Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

До суду із позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що у період з серпня 2012 року по лютий 2013 року вона спільно проживала з відповідачем та вели спільне господарство. Від спільного проживання вони мають неповнолітнього сина [PERSON], 12 липня 2013 року народженння, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, в звязку з чим вона змушена звернутись з позовом до суду про стягнення з відповідача, аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася. Про місце та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивача в судове засідання направив письмову заяву з проханням про розгляд справи без його участі та участі позивача, підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи був двічі повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 17.09.2015 року. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди представника позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що починаючи з серпня 2012 року по лютий 2013 року сторони проживали однією сімєю та відповідно вели спільне господарство. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, актовий запис № 05 від 08 серпня 2013 року, вчинений виконавчим комітетом Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, у відповідності до якого батьками [PERSON] - вказані сторони. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області про склад сімї № 365 від 09.07.2015 року та Актом обстеження умов проживання від 09 липня 2015 року. У відповідності до довідки відділу державної виконавчої служби управління юстиції в Новомиргородському районі Кіровоградської області № 309 від 15.06.2015 року у вказаному відділі на виконанні не перебуває виконавчих листів про стягнення аліментів з [PERSON], [INFO]. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач участі у вихованні сина в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає, у звязку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у розмірі в якому просить позивачка, що в повній мірі відповідає обставинам встановленим у ході судового розгляду у справі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved