Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 14 червня 2012 року померла мати [PERSON] [PERSON] [PERSON]. 11 грудня 2013 року помер батько [PERSON] [PERSON] [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у розмірі 12,28 в умовних кадастрових гектарах, що розташована у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» с. Вівчарове Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067963. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді: права на земельну частку (пай) у розмірі 12,28 в умовних кадастрових гектарах, що розташована у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» с. Вівчарове Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067964; права на земельну частку (пай) у розмірі 11,56 в умовних кадастрових гектарах, що розташована у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» с. Вівчарове Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067896 та права на земельну частку (пай) у розмірі 11,56 в умовних кадастрових гектарах, що розташована у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» с. Вівчарове Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067894. [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна померлих своїх батьків за законом першої черги. На даний час відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене спадкове майно у вигляді відповідних сертифікатів на право на земельну частку (пай), залишилися тільки їх копії, у звязку з чим у [PERSON] відсутні належні підстави для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Представниця позивачки просить суд визнати за позивачкою право власності на дане спадкове майно. Представниця позивачки у судове засідання не зявилася, просила розглянути справу без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом було встановлено, що дійсно 14 червня 2012 року згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 332495 померла мати [PERSON] [PERSON] [PERSON]. 11 грудня 2013 року згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 384796 помер батько [PERSON] [PERSON] [PERSON]. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 367824, прізвище [PERSON] було змінено у наслідок укладення відповідного шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 001554. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у розмірі 12,28 в умовних кадастрових гектарах, що розташована у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» с. Вівчарове Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067963. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді: права на земельну частку (пай) у розмірі 12,28 в умовних кадастрових гектарах, що розташована у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» с. Вівчарове Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067964; права на земельну частку (пай) у розмірі 11,56 в умовних кадастрових гектарах, що розташована у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» с. Вівчарове Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067896 та права на земельну частку (пай) у розмірі 11,56 в умовних кадастрових гектарах, що розташована у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» с. Вівчарове Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067894. [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна померлих своїх батьків за законом першої черги. На даний час відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене спадкове майно у вигляді відповідних сертифікатів на право на земельну частку (пай), залишилися тільки їх копії, у звязку з чим у [PERSON] відсутні належні підстави для оформлення спадщини у нотаріальному порядку.. Таким чином, з оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивачка по справі є спадкоємицею майна померлих за законом першої черги, оскільки позивачка за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померлі на підставі наданих доказів набули право на вищезазначене спадкове майно, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивачка має право на спадкове майно, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved