Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати недійсним Державний акт серії ЯЛ № 710427 від 02.08.2010 року на право власності на земельну ділянку № 229, розміром 1,0725 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку за № 229, розміром 1,0725 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що 21 грудня 2009 року рішенням Віньковецького районного суду, справа № 2-414/09 за нею було визнано право власності на майно в порядку спадкування після смерті матері. До спадкового майна матері входила земельна частка (пай) площею 1,49 га в умовно-кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Прапор Жовтня», яка розташована на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачу відповідно до розпорядженя від 23 лютого 2010 року Віньковецької РДА було погоджено та надано дозвіл на виділення земельної частки в натурі та виготовлення державного акту на земельну частку (пай), яка розташована на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, кадастровий номер 6820684000:08:002:0592, що на даний момент не відповідає зоні та кварталу знаходження земельної ділянки. Тобто технічна документація та проект землеустрою повинні бути виготовлені повторно із виправленням недоліків та подані до відділу Держгеокадастру для проведення реєстрації земельної ділянки і присвоєння відповідного кадастрового номеру. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Представник позивача надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без участі сторони позивачів. Представник відповідача [PERSON] сільської ради надав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі. Представники третьої особи - відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі та Віньковецької РДА в судове засідання не зявились, були належно повідомленими, справа розглядалась в їх відсутності. Ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів. Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Встановлено, що рішенням Віньковецького районного суду 21 грудня 2009 року за позивачкою визнано право власності на майно в порядку спадкування після смерті її матері. Рішення набуло законної сили. До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) площею 1,49 га в умовних кадастрових гектарах. Земельна ділянка розташована на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району. Вона призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 23 лютого 2010 року розпорядженням Віньковецької РДА погоджено з наданням дозволу на виділення земельної частки. Цій ділянці присвоєно кадастровий номер 682068400:08:002:0592, що на даний час не відповідає зоні та кварталу знаходження земельної ділянки. Звернення позивачки до відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі з проханням виправити помилку шляхом внесення змін не задоволено (а.с.12) через неможливість зміни кадастрових номерів на кадастровій карті. У звязку з цим вона є власником земельної ділянки, яка належить згідно кадастрового номеру іншій особі, тобто оспориме її право власності, яке в силу ст. 386 ЦК України захищається судом. Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади акта яким порушуються права особи, щодо володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою такий акт визнається недійсним. Позивачкою отримано державний акт ХМ №710427 на право власності на земельну ділянку саме із невірним кадастровим номером 682068400:08:002:0592 (а.с.9), тому право власності є оспоримим. [PERSON] являється власником неналежної їй згідно зазначеного державного акта земельної ділянки, тобто її право власника порушено. Відповідно довідки (а.с.12) відділлу Держгеокадастру земельна ділянка № 229 площею 1,0725 га виділена позивачці, але кадастровий номер її присвоюється внатурі, на місцевості, після предявлення технічної документації. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також, відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Як\~вбачається з розяснень постанови Пленуму Верховного Cуду України від 16.04.2004 року за № 7 (з відповідними змінами) «Про практику застосування судами земельного законодавства», при розгляді цивільних справ захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). З аналізу наведених правових норм державний акт на право власності на земльну ділянку № 229 площею 1,0725 га, кадастровий номер 6820684000:08:002:0592, серії ЯЛ № 710427 виданим на імя [PERSON] від 02.08.2010 року Віньковецькою районною державною адміністрацією слід визнати недійсним.

Outcome: approved