Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

До суду звернулось ПАТ «Просто - страхування» з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 квітня 2010 року ПАТ «Просто -страхування» та [PERSON] уклали договір страхування майнових інтересів власника автомобіля КІА д/н [NUMBER]. 14 серпня 2010 року сталася ДТП за участі автомобіля МІТСУБІСІ д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та застрахованого автомобіля КІА ДН [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва винним у пригоді визнано [PERSON] В наслідок ДТП було пошкоджено автомобіль страхувальника, вартість матеріального збитку відповідно Звіту авто товарознавчого дослідження становить 8 398 грн. 19 коп. 26.10.2010 року позивач виплатив страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 7 857 грн. 34 коп. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування та судові витрати. В ході розгляду справи суд за клопотанням позивача залучив до участі у справі як співвідповідача ВАТ НАСК «Оранта», оскільки цивільно - правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована зазначеною страховою компанією (а.с. 49, 55). Представником позивача уточнено позовні вимоги - ПАТ «Просто - страхування» просить суд стягнути з [PERSON] затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 109 грн. 20 коп. та судові витрати в розмірі 10 грн. 92 коп., з ВАТ НАСК «Оранта» - в розмірі 7 748 грн. 14 коп. та судові витрати в розмірі 218 грн. 48 коп. (а.с. 58 - 59). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 79). Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» в судовому засіданні позов в частині вимог, заявлених до них про стягнення страхового відшкодування в розмірі 7 748 грн. 14 коп. та судових витрат в розмірі 218 грн. 48 коп. визнав. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов в частині вимог, заявлених до нього не визнали, посилаючись на те, що цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована, а тому відшкодовувати шкоду повинно ВАТ НАСК «Оранта». Заслухавши пояснення сторін у справі та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 02 квітня 2010 року між ПАТ «Просто - страхування» та [PERSON] укладено Договір № 202026 серії АТК добровільного страхування транспортних засобів (а.с. 4). Відповідно умов зазначеного Договору Страховик застрахував ризики Страхувальника, пов'язані з використанням автомобіля КІА д/н [NUMBER], строк дії договору - 02.04.2010 року по 02.04.2011 року. Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.09.2010 року встановлено, що 14.08.2010 року о 8 год. 50 хв. [PERSON] керуючи автомобілем МІТСУБІСІ АУТЛЕНДЕР д/н [NUMBER] в смт Велика Димерка здійснив зіткнення з автомобілем КІА д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Автомобілі зазнали механічні ушкодження (а.с. 12). На виконання умов Договору страхування 26.10.2010 року ПАТ «Просто - страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 7 857 грн. 34 коп.(а.с. 37). Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно Полісу № ВС / 6492716 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахував свою від повільність у ВАТ НАСК «Оранта» (а.с. 49). Строк дії Полісу - з 07.01.2010 року по 06.01.2011 року, ліміт відповідальності за заподіяну майнову шкоду становить 35 000 грн. Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплатити страхові платежі та виконувати інші умови договору. Постановою Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено судам, що відповідно до статті 21 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Оскільки відповідно до статті 3 вищезазначеного Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про те, що відшкодовувати шкоду, спричинену [PERSON] внаслідок ДТП повинен його страховик - ВАТ НАСК «Оранта». За таких обставин вимоги позову, заявлені до ВАТ НАСК «Оранта» підлягають задоволенню, вимоги, заявлені до [PERSON] є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial