких підстав. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як убачається з матеріалів справи, під час звернення до суду з позовом [PERSON] не було сплачено судовий збір з посиланням на положення п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», при цьому зазначено ціну позову в розмірі 648 000 грн. Відповідно до наданого позивачем звіту про оцінку транспортного засобу від 8 червня 2016 року № 1 ринкова вартість спірного автомобіля на дату оцінки складає 648 082 грн. Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 6 480 грн. 82 коп., який є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не бере до уваги доводи представника [PERSON] - [PERSON] про те, що позивач не була звільнена від сплати судового збору на час звернення до суду, оскільки зазначені обставини на даний час не впливають на вирішення питання щодо розподілу судових витрат та ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved