Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON], свій позов мотивує тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10 грудня 2004 року до 25 лютого 2014 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з мамою. З того часу у них часто виникають конфлікти з приводу участі у вихованні та спілкуванні батька з дітьми. Намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводять до конфліктів. Позивач вказує, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми та не дає можливості брати участь у їх вихованні тому він звертався до органу опіки і йому встановлено час спілкування, виховання, розвитку дітей, який стороною відповідача не дотримується. Рішенням органу опіки та піклування Віньковецької РДА № 99/72-12-2140/14 року позивачу визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з з малолітніми дітьми. Проте відповідачка ігнорує дане рішення, продовжує чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми. Вважає, що дії відповідача у чиненні перешкод у спілкуванні з дітьми порушують його права як батька. Вжиті ним заходи по вирішенню питання через орган опіки не дали бажаного результату. Просить зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та визначити способи участі батька у їх вихованні, а саме: до досягнення дітьми повноліття їх тимчасового перебування у місці постійного проживання батька в період канікул, не менше половини тривалості літніх осінніх, зимових, весняних канікул дітей за попереднім узгодженням з матір'ю. Також просить стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні сторони дійшли згоди. Відповідач повідомила, що доцільно для розвитку дітей і їх оздоровлення передавати батькові на виховання з 24 липня до 30 серпня на літні канікули, але за умови своєчасної підготовки до школи та повернення їх від місця проживання батька в Київській області. Не заперечувала щодо можливості брати дітей на період літніх, осінніх, зимових, весняних канікул за попереднім узгодженням з нею на період не менше половини тривалості канікул, або навіть на весь період осінніх та зимових канікул. Позивач погодився на умови запропоновані відповідачкою та відмовився від позовної вимоги в частині стягнення з неї судового збору. Представник служби у справах дітей Віньковецької РДА в судовому засіданні не заперечував щодо досягнутої сторонами позиції, яка не протирічить інтересам дітей. Повідомила про наявність висновку про участь батька у вихованні та спілкуванні з дітьми. Заслухавши пояснення сторін, представника Служби у справах дітей Віньковецької РДА, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Судом встановлено, що у зареєстрованому шлюбі [PERSON] з позивачем [PERSON] перебувала з 10 грудня 2004 року до 25 лютого 2014 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з мамою в смт. Віньківці. Батько живе в Київській області Рокитнянський район, с. Насташка. Діти періодично спілкуються з батьком, але через матеріальні статки, побутові проблеми він відвозить їх до матері із простроченням термінів встановлених батьками, через це та через манеру їх виховання у колишнього подружжя виникають конфлікти щодо періоду спілкування батька з дітьми. Батько визнав, що ставить відповідачку перед фактом порушення взятого усного зобов'язання щодо строків перебування і повернення їх дітей матері. Але ці обставини не завадили сторонам конфлікту дійти згоди щодо періодів та умов спілкування дітей з батьком, виходячи із пропозиції відповідачки, яку визнав позивач. Згідно ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч. 1 ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно вимог ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 2 статті 159 Сімейного Кодексу визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, мають обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною, не перешкоджає нормальному розвитку дитини, чого з матеріалів справи не вбачається, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дітьми, суд приходить до висновку про можливість визначити [PERSON], батьку дітей, спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], запропонований матір'ю, а саме: до досягнення дітьми повноліття позивачу надавати можливість спілкування з [PERSON] та [PERSON] у місці його постійного проживання в період канікул дітей. Період спілкування визначити не меншим половини тривалості осінніх, весняних, зимових та з 24 липня до 29 серпня літніх канікул дітей, повідомивши матір завчасно про переїзд, але не пізніше двох тижнів. Судом не встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у його участі у вихованні дітей, а тому вимога про зобов'язання [PERSON] не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми [PERSON] не підлягає задоволенню.

Outcome: partial