Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ПАТ «Державний ощадний банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором у розмірі 364109,16 грн. та судового збору у розмірі 3654 грн.. Представник ПАТ «Державний ощадний банк» надав до суду заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 771109 грн. 18 коп.. До суду від прокурора надійшла заява про розгляд справи без фіксації технічними засобами, не заперечує проти задоволення позову та просила позов задовольнити. В судове засідання представник ПАТ «Державний ощадний банк» не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати в його відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявивсяь, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до статті 74 ЦПК України судові виклики здійснюються на основі судових повісток та судових повідомлень. Судом на кожне судове засідання на адресу відповідача своєчасно направлялись судові повістки-повідомлення про місце, час проведення судового засідання, але відповідач в судові засідання не зявлявся, повідомлявся належним чином для надання пояснень та зясування обставин по справі, причини неявки суду не надав. Про те, що відповідач був належним чином проінформований про час і місце розгляду справи чи вчинення певних процесуальних дій, підтверджується матеріалами цивільної справи. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору відновлюваної кредитної лінії №131 від 17.09.2007 року, укладеного між публічного акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк»» та фізичною особою [PERSON], \~відповідач отримав кредит на суму 350 000,00 грн. (триста пятдесят тисяч), з терміном остаточного погашення не пізніше 17 вересня 2017 року зі сплатою 15,5 відсотків річних за користування кредитом на умовах, визначених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] 17 вересня 2007 року укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір за реєстровим №5082, згідно якого передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: коттеджи, що знаходяться за адресою: провулок Курортний 2 «а» на земельній ділянці розміром 215 кв.м., смт.Сергіївка, м.Білгород-Дністровський, Одеської області. Державний ощадний банк України належним чином виконав свої зобовязання по кредитному договору, а саме: надав кредит відповідачу [PERSON] готівкою в сумі 350 000 грн. (триста пятдесят тисяч), що підтверджується заявою на видачу готівки від 17.09.2007 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязувався сплачувати щомісячно нараховані банком відсотки за користування кредитом та своєчасно здійснювати погашення суми основного боргу за кредитом. Проте в обумовлені кредитним договором строки, відповідач [PERSON] своїх зобовязань не виконує, не сплачує своєчасно відсотки та не погашає основний борг за кредитом, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість, а саме: -прострочена заборгованість за кредитом - 278 818,18 грн.; -прострочені проценти за користування кредитом - 196 002,96 грн.; -пеня за прострочений основний борг за кредитом - 132 349,20 грн.; -пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 84 225,77 грн.; -інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитом - 46 415,12 грн.; -інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 21 006,42 грн.; -3% річних за несвоєчасне погашення кредиту - 12 290,77 грн.. Згідно п.п.3.3.1.,3.3.2. умов кредитного договору позичальник зобовязувався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання, у випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань, зобовязаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих за фактичний час користування кредитними коштами та інших належних до сплати платежів, а також відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з кредитного договору. Згідно п.5.2. кредитного договору позичальник зобовязується за порушення взятих на себе зобовязань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитом сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до п.п.3.2.2.,3.2.3 кредитного договору банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом або процентами, а також в інших випадках передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати захованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках визначених законом. Відповідно до ст.20 Закону України «Про прокуратуру» при виявленні порушень прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звернутись до суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємства та інших юридичних осіб. Згідно до вимог ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурором від імені державии процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва є звернення прокурора суду з позовною заявою про захист прав інших осіб, у т.ч. юридичних, у випадках порушення інтересів держави. Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» є державним банком утвореним відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 року №876 «Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним Ощадним банком України» шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», тип якого відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та постанови Кабінету Міністрів України №502 06.04.2011 року змінено на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний України». Засновником Банку є держава в особі Кабінету Міністрів України і державі належать 100 відсотків акцій на всю суму статутного фонду, відповідно до ст.7 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та статуту держава здійснює і реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статутному капіталі банку через органи управління банком - наглядову раду банку, яка здійснює контроль за діяльністю банку з метою збереження залучення у вклади грошових коштів, забезпечення їх повернення вкладникам і захисту інтересів Держави як акціонера державного банку. Не одержання прибутку банку від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, акції якої повністю належать державі, а відтак до зменшення надходжень до Державного бюджету України в якості обовязкових платежів та податків, що негативно впливає на можливості кредитування вітчизняного товаровиробника, зміцнення та реалізація виробничого і торгового потенціалу галузей економіки, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб. Суд приходить до висновку, що вимоги заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ПАТ «Державний ощадний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved