Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що належало [PERSON], а саме на: майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка реорганізованого в ПОСП «Мир» с. Сахутівка Корюківського району Чернігівської області в розмірі 8282,00грн., який належав померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧНКК № 01115 виданого Тютюнницькою сільської радою 17.01.2002. Позивач прийняла спадщину після [PERSON], проте нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний майновий пай, оскільки оригінали документів на нього були втрачені. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Судом по справі встановлено, що 26.06.1997 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується к. свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 336050 виданого 27.06.1997 Тютюнницькою сільською радою Корюківського району Чернігівської області. За життя батько позивачки був членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко, с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області, тому до його спадкового майна належить: майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко реорганізованого в ПОСП «Мир» с. Сахутівка Корюківського району Чернігівської області в розмірі 8282,00 грн., який належав померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧНКК №01115 виданого Тютюнницькою сільською радою 17 січня 2002 року (додаток - 10). Батько позивачки [PERSON] за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Мати позивачки [PERSON] проживала разом з [PERSON] до дня його смерті та фактично втупила у володіння спадковим майном свого покійного чоловіка. Крім того, мати позивачки у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після свого померлого чоловіка. 16.01.2011 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується к. свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ №154169 виданого 17.01.2011 Тютюнницькою сільською радою Корюківського району Чернігівської області. За життя [PERSON], оформила заповіт на користь своєї дочки позивачки по справі [PERSON] В свою чергу [PERSON] звернулась у встановленому законом порядку до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а отже прийняла спадщину. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна [PERSON] є [PERSON], проте нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний майновий пай, який її мати успадкувала від свого чоловіка, батька позивачки, оскільки оригінали документів на нього були втрачені. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно\~\~статті 16 Цивільного кодексу України\~\~ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для \~оформлення права на це майно. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину \~не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зважаючи на викладене вище, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню, так як за життя спадкодавець набув право на майновий пай, прийняла спадщину після матері, проте, позбавлена можливості оформити спадщину через втрату правовстановлюючих документів на право на майновий пай. Судові витрати залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved