Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] Ахмада в якому просила стягнути на свою користь з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 6 000 гривень щомісячно, починаючи з 01 вересня 2018 року до досягнення донькою [PERSON] 23-річного віку, повноліття, а саме до 23 листопада 2022 року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі, сторони мають спільних дітей [PERSON] Жасмін Лайсівну, [INFO], та [PERSON], [INFO]. 12 січня 2016 року було отримано Свідоцтво про зміну імені серії І-ЖД № 010455, відповідно до якого [PERSON] Жасмін Лайсівні було змінено прізвище, тому зараз вона є [PERSON] [PERSON], з 01 вересня 2018 році навчається на І курсі Одеського національного морського університету Учбово-науковий морський гуманітарний інститут, спеціальність 053 «Психологія (практична психологія)», освітня ступінь «Бакалавр», денна форма навчання за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб; наказ ОНМУ про зарахування на навчання від 10 серпня 2018 року № 182-вк/дфн. Строк навчання - 4 роки, вартість за перший рік навчання - 12\~900 грн. Оскільки позивачка отримує дохід, недостатній для сплати вартості навчання та утримання доньки, вона змушена була звернутись до суду з вищевказаним позовом. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував про стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 2000 грн. щомісячно. 22.01.2019р. від відповідача надійшов відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Свій відзив обґрунтував тим, що викладені обставини в позові є безпідставними та голослівни, які нічим не підтвердженні, а тому не підлягають задоволенню. 06.02.2019р. від позивачки надійшла відповідь на відзив в якій просила не брати до уваги відзив відповідача та задовольнити її поз в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити часткового з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого позивачка та відповідач мають спільних дітей [PERSON] Жасмін Лайсівну, [INFO], та [PERSON], [INFO]. 14 листопада 2011 року Суворовський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по цивільній справі № 2-5120/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] Ахмада, яким визначив стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] Жасмін Лайсівни, [INFO], та доньки [PERSON], 06 листопада 2009 року, в розмірі 1 200 гривень (одна тисяча двісті грн.) щомісячно, починаючи з 12 вересня 2011 року до досягнення донькою [PERSON] Жасміною Лайсівною повноліття, а саме до 23 листопада 2017 року, після цього - продовжити стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 600 гривень (шістсот грн.) до досягнення нею повноліття, а саме до 06 листопада 2027 року (а.с.6). 12 січня 2016 року було отримано Свідоцтво про зміну імені серії І-ЖД № 010455, відповідно до якого [PERSON] Жасмін Лайсівні було змінено прізвище, тому зараз вона є [PERSON] (а.с.3 зворот). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28.04.2016р. позов [PERSON] до [PERSON] Ахмада про стягнення додаткових витрат на дітей - задоволено.\~Стягнуто з [PERSON] Ахмада на користь [PERSON] понесені додаткові витрати у сумі 5603 гривень\~ 95коп.; додаткові витрати на [PERSON] Жасмін Лайсівну, [INFO], та [PERSON], 06 листопада 2009року народження, 450гривень щомісячно до повноліття [PERSON], тобто до 06.11.2027року; понесені витрати на оголошення у пресі у розмірі 480 гривень; \~стягнуто з [PERSON] Ахмада на користь держави судові витрати в розмірі 551,20 гривень (а.с.7). З 01 вересня 2018 р. [PERSON] навчається на І курсі Одеського національного морського університету Учбово-науковий морський гуманітарний інститут, спеціальність 053 «Психологія (практична психологія)», освітня ступінь «Бакалавр», денна форма навчання за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб; наказ ОНМУ про зарахування на навчання від 10 серпня 2018 року № 182-вк/дфн., що підтверджується наказом. Строк навчання - 4 роки, вартість за перший рік навчання - 12\~900 грн. (а.с.5). \~ \~ \~ \~Позивачка отримує дохід, недостатній для сплати вартості навчання та утримання доньки, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється уразі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд, оцінивши зібрані по справі докази, вважає доведеним факт ухилення відповідача від участі в утриманні дитини, яка її потребує у звязку з навчанням. Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що аліменти у зв'язку з продовженням навчання мають бути стягнуті на утримання повнолітньої доньки в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 26 вересня 2018 року і до закінчення навчання [PERSON], але не більш як досягнення нею двадцять трьох років, тобто до 23.11.2022 року. Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому суд враховує положення ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої обєктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд, допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розміру ставок судового збору на день подання позову 26.09.2018 року, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (704,80 грн.). На підставі викладеного і

Outcome: partial