Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів), починаючи з дня подання даного позову до суду до повноліття сина [PERSON], яке наступить 09 березня 2028 року, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. В позовній заяві позивач вказала, що: з відповідачем перебувала в дружніх відносинах та зустрічались. Шлюбні відносини вони не оформляли, і від спільних відносин в них народився син [PERSON] [INFO], який знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї; в даний час позивач працює, проживаю окремо від відповідача, що підтверджується довідкою Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Батько дитини, [PERSON], не надає матеріальної допомоги, в даний час їй відомо, що відповідач працює, обробляючи земельні ділянки, які перебувають у його власності та оренді, аліменти він не сплачує по виконавчим листам, що підтверджується довідкою відділу державної виконавчої служби Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області; згідно довідки лікарні стан здоровя дитини задовільний, що підтверджується довідкою районного територіального медичного обєднання «Новомиргородське»; в даний час позивач потребує матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідач не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду для вирішення питання про стягнення аліментів в судовому порядку. В судове засідання належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду позивач не зявився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань та додаткових доказів суду не надав. До суду 29.07.2015 року надійшла її письмова заява про розгляд справи без її участі, в якій вона вказала, що позов підтримує та просить його задовольнити. В судове засідання належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду відповідач не зявився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань та додаткових доказів суду не надав. До суду 28.07.2015 року надійшла його письмова заява про розгляд справи без його участі, а з участю його представника адвоката [PERSON]. До суду 29.07.2015 року надійшла від представника відповідача [PERSON] письмова заява про розгляд справи без його участі та участі відповідача, в якій він вказав, що позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Згідно з частиною другою статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі є достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. За правилами ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. За правилами ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права та інтереси інших осіб. У судовому засіданні безспірно зясовано, що сторони перебувала в дружніх відносинах та зустрічались. Шлюбні відносини вони не оформляли і від спільних відносин в них 09 березня 2010 року народився син [PERSON], що посвідчується фотокопією свідоцтва про народження серії І ОЛ № 166793, виданого 13 серпня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградської області, в якому у рядку «Батько» записаний [PERSON], у рядку «Мати» [PERSON], про що 30 березня 2010 року складено відповідний актовий запис № 2. Дитина позивача та відповідача знаходиться на утриманні позивача, в даний час позивач працює, проживає окремо від відповідача, що підтверджується довідкою, виданою Виконавчим комітетом Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області від 03.07.2015 року № 314 [PERSON] [INFO] про те, що склад сімї такий: -Батько [PERSON] 1958 р.н; -Мати [PERSON] 1961 р.н; -Брат [PERSON] 1982 р.н; -Сестра [PERSON] 1995 р.н; -Син [PERSON] [INFO] Батько дитини - [PERSON] не надає матеріальної допомоги, в даний час позивачу відомо, що відповідач працює, обробляючи земельні ділянки, які перебувають у його власності та оренді. Згідно довідки, виданої начальником відділу Державної виконавчої служби Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області [PERSON] від 08.07.2015 року № 353, на виконанні у ВДВС Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області станом на 08.07.2015 року не перебуває жодний виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER]. Згідно довідки № 145 від 08.07.2015, виданої Комунальним закладом «Новомиргородський центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON], [INFO], перебуває на «Д» обліку як часто хворіючий застудними захворюваннями. Для виховання та забезпечення нормальних умов проживання [PERSON] родина потребує фінансової допомоги батька [PERSON], що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов життя [PERSON], що проживає в [INFO], складеним соціальним інспектором Невінчаною С.В., підпис якої засвідчений сільським Головою. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач, не дивлячись на свій обовязок, участі у вихованні дитини в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на її утримання в достатній мірі не надає, у звязку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у розмірі у якому просить позивач з чим відповідач погоджується. Згідно з ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за розміром, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу ) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення визнання відповідачем позову. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява [PERSON] надійшла до суду і зареєстрована 09 липня 2015 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У звязку з цим, суд вважає, що аліменти повинні стягуватися з [PERSON] з дня предявлення позову, а саме з 09 липня 2015 року. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved