Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач вказує, що 13 липня 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від спільного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого у сім`ї відбувалися сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинилися з 03 жовтня 2019 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Спору про спільне майно немає. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати разом з нею. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 13 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького районного управління юстиції у Полтавській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 109. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження. Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 5066 від 03.12.2019, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , чоловік [PERSON] , 1987 року народження, який не зареєстрований за даною адресою. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сім`я розпалась через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, спір про місце проживання малолітньої дитини відсутній, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн, який позивачем сплачено за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу. Враховуючи, що [PERSON] визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 384,20 грн та стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 384,20 грн

Outcome: approved