Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 03 серпня 2015 року у м. Сєвєродонецьку Луганської області о 03 годині 50 хвилин на перехресті проспекту Радянського з вулицею Гагаріна відповідач керував автомобілем марки ВАЗ 2101, державний номер [NUMBER], не надав перевагу у русі транспортному засобу марки Renault Logan, державний номер [NUMBER] під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 27 жовтня 2016 року постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області відповідача було визнано винним у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Розмір матеріальних збитків становить 95705 грн. 95 коп., що підтверджується висновком № 212 експертного авто товарознавчого дослідження про оцінку шкоди, завданої володільцю транспортного засобу від 27 жовтня 2015 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль відповідача був забезпечений полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. В звязку з цим страхова компанія СТ «Домінанта» сплатила грошове відшкодування в сумі 35307 грн. 64 коп. Таким чином, розмір частки невідшкодованого матеріального збитку становить 61348 грн. 31 коп. (різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 60\~398 грн. 31 коп., вартість перевезення автомобіля у розмірі 400 грн. та послуги по проведенню авто товарознавчого дослідження по встановленню вартості матеріальної шкоди у розмірі 550 грн.). Представник позивача просить суд стягнути з відповідача зазначену суму спричинених матеріальних збитків та суму судових витрат. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач надав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 03 серпня 2015 року у м. Сєвєродонецьку Луганської області о 03 годині 50 хвилин на перехресті проспекту Радянського з вулицею Гагаріна відповідач керував автомобілем марки ВАЗ 2101, державний номер [NUMBER], не надав перевагу у русі транспортному засобу марки Renault Logan, державний номер [NUMBER] під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 27 жовтня 2016 року постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області відповідача було визнано винним у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.7). Розмір матеріальних збитків становить 95705 грн. 95 коп., що підтверджується висновком № 212 експертного авто товарознавчого дослідження про оцінку шкоди, завданої володільцю транспортного засобу від 27 жовтня 2015 року (а.с.9). На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль відповідача був забезпечений полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. В звязку з цим страхова компанія СТ «Домінанта» сплатила грошове відшкодування в сумі 35307 грн. 64 коп.(а.с.8) Таким чином, розмір частки невідшкодованого матеріального збитку становить 61348 грн. 31 коп. (різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 60\~398 грн. 31 коп., вартість перевезення автомобіля у розмірі 400 грн. (а.с.10) та послуги по проведенню авто товарознавчого дослідження по встановленню вартості матеріальної шкоди у розмірі 550 грн.(а.с.11)). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 7 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає вину відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 03 серпня 2015 року встановленою, крім того дана обставина визнана сторонами, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню. Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обовязків. Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Головною умовою виникнення таких цивільних прав та обовязків є юридичний факт, а саме обставини реального життя, з якими норми цивільного права повязують встановлення, зміну, припинення, призупинення та поновлення цивільних правовідносин. Підставами виникнення правовідносин по відшкодуванню шкоди є спричинення шкоди майну потерпілого, а умовами є причинний звязок між діяннями, спрямованими на завдання шкоди та самою шкодою, а також вина особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитку ,який підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність , у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України\~\~засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~\~ст. 3 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в\~\~статті 9 цього Закону\~\~(далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. У відповідності до положень цього\~\~Закону\~\~майном, яке може оцінюватися, вважаються обєкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невідємні частини), машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, в тому числі обєкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності. Згідно\~\~ст. 9 цього ж Закону, методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Оцінка майна проводиться на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України № 1074/8395 від 24.11.2003 року. Таким чином, оскільки відповідним висновком експертного авто товарознавчого дослідження про оцінку шкоди, завданої володільцю транспортного засобу, було встановлено реальний розмір матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, враховуючи відшкодовану частку матеріальних збитків страховиком, так як відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд знаходить заявлені представником позивача вимоги обґрунтованими, такими, що знайшли своє підтвердження на підставі наданих доказів та ґрунтуються на законі, у звязку з чим вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі. Судові витрати по справі у вигляді судового збору у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 613 гривень сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 11, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, п. 7 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», ст. 3 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні»,

Outcome: approved