Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулася завідуюча ІІ-м стаціонарним психіатричним відділенням Уманської лікарні № 2 Пшук Г.Я. про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON], 1963 року народження, зазначивши, що громадянка [PERSON], зареєстрована за адресою [ADDRESS] знаходиться на обліку під консультативним наглядом лікаря-психіатра Уманської лікарні № 2 з 16.03.2012 року з приводу: «Шизотипового розладу». Стаціонарно не лікувалася. Підтримуюче лікування вдома не приймає, лікаря не відвідує. [PERSON] 19.09.2015 року о 3.00 була доставлена в ІІ психіатричне стаціонарне відділення бригадою швидкої допомоги у супроводі міліції в стані психомоторного збудження, зі скаргами на неадекватну поведінку, погрози оточуючим. Психічний стан при поступленні : в ясній свідомості, агресивна, контакт малопродуктивний, інструкції не виконує, наявності розладів сприйняття заперечує, мислення з елементами зіскользування, висловлює маячні ідеї відношення по відношенню до оточуючих, емоційно збуджена, критика до свого стану відсутня. У відділенні згоду на стаціонарне лікування [PERSON] не дає, від лікування категорично відмовляється. Комісією лікарів психіатрів Уманської лікарні № 2 21.09.2015 року проведено огляд [PERSON]. При огляді встановлено, що [PERSON] страждає на важкий психічний розлад у вигляді «Шизотипового розладу» внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, про що свідчать об'єктивні дані при поступленні хворої у відділення, а також неодноразові заяви від її сусідів, що раніше надходили на адресу лікарні. Хвора категорично відмовилася від стаціонарного лікування. Заявник просить суд задовольнити заяву про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON], 1963 р.н., проживаючої [ADDRESS], без її згоди. В судовому засіданні представник Уманської лікарні № 2 - лікар-психіатр [PERSON] заявлені вимоги підтримала, обгрунтовуючи їх обставинами, викладеними в заяві, пояснивши, що [PERSON] поступила у супроводі працівників міліції. [PERSON] страждає на важких психічний розлад, тому потребує лікування в психіатричному закладі, однак згоду на стаціонарне лікування категорично не надає. Прокурор не заперечував проти задоволення заяви. [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала той факт, що знаходиться на обліку в Уманській міській лікарні № 2. Законний представник [PERSON] - [PERSON], син [PERSON], не заперечував проти задоволення заяви про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у ІІ психіатричне стаціонарне відділення була доставлена бригадою швидкої допомоги в супроводі працівників міліції примусово, без її згоди, чи згоди її законного представника, де і перебуває на даний час. 21.09.2015 року відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу» [PERSON] була оглянута лікарською консультативною комісією, що підтверджено висновком ЛКК № 207 від 21.09.2015 року. При огляді ЛКК дійшла висновку, що [PERSON] страждає на важкий психічний розлад у вигляді «Шизотипового розладу» внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. З наданих суду письмових доказів, та пояснень представника Уманської лікарні № 2, в судовому засіданні, [PERSON], 1963 року народження з 16.03.2012 року знаходиться на обліку у лікаря - психіатра Уманської лікарні № 2, однак стаціонарно не лікувалася, лікаря не відвідує. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» «Особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст. 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» « Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи надані суду письмові докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що заявник - завідуюча ІІ - м психіатричним відділенням Уманської лікарні № 2 надала суду, незаперечні докази про те, що [PERSON], 1963 року народження, потребує, за станом свого здоров'я, лікування у спеціальному лікувальному закладі, відповідно до вимог Закону України «Про психіатричну допомогу», в зв'язку з чим, суд вважає що заява про госпіталізацію громадянки [PERSON] у психіатричний заклад без її згоди - підлягає задоволенню.

Outcome: approved