Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

\~До суду з відповідним позовом звернулись позивачі, які в обґрунтування вимог зазначили, що 24 квітня 1999 року померла їх мати [PERSON]. Земельний пай та інше майно заповідала своєму чоловікові, [PERSON], який прийняв спадщину у нотаріальному порядку 27.02.2002 року. 15 травня 2006 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті залишилась неприйнятою спадщина у вигляді: земельної частки (паю) у землях колишнього КСП ім. Леніна, с. Тарасівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0056453, яку спадкодавець отримав у 1996 році як член КСП ім. Леніна; земельної частки (паю) у землях колишнього КСП ім. Леніна, с. Тарасівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0056452, яку спадкодавець отримав у спадщину від [PERSON] На земельні паї [PERSON] заповіту не склав. Спадкоємців першої черги за законом четверо позивачі та відповідач. При виготовленні державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №147715 та серії ЛГ № 147716 у 2004 році оригінали сертифікатів серії ЛГ № 0056452 та серії ЛГ № 0056453 на земельні частки (паї) було вилучено, що позбавило їх можливості прийняти земельні паї у спадщину. В звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів вони не мають можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. Крім того у них виник спір щодо розподілу спадкового майна. На підставі викладеного, просять поділити спадкове майно та визнати за ними право власності на вказане спадкове майно. В судове\~ засідання позивачі не з'явились, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. На задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії І-ЕД №152178, актовий запис №7 від 27.04.1999 року (а.с. 4). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яку остання заповідала своєму чоловікові, [PERSON], який прийняв спадщину у нотаріальному порядку 27.02.2002 року, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину (а.с. 8). Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії 1-ЕД №072603, актовий запис №11 від 18.05.2006 року (а.с. 5). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та його померлим батьком [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЯК № 339340 (а.с. 13). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та його померлим батьком [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 377672 (а.с. 16). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та його померлим батьком [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 054192 (а.с. 21). Факт родинних відносин між відповідачем [PERSON] та його померлим батьком [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЕД № 261645 (а.с. 24). Після смерті [PERSON] залишилася неприйнятою спадщина у вигляді: земельної частки (паю) у землях колишнього КСП ім. Леніна, с. Тарасівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0056453, яку спадкодавець отримав у 1996 році як член КСП ім. Леніна (а.с. 7); земельної частки (паю) у землях колишнього КСП ім. Леніна, с. Тарасівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0056452, яку спадкодавець отримав у спадщину від [PERSON]М (а.с.6). Позивачі зазначають, що вони та відповідач діти спадкодавця [PERSON] При виготовленні державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №147715 та серії ЛГ № 147716 у 2004 році оригінали сертифікатів серії ЛГ № 0056452 та серії ЛГ № 0056453 на земельні частки (паї) було вилучено, що позбавило їх можливості прийняти земельні паї у спадщину. В звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів вони не мають можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. Крім того у них виник спір щодо розподілу спадкового майна. Оскільки спадкоємців четверо, а майнових паїв, що входять до складу спадщини два, вважають, що кожному із спадкоємців має належати половина земельного паю. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» «Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого іншого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~\~\~\~ Згідно із п.26\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої\~статті 1278 ЦК\~про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Згідно із\~ст. 1278 Цивільного кодексу України\~частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. На підставі\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 1278 ЦК України\~встановлює презумпцію рівності часток спадкоємців, яка може бути спростована лише заповітом. Вона не дозволяє спадкоємцям поділити спадщину на свій розсуд, одержавши при поділі частку меншу від встановленої законом або заповітом, а вимагає проведення поділу у суворій відповідності із спадковими частками. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Таким чином, в зв'язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку сторони не мають можливості, їх права підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі\~п.п.1,\~26\~ Постанови\~Пленуму Верховного\~Суду України\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»,\~ст.ст.1217,\~1218,\~1220,\~1223,\~1261,\~1274\~ ЦК\~України,\~ст.ст.\~78,\~81,\~131\~ЗК України,\~

Outcome: approved