Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач вказує, що 26 липня 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції. Від спільного шлюбу вони спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки. Між ними постійно виникають непорозуміння та суперечки на побутовому грунті. Через це втрачені почуття любові та поваги, без чого подальше подружнє життя та збереження родини неможливе. Фактично спільне проживання однією сімєю з відповідачем та ведення спільного господарства припинено два роки тому. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не зявилась, до матеріалів позовної заяви приєднала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі, заперечень не має. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 26 липня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]), актовий запис № 939, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-БП № 037195 від 26.07.2008. Від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Пунктом 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.\~\~ Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією АТ «ОщадБанк» № 34 від 01.02.2019 про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн, який позивачем сплачено за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу. Враховуючи, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті,\~\~суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 грн 20 коп. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, в розмірі 384,20 грн.

Outcome: approved