overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб був зареєстрований 21.06.2008 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, від якого сторони мають спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки сторони припинили з січня 2013 року, з причини подружньої зради, втрати почуття любові та поваги один до одного. Спору про розділ майна та місце проживання дитини на теперішній час у сторін немає. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розгляд справи провести у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала на підставах, вказаних в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій він визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не з'явившихся сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 21.06.2008 року зареєстрували шлюб в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 265, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 21.06.2008 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.5). Шлюбні відносини сторони припинили з січня 2013 року, з причини подружньої зради, втрати почуття любові та поваги один до одного. Спору про розділ майна та місце проживання дитини на час розгляду справи у сторін не виникає. Відповідно ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104,105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 02.03.2007 року у Приморському відділі РАЦС, актовий запис № 55. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини з січня 2015 року з причини постійних сварок, та неприязнених відносин один до одного, через що стали проживати окремо. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились, надали до суду заяви з клопотанням розглянути справу у їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягали на підставах, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій він визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 02.03.2007 року зареєстрували шлюб у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 55, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 080334, виданим 02.03.2007 року (а.с.14). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 131846, виданим 26.01.2008 року та копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 115640, виданим 19.03.2007 року (а.с.4,8). Шлюбні відносини сторони припинили з причини постійних сварок, та неприязнених відносин один до одного, через що стали проживати окремо. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 02.06.2017 року у Приморському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що було зроблено актовий запис № 5. Від шлюбу сторони дітей не мають. На теперішній час сторони припинили шлюбні стосунки з причини відсутності взаємопорозуміння, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила розірвати шлюб. Судові витрати просила покласти на позивача. У судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення у пресі. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 20.08.1987 року зареєстрували шлюб, актовий запис про який було поновлено повторно 02.06.2017 року у Приморському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-HO № 471746, виданим 02.06.2017 року. Сторони припинили шлюбні стосунки з причини відсутності взаємопорозуміння, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104,105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 02.07.1992 року в Міському відділі РАГС Виконавчого комітету Маріупольської міської ради народних депутатів. Шлюбні стосунки сторони припинили з квітня 2013 року, з причини зловживання відповідачем спиртними напоями та відсутності взаємного порозуміння. З цього ж часу позивач та відповідач проживають окремо. Спору про розділ спільного майна на теперішній час у сторін немає. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, але відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб, тому просила розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справу, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 02.07.1992 року зареєстрували шлюб в Міському відділі ЗАГС Виконавчого комітету Маріупольської міської ради народних депутатів, актовий запис № 1028, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 02.07.1992 року (а.с.4). Шлюбні відносини сторони припинили з квітня 2013 року, з причини зловживання відповідачем спиртними напоями та відсутності взаємного порозуміння. Спору про розділ майна на час розгляду справи у сторін не виникає. Відповідач не бажає в добровільному порядку розірвати шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд поновляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104,105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 04.10.2007 року, про що було зроблено актовий запис № 480. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони припинили шлюбні стосунки з причини різності характерів та відсутності взаємопорозуміння, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала на підставах, вказаних в позові. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить його підпис в поштовому повідомленні, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 04.10.2007 року зареєстрували шлюб у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 480, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-HO № 092040, виданим 04.10.2007 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 302701, виданого 20.10.2009 року. Сторони припинили шлюбні стосунки з причини різності характерів та відсутності взаємопорозуміння, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Спору про розподіл спільного майна та місця проживання дитини на час розгляду справи у сторін не виникає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104,105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 08.06.1988 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Багішамальського району міста Самарканда, Республіки Узбекістан, про що було зроблено актовий запис № 135. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину. Шлюбні стосунки з відповідачем припинила через різність характерів та відсутність взаємного порозуміння, у зв'язку із чим сторони стали проживати окремо. Позивач вважала, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила шлюб розірвати. В уточненій позовній заяві зазначила, що відповідач добровільно розривати шлюб не бажає. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справу, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 08.06.1988 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Багішамальського району міста Самарканда, Республіки Узбекістан, актовий запис № 135, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 08.06.1988 року (а.с.7). Шлюбні стосунки сторони припинили через різність характерів та відсутність взаємного порозуміння, у зв'язку із чим стали проживати окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104,105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 08.09.2007 року у Маріупольському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 754. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини через різні характери та відсутність взаємного порозуміння, через що сторони стали проживати окремо. Спору про розділ майна та місце проживання дитини на теперішній час у сторін не виникає. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала на підставах, викладений у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій він визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 08.09.2007 року зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 903, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 08.09.2007 року (а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 27.12.2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. (а.с.10). Шлюбні відносини сторони припинили через різні характери та відсутність взаємного порозуміння, у звязку із чим стали проживати окремо. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 09.09.2003 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що було зроблено актовий запис № 623. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні стосунки сторони припинили з причини різних характерів та відсутності взаємопоразуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач є інвалідом першої групи, відповідач постійно підіймає на нею руку, через що вона неодноразово зверталась до поліції. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила шлюб розірвати. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20.03.2017 року, сторонам було надано строк на примирення терміном один місяць. У судовому засіданні позивач пояснила, що з відповідачем за час, наданий судом для примирення, не примирилась. Також зазначила, що спільне життя з відповідачем вважає неможливим, проти примирення категорично заперечує, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що за час, наданий судом для примирення, з позивачем примиритись не вдалось. Заперечував проти розірвання шлюбу, просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 09.09.2003 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 623 (а.с.3). Шлюбні відносини сторони припинили з причини різних характерів та відсутності взаємопоразуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що сторонам було надано строк на примирення, але у встановлений судом строк сторони не примирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення категорично не згодна, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110,112 СК України,

Outcome: approved