Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка всупереч вимогам зазначеного договору своєчасно не повернула коштів. В добровільному порядку [PERSON] повернути кошти відмовляється. Таким чином, відповідачка не виконує належним чином взятих на себе зобов`язань, в результаті утворилась заборгованість в розмірі 34208,32 грн., яку слід стягнути з [PERSON]. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з`явилася, однак до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити та не заперечує проти заочного рішення. Відповідачка, [PERSON], у судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, хоча про час, день та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 02 січня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики за умовами якого позивачка передала відповідачці грошові кошти у розмірі 25000 грн., а відповідачка зобов'язувалася повертати позику шляхом повернення готівки під розписку, щомісячно рівними частинами по 800 грн., не пізніше 5 числа місяця, що йде за звітним з 02.01.2013р., з кінцевим терміном повернення 01.07.2015р. (а.с.3). Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні вказаного договору позики, сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, зокрема, щодо суми, строку дії і звіту повернення коштів (а.с.3). Згідно п.1, п.5, п.5.1, п.5.2 договору позики від 02.01.2013р. [PERSON] отримала у [PERSON] грошові кошти у розмірі 25000 грн.. Сторони домовилися, що [PERSON] розпочне повернення позики з 02.01.2013р. і продовжуватиме повертати її щомісячно рівними частинами по 800 грн. шляхом повернення готівки під розписку. Починаючи з другого кожен наступний платіж мав бути здійснений не пізніше 5 числа місяця, що йде за звітним. [PERSON] зобов'язувалася повернути всю позику до 01.07.2015р., що стверджується копією договору позики від 02.01.2013р. (а.с.3), копією розписки про отримання позики від 02.01.2015р. (а.с.4). Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п.5.2 вищевказаного договору позики від 02.01.2015р. кінцевий термін повернення позики 01.07.2015р. (а.с.3). Відповідачка [PERSON] порушувала виконання умов договору позики, а саме не погашала заборгованість відповідно до умов зазначеного договору, що стверджується листом-вимогою [PERSON] від 08.12.2014р. про виконання зобов'язання [PERSON] взятого на себе останньою згідно договору позики від 02.01.2013р. та повергнення в повному обсязі достроково частини боргу, що залишилася (а.с.7). Таким чином, заборгованість [PERSON] перед [PERSON] по договору позики від 02.01.2013р. станоновить 34208,32 грн., в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу - 23400,00 грн.; 3% річних нарахованих на прострочену суму позики - 774,72 грн.; інфляційні витрати - 10033,60 грн.. Дана обставина знайшла своє підтвердження розрахунком за договором позики від 02.01.2013р. (а.с.5-6). Таким чином, суд приходить до висновку, що зобов'язання, які взяла на себе [PERSON] при укладені вищевказаного договору від 02.01.2013р. не виконано. Оскільки відповідачка не належним чином виконує взяті на себе зобов`язання, позовні вимоги позивачки підлягають захисту шляхом стягнення в користь [PERSON] із відповідача неповернутих грошових коштів згідно договору позики, несплачених відсотків та інфляційних витрат. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з відповідачки в користь [PERSON] 342,08 грн. сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги квитанцію №147 від 16.06.2015р. про сплату позивачем судового збору (а.с.1). На підставі наведеного та

Outcome: approved