Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON]. За життя нею було складено заповіт, згідно якого житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], остання заповіла їй. На теперішній час, через розбіжності у правовстановлюючих документах, а саме у свідоцтві про право власності та у технічному паспорті на вказаний житловий будинок по-батькові її бабусі зазначено [PERSON], тоді як у заповіті та свідоцтві про смерть зазначено [PERSON]. Крім того, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, не приватизована. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. На позовних вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти визнання права власності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Факт смерті [PERSON] підтверджується відповідно копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №35 від 10.10.2000 року (а.с. 14). Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем Покровської сільської ради, [PERSON] все своє майно, заповіла [PERSON] (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок та копії технічного паспорту, [PERSON] є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-9). Судом встановлено, що позивач не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки існують розбіжності у правовстановлюючих документах, а саме у свідоцтві про право власності та у технічному паспорті на вказаний житловий будинок по-батькові її бабусі зазначено [PERSON] (а.с. 5-9), тоді як у заповіті та свідоцтві про смерть, зазначено [PERSON] (а.с. 13-14), а також земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, не приватизована. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 1268 спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину, представник відповідача по справі позов визнав, тому спадкове майно повинно належати позивачу. На підставі ст.ст.1216, 1217, 1220, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved