Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач вказує, що 19.02.2014 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 152, про що відділом ДРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві видано свідоцтво про шлюб. Вони проживали у мирі та злагоді, але на даний час не можуть знайти спільної мови один з одним, тому у них склалися неприязні стосунки. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя, примирення та збереження сім'ї є неможливим. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спору про поділ майна на даний час немає. Подальше збереження шлюбу неможливе і завдає шкоди її особистим інтересам, тому позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та вирішити питання про розподіл судових витрат. Крім того, у позовній заяві позивач [PERSON] просить розглянути справу без її участі, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання, що призначались 11.01.2017, 13.02.2017, 14.02.2017 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 2014 у відділі ДРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]), актовий запис № 152, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні відносини неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У своїй позовній заяві позивач просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, про що позивач просить у своїй позовній заяві, суд вважає, що оскільки відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сплачена позивачем сума судового збору, а саме в розмірі 551 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією ПАТ КБ «ПриватБанк» від 12.12.2016, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved