Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

До суду звернувся прокурор Смілянської місцевої прокуратури в інтересах Черкаського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до [PERSON], третя особа ФГ «Агро-Поліс Плюс» про звернення стягнення на предмет застави. В обгрунтування заявленного позову вказував, що 29 листопада 2011 року між Черкаським відділенням Українського державного Фонду підтримки фермерських господарств та фермерським господарством «Агро-Поліс Плюс» в особі голови [PERSON] укладено договір про надання фінансової підтримки (допомоги) № 17/2801400. Пунктами 1 та 2 договору передбачено, що Фонд зобовязується надати фермерському господарству «Агро-Поліс Плюс» 70 000 грн. фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі, а фермерське господарство зобовязується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову допомогу у визначений договором строк. На виконання умов договору Черкаське відділення Укрдержфонду підтримки фермерських господарств платіжним дорученням № 17 від 30 листопада 2011 року перерахувало відповідачу 70 000 грн. Пунктом 3.4.2 договору № 17/28011400 передбачено, що відповідач зобовязаний повернути кошти фінансової допомоги згідно з встановленим графіком. У звязку з тим, що боржником прострочено виконання грошового зобовязання, першим заступником керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави та державного органу, який її уособлює - Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Черкаського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств 06.10.2016 подано позовну заяву до Фермерського господарства «Агро-поліс Плюс» про стягнення 26 293, 71 грн. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.11.2016 вказаний позов задоволено повністю. У звязку з тим, що рішення суду боржником не виконано, а борг, який боржник зобовязаний повернути до 01.11.2016, не сплачено, 28.03.2017 першим заступником керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави та державного органу, який її уособлює - Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Черкаського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств подано ще один позов до Фермерського господарства «Агро-поліс Плюс» про стягнення 23 372,2 грн. Вказаний позов повністю задоволено рішенням Господарського суду Черкаської області від 13.04.2017. На підставі рішень Господарського суду Черкаської області від 10.1 1.2016 та 13.04.2017, судом видано накази від 19.12.2016 та 03.05.2017 про примусове виконання рішення на загальну суму боргу 49 135, 31 грн., які направлено Черкаським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств та прокуратурою Черкаської області на виконання до Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. ФГ «Агро-Поліс Плюс» вищевказані судові рішення не виконує, чим ставить під загрозу порушення майнових інтересів позивача, який від імені держави реалізує державну політику в аграрній сфері, оскільки неповернення відповідачем коштів до державного фонду підтримки фермерських господарств перешкоджає виконанню функції з реалізації державної політики щодо фінансової підтримки становлення і розвитку фермерських господарств на території Черкаської області. Відповідно до п. 3.1.4 договору № 17/2801400 Черкаське відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств у випадку неповернення ФГ «Агро-Поліс Плюс» коштів згідно строків встановлених п. 3.4.2 набуває право для погашення заборгованості на свій розсуд в тому числі реалізувати без згоди фермерського господарства заставне майно, а у випадку його відсутності майно фермерського господарства, що належить йому на праві власності. На забезпечення виконання договору № 17/2801400 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству від 29.11.2011 між Черкаським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств та [PERSON] 08.10.2015 укладено договір застави, яким відповідач надав в заставу рухоме майно - трактор колісний марки МГ-3690, 1994 року випуску, заводський номер В810/48С182019, двигун № 24-06519, реєстраційний номер [NUMBER], що належить відповідачу та зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії АС № 142847, видного Інспекцією по державному технічному нагляду за станом машин та обладнання виконавчого комітету Черкаської міської ради 13.04.2011.У звязку з викладеним прокурор просить звернути стягнення на предмет заставита стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судовому засіданні прокурор Завгородній О.О. позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив наа позов до суду не направляв, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи ФГ «Агро-поліс\~Плюс» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди прокурора суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 листопада 2011 року між Черкаським відділенням Українського державного Фонду підтримки фермерських господарств та фермерським господарством «Агро-Поліс Плюс» в особі голови [PERSON] укладено договір про надання фінансової підтримки (допомоги) № 17/2801400. Пунктами 1 та 2 договору передбачено, що Фонд зобовязується надати фермерському господарству «Агро-Поліс Плюс» 70 000 грн. фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі, а фермерське господарство зобовязується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову допомогу у визначений договором строк. На виконання умов договору Черкаське відділення Укрдержфонду підтримки фермерських господарств платіжним дорученням № 17 від 30 листопада 201 1 року перерахувало відповідачу 70 000 грн. Пунктом 3.4.2 договору № 17/28011400 передбачено, що відповідач зобовязаний повернути кошти фінансової допомоги згідно з встановленим графіком. У звязку з тим, що боржником прострочено виконання грошового зобовязання, першим заступником керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави та державного органу, який її уособлює - Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Черкаського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств 06.10.2016 подано позовну заяву до Фермерського господарства «Агро-поліс Плюс» про стягнення 26 293, 71 грн. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.11.2016 вказаний позов задоволено повністю. У звязку з тим, що рішення суду боржником не виконано, а борг, який боржник зобовязаний повернути до 01.11.2016, не сплачено, 28.03.2017 першим заступником керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави та державного органу, який її уособлює - Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Черкаського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств подано ще один позов до Фермерського господарства «Агро-поліс Плюс» про стягнення 23 372,2 грн. Вказаний позов повністю задоволено рішенням Господарського суду Черкаської області від 13.04.2017. На підставі рішень Господарського суду Черкаської області від 10.1 1.2016 та 13.04.2017, судом видано накази від 19.12.2016 та 03.05.2017 про примусове виконання рішення на загальну суму боргу 49 135, 31 грн., які направлено Черкаським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств та прокуратурою Черкаської області на виконання до Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Державним виконавцем Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в процесі виконання вищевказаний наказів в рамках зведеного виконавчого провадження були вжити всі необхідні заходи щодо перевірки майнового становища Фермерського господарства «Агро-поліс Плюс», та проведено всі необхідні виконавчі дії щодо звернення стягнення на виявлене майно, але за результатами таких дій, майна на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Зазначені обставини підтверджуються наступним. Державним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти Фермерського господарства «Агро-поліс Плюс», розміщені на банківських рахунках ПАТ КБ «Приватбанк», встановлено, що на рахунках відсутні кошти на які можливо звернути стягнення. Відповідно до листа Джержавного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» Фермерське господарство «Агро-поліс Плюс» в Єдиному державному реєстрі тварин як власник тварин не зареєстровано . Згідно з даними Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна, територіального сервісного центру №7/41 регіонального сервісного центру в Черкаській області МВС України нерухоме майно та транспортні засоби за Фермерським господарством «Агро-поліс Плюс» відповідно не зареєстровано. Постановою державного виконавця оголошено в розшук трактор М-382, який за інформацію відповідача розукомлектований та проданий на запчастини. Таким чином, ФГ «Агро-Поліс Плюс» вищевказані судові рішення не виконує, чим ставить під загрозу порушення майнових інтересів позивача, який від імені держави реалізує державну політику в аграрній сфері, оскільки неповернення відповідачем коштів до державного фонду підтримки фермерських господарств перешкоджає виконанню функції з реалізації державної політики щодо фінансової підтримки становлення і розвитку фермерських господарств на території Черкаської області. Відповідно до п. 3.1.4 договору № 17/2801400 Черкаське відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств у випадку неповернення ФГ «Агро-ГІоліс Плюс» коштів згідно строків встановлених п. 3.4.2 набуває право для погашення заборгованості на свій розсуд в тому числі реалізувати без згоди фермерського господарства заставне майно, а у випадку його відсутності майно фермерського господарства, що належить йому на праві власності. На забезпечення виконання договору № \~ \~ \~ \~17/2801400 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству від 29.11.2011 між Черкаським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств та [PERSON] 08.10.2015 укладено договір застави, яким відповідач надав в заставу рухоме майно - трактор колісний марки МГ-3690, 1994 року випуску, заводський номер В810/48С182019, двигун № 24-06519, реєстраційний номер [NUMBER], що належить відповідачу та зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії АС № 142847, видного Інспекцією по державному технічному нагляду за станом машин та обладнання виконавчого комітету Черкаської міської ради 13.04.2011. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими з ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 4.1. договору застави майна від 08.10.2015, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави при настанні хоча б однієї з наступних обставин: - невиконання або неналежне виконання заставодавцем умов договору про надання фінансової підтримки (при несвоєчасному поверненні коштів повністю або його частини) або умов цього договору, або у випадках, передбачених законодавством України; - в інших випадках, передбачених законодавством України або цим договором. п. 4.2. звернення стягнення па предмет застави та реалізація предмету застави, на який буде звернене стягнення, здійснюється, на розсуд заставодержателя, відповідно до умов цього договору або законодавства. п. 4.3. сторони домовились про те, що реалізація заставленого майна відбувається в порядку, встановленому діючим законодавством. п. 4.4. сторони домовились про те, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, цей договір передбачає передачу заставодержателю права власності на предмет застави та є правовою підставою для реєстрації транспортного засобу за заставодержателем. Заставодавець зобовязний протягом 3-х робочих днів здійснити всі необхідні дії, як то: зняти транспортний засіб з обліку у відповідних органах, надати повноваження особі за вибором заставодержателя, передати усі необхідні документи в цей строк та фактично передати транспортний засіб. п. 4.6. за рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги тощо. Отже, договором застави від 08.10.2015 передбачений порядок звернення стягнення на предмет застави. Разом з тим, згідно з пунктом 4 частини 2 статті 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такі способи звернення стягнення на предмет застави як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувала в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах та інші. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так само позивач є вільним у способі захисту свого порушеного права. Таким чином системний аналіз вказаних правових норм призводить до логічного висновку про те, що отримання права власності на заставлене майно, як спосіб звернення стягнення на предмет обтяження, є саме правом, а не обов'язком заставодержателя якому надається право на власний розсуд обрати будь-який законний спосіб звернення стягнення, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. За рахунок заставленого майна, згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про заставу», заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. За приписами ч. 2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Відповідно до ч. 3, 4 ст.56 Цивільного процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 у справі № 1-1/99 (далі - Рішення Конституційного Суду України) державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до п. 6 Статуту Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, затвердженого розпорядженням Міністерства аграрної політики України від 08.06.2006 року, Український державний фонд підтримки фермерських господарств є державною бюджетною установою, яка виконує функції з реалізації державної політики щодо фінансової підтримки становлення і розвитку фермерських господарств. Відповідно до п. 9 Положення Черкаського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, затвердженого Наказом Українського державного фонду підтримки фермерських господарств від 13 грудня 2006 року № 75, Черкаське відділення Укрдержфонду здійснює свою діяльність на підставі даного Положення та довіреності, виданої генеральним директором Укрдержфонду директору відділення. Відповідно до п. 19 вищевказаного положення кошти Черкаського відділення Укрдержфонду формуються за рахунок: коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансову підтримку фермерських господарств; коштів Державного бюджету України, передбачених на забезпечення поруки при кредитуванні банками фермерських господарств; коштів Державного бюджету України, передбачених на забезпечення діяльності; коштів місцевих бюджетів органів місцевого самоврядування, передбачених на фінансову підтримку фермерських господарств по регіональним програмах. Основним завданням в діяльності Черкаського відділення Укрдержфонду є реалізація держаної політики щодо фінансової підтримки становлення і розвитку фермерських господарств. Відповідно до ст. 9 Закону України від 19.06.2013 № 973 «Про фермерське господарство», фермерським господарствам у період становлення (перші три роки після його створення) надається допомога за рахунок державного та місцевої бюджетів, у тому числі через український державний фонд підтримки фермерських господарств. Відповідно до п. 12 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25 серпня 2004 року №1102, фермерське господарство несе відповідальність згідно із законодавством за своєчасне і в повному обсязі повернення до державного бюджету коштів фінансової підтримки. Невиконання зобовязань відповідачем ставить під загрозу порушення майнових інтересів позивача, який від імені держави реалізує державну політику в аграрній сфері. З наведенного вбачається, що відповідач свої зобовязання перед Черкаського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств не виконав, що підтверджується рішеннями Господарського суду Черкаської області, отже заставодержатель набув право звернення стягнення на предмет застави, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та звернути стягнення на предмет застави. Оскільки позов підлягає до задоволення, то в порядку ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача на кристь Смілянської місцевої прокуратури підлягають понесені судові витрати в розмірі 1762 грн., оскільки вони підтверджені документально, платіжним дорученням №від 18.05.2018 на зазначену вище суму. На підставі викладеного,

Outcome: approved