Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

До суду з вказаним вище позовом звернувся Департамент комунальної власності Одеської міської ради, в якому просив визнати недійсними: свідоцтво про право власності на житло (квартира [ADDRESS]) від 25.01.2005 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, зареєстроване під № 12-28598; Договір купівлі-продажу від 13.04.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі № 759; Договір іпотеки від 26.07.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі № 1901 та у реєстрі заборон за № 219; витребувати у [PERSON] квартиру [ADDRESS], загальною площею 305,2 кв.м.; усунути перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою, шляхом виселення [PERSON]; скасувати запис про державну реєстрацію [PERSON] на квартиру [ADDRESS], загальною площею 305,2 кв.м. за номером запису 63 в книзі: 603пр-54. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача зазначив наступне. Нежитлове приміщення другого поверху, загальною площею 308,8 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] є власністю територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, управління яким здійснює Департамент комунальної власності Одеської міської ради на підставі свідоцтва про право власності від 23.08.2006 р. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.01.2005 р., за [PERSON] була зареєстрована квартира № 1, загальною площею 305,2 кв. м., розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказане свідоцтво про право власності на житло було видане на підставі розпорядження від 25.01.2005 р. № 190246, проте відповідно до перевірки юридичного департаменту Одеської міської ради, вказаного розпорядження не існує. 13.04.2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, зареєстрований у реєстрі № 759, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS], загальною площею 305,2 кв.м. 26.07.2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, зареєстрований у реєстрі № 1461243, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS], загальною площею 305,2 кв.м. 26.07.2006 року між [PERSON] та АКБ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11022498000, відповідно до якого Банк надав [PERSON] грошові кошти в іноземній валюті в сумі 613.000,00 швейцарських франків. 26.07.2006 року в забезпечення виконання кредитних зобов'язань, між Банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір, зареєстрований у реєстрі № 1901. Предметом іпотеки є нерухоме майно, квартира [ADDRESS]. Позивач також зазначив, що вказане вище приміщення є власністю територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 353 від 22.08.2006 року. В судовому засіданні представник позивача в усних поясненнях позов підтримав та просив суд його задовольнити, представник відповідача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», [PERSON], проти задоволення позову заперечував, просив суд застосувати до вимог позивача строки позовної давності, надав письмову заяву. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. З'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, вислухавши учасників цивільного процесу, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, судом встановлено наступне. Дізнавшись про порушення свого права Одеська міська рада звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи: Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, про визнання угод недійсними. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 2-6099/09 від 24.06.2006 року позовні вимоги Одеської міської ради були задоволені в повному обсязі, визнано недійсними договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 305,2 кв.м. від 13 квітня 2006 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним та Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 305,2 кв.м. від 26 липня 2006 р., укладений між [PERSON] та [PERSON]. АТ «УкрСиббанк» звернувся із апеляційною скаргою про скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2009 року з таких підстав, що суд вирішив питання, що його стосується, так як відповідно до іпотечного договору, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], останній передав до іпотеки і під заборону відчуження спірний об'єкт. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 05.12.2012 року, апеляційна скаргу АТ «УкрСиббанк» була задоволена у повному обсязі, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2009 року - скасовано. Не погоджуючись з вказаним вище рішенням, Департамент звернувся із касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, ухвалою якого від 22.05.2013 року, касаційна скарга була відхилена, а рішення Апеляційного суду Одеської області від 05.12.2012 року залишено без змін. Департамент звернувся до Верховного суду України із заявою про перегляд судових рішень. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09.09.2013 року, позивачу було відмовлено у допуску до Верховного суду України. Також слід зазначити, що згідно з рішенням Одеської міської ради від 31.01.2011 року «Про затвердження виконавчих органів, загальної чисельності апарату Одеської міської ради» було змінено найменування Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради на Департамент комунальної власності Одеської міської ради. Відповідно до положення «Про департамент комунальної власності Одеської міської ради», яке затверджене рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 року № 384-VI Департамент комунальної власності Одеської міської ради є правонаступником Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради. Відповідно до п. 2.2.20 Положення про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, останній у встановленому порядку здійснює захист прав та інтереси територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради в судових органах з питань, що віднесені до компетенції Департаменту. Отже, звертаючись з позовом щодо захисту речових прав на об'єкт нерухомості, власником якого себе вважає Одеська міська рада, слід вважати, що Департамент, звертаючись з даним позовом, здійснює захист не своїх прав, а прав Одеської міської ради, які йому було делеговано Одеською міською радою. Таким чином, до вимог Департаменту слід застосувати строки позовної давності, при цьому їх перебіг слід починати з дати коли саме Одеська міська рада дізналася про порушення своїх речових прав на спірний об'єкт нерухомості, а саме: квартиру [ADDRESS], тобто з дати винесення рішення по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи: Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, про визнання угод недійсними від 24.06.2009 року. Більш того, як вбачається з наданих Департаментом документів, зокрема з судових рішень прийнятих за наслідками звернення Одеської міської ради з аналогічним позовом, третьою особою до участі у справі №2 -6009/09 було залучено Представництво по управлінню комунальної власності Одеської міської ради, правонаступником якого є позивач - ДЕПАРТАМЕНТ КОМУНАЛЬНОЇ ВЛАСНОСТІ ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ. Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Стаття 261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, на момент звернення до суду з позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних на предмети спорку на боці позивача, Одеської міської ради, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, договорів купівлі-продажу, іпотеки, витребування майна, усунення перешкод у користуванні майном та скасування запису про державну реєстрацію, 17.12.2013 року, Департаментом комунальної власності Одеської міської ради було пропущено строк звернення до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed