Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Заступник прокурора Голосіївського району м.Києва Глушак Д. звернувся до Голосіївського районного суду в інтересах держави в особі Київської муніципальної академії естрадного та циркового мистецтв до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину у сумі 81 792 грн 49 к., пославшись на Акт ревізії від 22.05.2012 року, як доказу в підтвердження спричинення відповідачем по справі матеріальної шкоди, визначеної в ході кримінального провадження. З викладених у позові підстав та обставин, просив його задовольнити /а.с.1-5/. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги частково, наполягав на стягненні матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, лише в розмірі 9 315 грн. Прокурор Мельник В.В. підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, категорично стверджуючи про встановлення розміру матеріальної шкоди актом ревізії і ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.07.2014 року. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково у сумі 9 315 грн., в частині отримання премії без дозволу органу вищого рівня, надавши письмові заперечення /а.с.27-28/. Заслухав учасників судового процесу, дослідив матеріали справи, повно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінив усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частина 3 ст.27 ЦПК України зобов'язує осіб, які беруть участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. В ході надання пояснень з приводу заявленого позову заступником прокурора Голосіївського району м. Києва представник позивача наполягав на стягненні матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, лише в розмірі 9 315 грн. Після неодноразових роз'яснень головуючої по справі щодо самостійного обстоювання учасниками процесу обраних правових позицій, представник позивача підтвердив фактичну зміну заявлених позовних вимог. Прокурор в судовому засіданні наполягав на стягненні з відповідача попереднього визначеного розміру матеріальної шкоди, яку було встановлено в ході досудового слідства в кримінальному провадженні № 7521024314-к. Мотиви останнього щодо розміру шкоди обґрунтовані наявністю ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 30.07.2014 року, якою вказане провадження було закрито на підставі ст.49 КК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Незважаючи на наявність вище вказаної ухвали суду, яка набрала законної сили, висловлені в ній висновки щодо розміру матеріальної шкоди не мають преюдиціального значення для суду під час розгляду цивільної справи. Жодних підстав для звільнення від доказування сторонами по справі, визначених ст.61 ЦПК України, зокрема і розміру матеріальної шкоди - не вбачається. Тобто, прокурор зобов'язаний за загальними правилами доказування в ЦПК довести розмір, характер матеріальної шкоди, заподіяної злочином та наявність причинно-наслідкового зв'язку між вчиненим і шкодою, яка настала. Натомість обґрунтування прокурора зводяться лише до даних, які зафіксовані в вище вказаній ухвалі суду. Будь-яких інших належних та допустимих доказів, незважаючи на виконання судом вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, останнім надано не було. Ст.46 ЦПК України визначені певні особливості процесуальних прав органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, які залежать від форм участі у справі. Особи, які звернутися до суду в інтересах інших осіб, мають загальні права, передбачені ст. 27 ЦПК України, а також спеціальні права, що їх має особа, в інтересах якої вони діють, окрім права укладати мирову угоду. Це обмеження викликано тим, що мирова угода є способом розпорядження предметом спору, а ця дія може бути вчинена виключно самою стороною. Розгляд справи всупереч бажанню позивача є неможливий. З ретельно перевірених в судовому засіданні Статуту Київської муніципальної академії естрадного та циркового мистецтв та контракту з ректором від 25.12.2009 року встановлено, що відповідач, перебуваючи на займаній посаді, мав право зокрема розпоряджатись коштами навчального закладу в межах кошторису доходів і видатків навчального закладу, шляхом видання наказів та розпоряджень. Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України № 898 від 05.06.2000 року «Про затвердження порядку надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної власності форми власності за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов'язків», щорічна грошового винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу, а керівникам - за наказом вищестоящої організації. Тобто, видання відповідачем під час перебування на посаді ректора наказів і розпоряджень про щорічні грошові винагороди підпорядкованим працівникам беззаперечно перебувало в межах його компетенції, що підтверджується наказами про преміювання штатних адміністративних працівників академії /а.с.74-100/. Разом з тим, з огляду на положення вище вказаної постанови КМУ, особисте преміювання відповідачем є протиправним, що в свою чергу і зумовило спричинення ним матеріальної шкоди в розмірі 9 315 грн 00к. Суд критично відноситься до висновків, викладених в Акті ревізії від 22.05.2012 року, як доказу в підтвердження спричинення відповідачем по справі матеріальної шкоди, визначеної в ході кримінального провадження, в розмірі 81 792 грн 49 к., оскільки протиправності в його діях в частині преміювання підпорядкованих працівників не встановлено. Виходячи з наданих процесуальних прав позивача і прокурора, вимоги останнього об'єктивно не можуть бути більшими аніж вимоги заявлені в судовому засіданні представником Київської муніципальної академії естрадного та циркового мистецтв, а відтак суд, неодноразово роз'яснивши сторонам власне обстоювання своїх прав, зобов'язаний, дотримуючись принципу диспозитивності, задовольнити позов в межах вимог, що були підтриманні позивачем у сумі 9 315 грн. Враховуючи те, що прокурор за подання позову, відповідно до п.11 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, та

Outcome: partial