Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] посилаючись на наступне: 21.11.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 127. В період шлюбу у них народився син - Валентин, [INFO]. З січня 2016 року позивач з відповідачем хоч і проживають в одній квартирі, але остаточно припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення побуту, не зійшлися характерами, не знайшли взаєморозуміння в подружньому житті. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обємі. Просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, обране нею під час реєстрації шлюбу [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав та просить розірвати шлюб між ним та позивачкою, оскільки вважає, що зберегти даний шлюб вже неможливо. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 21.11.2003 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 127, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). В період шлюбу у сторін народився син Валентин, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. (а.с. 5). Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення побуту, не зійшлися характерами, не знайшли взаєморозуміння в подружньому житті. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з січня 2016 року сторони остаточно припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, хоча і проживають в одній квартирі. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало неможливим та суперечить інтересам сторін, шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання позивачки, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану потрібно покласти на відповідача, так як з позивачкою по справі залишається проживати неповнолітня дитина. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved