Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що між нею та банком 31 грудня 2014 року було укладено: - договір банківського вкладу (депозиту) №300131/159441/1-14, на виконання якого внесла до відповідача банківський (депозитний) вклад у розмірі 20000 грн. на строк до 31 січня 2015 року з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 25 % річних; - договір банківського вкладу (депозиту) №300131/159464/1-14, на виконання якого внесла до відповідача банківський (депозитний) вклад у розмірі 10000 грн. на строк до 31 січня 2015 року з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 25 % річних; - договір банківського вкладу (депозиту) №300131/159716/1-14, на виконання якого внесла до відповідача банківський (депозитний) вклад у розмірі 10000 грн. на строк до 31 січня 2015 року з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 25 % річних. Після закінчення строку, незважаючи на неодноразові звернення, банк депозитні кошти та проценти за користування депозитними коштами не повернув. Просила стягнути з відповідача банківський вклад у розмірі 30000 грн. з нарахованими згідно умов договору відсотками та сплачений нею судовий збір. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Просила стягнути у повернення грошового банківського вкладу (депозиту) - 30000 грн. Пояснила, що можливо на її картку і перераховані кошти, але через банкомати та касу банку кошти не може одержати, оскільки працівники банку повідомляють про відсутність коштів. Підтвердила, що по депозитним договорам їй виплачено 23 тис. грн.., несплачено 7 тис. грн. Відмовилася подавати заяву про зменшення позовних вимог шляхом відмови від позову або залишення без розгляду на суму виплачених коштів. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом достовірно встановлено, що 31 грудня 2014 року позивач та відповідач уклали договори банківського вкладу: № 300131/159441/1-14, № 300131/159464/1-14, № 300131/159716/1-14. На виконання договорів позивач внесла на рахунок банку кошти в розмірі 40000 грн. Сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обов'язки та відповідальність сторін. Зокрема, строк дії вкладу було встановлено до 31 січня 2015 року, а процентна ставка була визначена в 25 процентів річних. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення банківського вкладу, сплати відсотків за користування у встановлені строки. Після закінчення строку депозитні кошти по депозитному договору №300131/159441/1-14 в розмірі 20000 грн. були перераховані на картковий рахунок клієнта наступним чином: 05 лютого 2015 року - 3000 грн.; 06 лютого 2015 року - 5000 грн.; 09 лютого 2015 року - 3000 грн.; 10 лютого 2015 року - 3000 грн.; 11 лютого 2015 року - 3000 грн.; 12 лютого 2015 року - 3000 грн. Депозитні кошти по депозитному договору №300131/159464/1-14 в розмірі 10000 грн. були виплачені через касу банку: 02 лютого 2015 року - 3000 грн.; 03 лютого 2015 року - 3000 грн.; 04 лютого 2015 року - 3000 грн.; 05 лютого 2015 року - 1000 грн. Депозитні кошти по депозитному договору №300131/159716/1-14, дія якого закінчилася 31 січня 2015 року, в розмірі 10000 грн. були перераховані на картковий рахунок клієнта наступним чином: 23 лютого 2015 року - 1000 грн.; 24 лютого 2015 року - 1000 грн.; 26 лютого 2015 року - 1000 грн. Таким чином, взяті на себе зобов'язання відповідач виконав не в повному обсязі, що підтверджується письмовою довідкою банку про видачу сум вкладів. Станом на день розгляду справи відповідачем позивачеві не сплачені 7000 грн. по депозитному договору №300131/159716/1-14. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача 7000 грн. заборгованості за договором банківського вкладу та на користь держави судовий збір - 243,60 грн.

Outcome: partial