Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Заступник керівника Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області звернувся до суду в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я Чернівецької обласної державної адміністрації посилається на те, що Герцаївським районним судом розглянуто кримінальне провадження відносно [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України. За результатами розгляду, вироком суду від 02.11.2016 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.121 ч.2 КК України та за його вчинення призначено йому кримінальне покарання. Пред'являючи позовну заяву в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я Чернівецької ОДА прокурор має на меті повернути державні кошти, які були витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] Просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Департаменту охорони здоров'я Чернівецької ОДА витрати, понесені на стаціонарне лікування потерпілої в сумі 10071,66 грн. Прокурор у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно поданого заперечення проти позову, відповідач вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мало місце ці дії та чи вчинені вони цієї особою. Вироком Герцаївського районного суду від 02.11.2016 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України (як спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті потерпілої) та за його вчинення призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі. З довідки обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги» від 11.10.2016 року вбачається, що [PERSON] , потерпіла по кримінальній справі, знаходилася на стаціонарному лікуванні в ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» у ВА з ЛІТ з 21.07.2016 року по 25.07.2016 року та з 28.07.2016 року по 30.07.2016 року (6 ліжко-днів), у нейрохірургічному відділенні з 25.07.2016 року по 28.07.2016 року (3 ліжко-дня); витрати лікарні на лікування [PERSON] складають 10071,66 грн. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1, 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодовувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі зі стягненням з відповідача у відповідності до положень ч.3 ст.88 ЦПК України судових витрат. На підставі ст.ст.1166, 1206 ЦК України та

Outcome: approved