Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Дубинівська сільська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3062,66грн. збитків (неодержаних доходів), спричинених використанням земельної ділянки за період з 01.04.2007р. по 01.07.2012р. без оформлення документів, що посвідчують право на таку земельну ділянку. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.121). Відповідач в судове засідання також не зявився, проти позову заперечує, посилаючись на відсутність підстав для сплати зазначених коштів, зокрема, договору оренди землі; також у відповідача відсутня заборгованість з податків, зборів, що контролюється органами державної податкової служби, а тому у задоволенні позову просив відмовити, справу просив розглянути без його участі (а.с.101-104, 78, 106). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Встановлено, що рішенням пленарного засідання Дубинівської сільської ради Савранського району Одеської області від 16.03.2007р. №124-V [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для передачі в довгострокову оренду терміном на 49 років земельної ділянки розміром 0,06га із земель запасу Дубинівської сільської ради під розміщення бар-магазину з послідуючим викупом даної земельної ділянки (а.с.49). Згідно акту ревізії Дубинівського сільського бюджету за період з 01.10.2010р. по 01.05.2012р., складеного Балтською міжрайонною державною фінансовою інспекцією в Одеській області 31.07.2012р. №720-20/39, далі акт ревізії (а.с.4-35), встановлено, що земельна ділянка, що знаходиться за адресою с.Дубинове, вул.Покотила, 29, використовується [PERSON] для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі магазину-бару, що належить йому згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.05.2006р. (а.с.105). Земельна ділянка використовується відповідачем без документів, що посвідчують право власності або право оренди на неї згідно ст.126 ЗК (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Через використання земельної ділянки без укладання договору сільським бюджетом за період з жовтня по грудень 2010 року, 2011 рік та з січня по червень 2012 року не одержано доходів на загальну суму 2048,76грн., а також за період з 01.04.2007р. і по 2009 рік включно в сумі 1013,90грн. (а.с.32, 38), а всього 3062,66грн.. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.116 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані обєкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст.1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.22 цього Кодексу особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). З огляду на зазначене, та з урахуванням положень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992р. №6 суд зазначає таке. Задоволення позовних вимог про стягнення збитків може вважатись законним та обґрунтованим в разі встановлення судом наявності в обставинах справи одночасно чотирьох умов. Ними є наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; наявність збитків у потерпілої особи; наявність безпосереднього причинно-наслідкового звязку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони. За правилами судового процесу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч.1, 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України). Виходячи з цього, відповідно до ст.1166 ЦК України позивач в даній справі повинен довести безпосередній причинний звязок між неправомірними діями відповідача, якими завдано шкоду, та самою шкодою. Щодо правила поведінки, встановленого законом або договором у спірних правовідносинах, та факту порушення такого правила діють такі норми. Відповідно до ч.1 ст.124 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації; право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (ч.2 ст.125, ч.2 ст.126 ЗК України). Отже, з огляду на зазначене, орендна плата повинна сплачуватись відповідачем на підставі договору оренди, який укладено не було, тобто в період з 01.04.2007р. і по 2009 рік включно, а також з жовтня по грудень 2010 року, 2011 рік та з січня по червень 2012 року, за який нараховані неодержані доходи, відповідач використовував земельну ділянку без оформлення договору оренди. Суд також враховує, що відповідно до ч.4 ст.623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Як вбачається з акту ревізії при проведенні ревізії дотримання законодавства щодо надання в оренду земельних ділянок встановлено, що в порушення ст.2 Закону України «Про плату за землю» та ст.74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, Дубинівською сільською радою не вжито дієвих заходів щодо укладання договорів оренди на використання земельних ділянок за період з 01.10.2010р. по 01.07.2012р., що призвело до передачі земельних ділянок у користування без оформлення договірних відносин (а.с.28-29, аркуш акта ревізії №25-26). Позивачем також не надано суду доказів, які б підтверджували здійснення ним за вищевказаний період відповідних заходів щодо укладення з відповідачем договору оренди земельної ділянки на виконання рішення пленарного засідання Дубинівської сільської ради від 16.03.2007р. №124-V та вимог чинного на той час законодавства (позивачем лише 26.06.2012р., тобто після нарахування зазначених збитків) було надіслано на адресу відповідача листа, в якому позивач вимагав терміново до 05.07.2012р. укласти договір оренди на земельну ділянку розміром 0,06га, на якій розміщений бар, а.с.50). Таким чином, встановлені судом обставини у їх сукупності свідчать про відсутність у діях відповідача складу цивільного правопорушення як обовязкової умови настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків. За таких обставин, враховуючи, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про вжиття заходів щодо одержання доходів у вигляді орендної плати та уникнення збитків, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову про стягнення з відповідача збитків (неодержаних доходів) в розмірі 3062,66грн..

Outcome: dismissed