Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Завідуюча протитуберкульозним відділенням поліклініки № 1 КУ «СМБЛ» [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що на обліку у Сєвєродонецькому протитуберкульозному відділенні знаходиться хворий [PERSON], [INFO], без постійного місця мешкання, у якого виявлена заразна форма туберкульозу. [PERSON] ухиляється від лікування і порушує протиепідемічний режим, чим обумовлює епідеміологічну небезпеку розповсюдження туберкульозу серед оточуючого населення. Після розгляду медичної документації на лікарській комісії від 26.12.2013 р. було зроблено висновок про необхідність примусової госпіталізації хворого до протитуберкульозного закладу та звернення до суду з цього приводу. З приводу того, що хворий ухиляється від лікування і порушує протиепідемічний режим, просила прийняти рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого [PERSON]. В судовому засіданні зав. протитуберкульозним відділенням [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просила суд прийняти рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого [PERSON]. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», невиконання рішення суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації тягне кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно висновку комісії № 3953 від 26.12.2013 року, хворий [PERSON], [INFO], без постійного місця проживання, звернувся до лікаря-фтизіатра м. Сєвєродонецька 03.05.2013 року. Діагноз: хронічний туберкульоз (10.2007 р.) легенів (фіброзно-кавернозний) Дестр + (плюс) МБТ + (плюс) М + (плюс) К + (плюс) [PERSON] I + (плюс) (HRES) [PERSON] + (плюс) (KmAmPtOfl) Гістологія 0 (нуль) Категорія 4 Когорта 4 (2007 р.). За час спостереження у фтизіатра неодноразово направлявся на стаціонарне лікування в Лисичанський обласний протитуберкульозний диспансер (з 30.07.2013 року по 02.08.2013 року та з 24.11.2013 року по 26.11.2013 року). Виписаний за самовільне покидання стаціонару. Хворий є бактеріовиділителем і являє високу епідеміологічну небезпеку розповсюдження хіміорезистентного туберкульозу серед населення. Комісія одноголосно постановила: хворого [PERSON] належить примусово госпіталізувати до Лисичанського обласного протитуберкульозного диспансеру. Тривалість стаціонарного лікування три місяці. Таким чином, суд вважає, що висновок комісії № 3953 від 26.12.2013 р. містить в собі чітке обґрунтування необхідності примусової госпіталізації до Лисичанського обласного протитуберкульозного диспансеру хворого [PERSON], а зібрані по справі докази вказують на необхідність обовязкової госпіталізації хворого [PERSON] в протитуберкульозний стаціонар, тому суд вважає за необхідне заяву завідуючої протитуберкульозним відділенням поліклініки № 1 КУ «СМБЛ» [PERSON] про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved