Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

До суду звернулась з позовом [PERSON] до ПАТ «Сумигаз», згодом уточненим, в якому просить: - визнати протиправними та скасувати акт про порушення № 100 від 07 грудня 2016 року; - визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Сумигаз» щодо визначення об'єму природного газу споживачам, мешканцям будинку [ADDRESS] за граничними об'ємами споживання, прийняте за результатами розгляду акту № 100 від 07 грудня 2016 року; - зобов'язати ПАТ «Сумигаз» здійснити [PERSON] перерахунок об'ємів природного газу за грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року, квітень 2017 року - за нормою споживання 4,4 м. куб. місяць на одну особу, за травень 2017 року, червень 2017 року, липень 2017 року - за нормою споживання 7,1 м.куб місяць на одну особу, за серпень 2017 року, вересень 2017 року - 5,4 м.куб місяць на одну особу. Вимоги мотивувала тим, що 06 лютого 2017 року отримала повідомлення про результат засідання постійно діючої комісії з розгляду Актів про порушення, відповідно до якого, через відмову споживачів від встановлення загально будинкового лічильника газу за ініціативи та кошти Оператора ГРМ, що є порушенням вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу» від 16.06.2011 року № 3533-VІ, яка підтверджується актом про порушення від 07.12.2016 року за № 100, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, прийнято рішення з 01.12.2016 року фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу споживачам - мешканцям будинку [ADDRESS], за винятком споживачів, які на дату прийняття рішення, забезпечені комерційним (приладовим) обліком природного газу, відповідно до пункту 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, визначати за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем. При цьому позивач зазначила, що вказане рішення прийнято з порушенням норм діючого законодавства, оскільки мешканці вищезазначеного будинку жодних перешкод у встановленні загально будинкового лічильника не чинили та не відмовлялись у його встановленні. Від представника ПАТ «Сумигаз» надійшли письмові заперечення, в яких позовні вимоги відповідач не визнав та просив в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що, вживаючи заходи щодо встановлення загально будинкового лічильника, відповідач діяв у межах своїх прав та обов'язків, що передбачені умовами типового договору розподілу природного газу, з якими позивач погодився, приєднавшись до умов договору, і на виконання Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу, Кодексу газорозподільних систем та Інвестиційної програми газорозподільного підприємства ПАТ «Сумигаз» на 2016 рік. В свою чергу, позивач чинив перешкоди для встановлення загально будинкового лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ (ПАТ «Сумигаз»), що є порушенням Кодексу газорозподільних систем. В судове засідання позивач не з'явився, проте в заяві про збільшення позовних вимог прохав розглянути справу без його участі. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши та оцінивши докази у справі, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS] та є користувачем послуг по газопостачанню, які надає ПАТ «Сумигаз». Згідно з ліцензією, виданою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) на підставі рішення № 929 від 26 березня 2015 року переоформлена рішенням від 01 вересня 2015 року № 2248 ), ПАТ «Сумигаз» є газорозподільною організацією. /а.с. 20, 21/ Постановою НКРЕКП № 549 від 31 березня 2016 року, з наступними змінами від 15 грудня 2016 року, затверджено План розвиту газорозподільної системи ПАТ «Сумигаз» на 2016-2025 роки, яким передбачено витрати на встановлення будинкових приладів обліку (а. с. 22-26). Будинок [ADDRESS] включено в План розвитку газопостачальної системи на 2016-2025 роки Інвестиційної програми ПАТ на 2016 рік, якою передбачені витрати на встановлення будинкових приладів обліку. 07 грудня 2016 року складено акт про порушення № 100, яким встановлено, що мешканці будинку [ADDRESS] відмовилися від встановлення будинкового лічильника газу, що здійснюється з ініціативи та за кошти ПАТ«Сумигаз». Підписи мешканців будинку у акті відсутні. 29 грудня 2016 року постійно діючою комісію ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення вирішено з 01 грудня 2016 року фактичний об'єм спожитого природного газу по побутовим споживачам будинку [ADDRESS] за вказаною адресою, у яких не встановлено індивідуальних лічильників газу, визначати за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку №10 до Кодексу газорозподільних систем. В заяві про збільшення позовних вимог позивач зазначила, а представник відповідача в судовому засіданні не заперечуваоа, що, починаючи із вказаної дати позивачу проводиться нарахування фактичного об'єму спожитого газу за відповідний календарний місяць за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для прийняття такого рішення відносно позивача, як мешканця [ADDRESS] суд виходить із наступного. Порядок та підстави забезпечення населення приладами обліку природного газу врегульований Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про ринок природного газу», Главою 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі Кодекс), Тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 (далі Тимчасове положення), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498 та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Частиною 1 ст. 6 цього Закону встановлено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. Згідно п. 4 Тимчасового положення, ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем. Виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території та отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу. У разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року. Відповідно до п. 3, глави 4, розділу IX Кодексу (в редакції, яка діяла станом на складення акту про порушення), якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу. Згідно до приписів глави 5 розділу XI Кодексу (в редакція, яка діяла на час складання акту про порушення, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача / несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об'єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням. Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення. На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення. Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов'язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об'єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ). Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). Разом з тим, ПАТ «Сумигаз», в порушення приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України, доказів на підтвердження того, що [PERSON] 07 грудня 2016 року вчиняла дії, які свідчать про її відмову від встановлення загально будинкового приладу обліку газу, суду надано не було. Відповідних актів про порушення відносно позивача не складалось. В акті про порушення від 07 грудня 2016 року не зазначено конкретного споживача, за участю якого він складений, підписи будь-яких мешканців будинку відсутні. Відеозапис, наданий представником відповідача як доказ протиправних дій позивача, не міститься в собі фіксації будь-яких даних про позивача: на ньому не зафіксовано ні особу позивача, ні її дії щодо перешкоджання встановленню загально будинкового лічильника. Звернення позивача, адресоване ПАТ «Сумигаз», в якому вона просить встановити індивідуальний лічильник, не є підставою для визначення позивачу фактичного об'єму спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населення, так як такою підставою є відповідний акт про порушення, складений відповідно до вимог глави 5 розділу XI Кодексу. Більше того, вказане звернення мало місце не в день складання акту від 07 грудня 2016 року, що також підтверджує відсутність правових підстав для прийняття рішення про визначення [PERSON] як мешканцю будинку [ADDRESS] фактичного об'єму спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання населення. Під час розгляду акту про порушення від 07 грудня 2016 року, постійно діючою комісією ПАТ «Сумигаз» не встановлювалось коло осіб, які саме здійснили вказані в даному акті порушення. Оскаржуваним рішенням від 29 грудня 2016 року застосована відповідальність відносно усіх мешканців будинку [ADDRESS], у яких не встановлені індивідуальні газові лічильники, що є протиправним. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення про визначення [PERSON], як мешканцю будинку [ADDRESS], фактичного об'єму споживання природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, прийнято з порушення норм чинного законодавства. Таким чином, вказане рішення в частині інтересів позивача слід скасувати як незаконне, задовольнивши в цій частині вимоги позову. Разом з тим, суд вважає безпідставними вимоги позивача скасувати вищезазначене в повному обсязі, щодо всіх мешканців будинку, в якому вона проживає, оскільки відповідно до вимог ст. 15 ЦК України особа має право на захист лише свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Представництво інтересів інших осіб у суді здійснюється у порядку і з підстав передбачених законом. В даному випадку доказів на право представлення [PERSON] інтересів інших мешканців будинку позивач не надала. Не підлягають задоволенню і вимоги позову про скасування акту про порушення від 07 грудня 2016 року, оскільки обраний спосіб захисту цивільного права не передбачений положенням ст. 16 ЦК України. Вказаний акт є лише способом фіксації певних подій та не встановлює для споживача будь-яких обов'язків. Він не може бути предметом оскарження, а може бути визнаний як доказ під час вирішення спору щодо законності прийняття рішення комісією за результатами розгляду такого акту, що і мало місце при розгляду даної справи. Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог позову про перерахунок об'ємів природного газу з 01 грудня 2016 року, виходячи з наступного. Згідно ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», постачальник природного газу (далі постачальник) суб'єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу (п. 27), а оператор газорозподільної системи суб'єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 17). Отже, по відношенню до побутового споживача ТОВ «Сумигаззбут» є постачальником, а ПАТ «Сумигаз» - оператором газорозподільної мережі. Відповідно до глави 4 розділу Кодексу газорозподільних систем, об'єми та обсяги споживання природного газу побутовими споживачами визначаються оператором газорозподільної мережі (в даному випадку ПАТ «Сумигаз»). Зокрема, в абзаці 3 п. 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу вказано, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об'єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб'єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об'єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов'язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. З огляду на викладене, дії по розрахунку вартості газу, які здійснює ТОВ «Сумигаззбут» нерозривно пов'язані з діями ПАТ «Сумигаз» щодо визначення обсягу спожитого газу. А оскільки клопотання про залучення ТОВ «Сумигаззбут» як співвідповідача у справі сторонами не вносилось, тому підстав для задоволення вимог позову про зобов'язання ПАТ «Сумигаз» здійснити [PERSON] перерахунок об'ємів природного газу немає. На підставі викладеного суд задовольняє позов [PERSON] частково, шляхом визнання незаконним та скасувати рішення постійно діючої комісії Публічного акціонерного товариства «Сумигаз» від 29.12.2016 року з розгляду акту про порушення № 100 від 07.12.2016 року щодо визначення фактичного об'єму спожитого газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем, [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] Інші позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання щодо судових витрат підлягає вирішенню відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial