Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Заявник 08.02.2017 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу. В обґрунтування своїх вимог вказує, що у трудовій книжці від 22 липня 1975 року його по-батькові вказано «Моїсеевич», а в паспорті його по-батькові зазначено «Мусійович». В зв'язку із чим, заявник просив встановити факт належності йому трудової книжки. Заявник в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій повністю підтримав свої вимоги та просив розглянути справу без його участі. Заінтересована особа - управління Пенсійного Фонду в Сквирському районі згідно листа просили розглянути справу у відсутність представника, заперечень по справі не має. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року\~з наступними змінами (далі-Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до положень п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, що трудова книжка, яка виписана 22 липня 1975 року на ім'я «Мельничука Анатолія Моїсеевича» підтверджується матеріалами справи, а саме копією трудової книжки. \~\~\~\~Судом\~\~було встановлено, що згідно паспорту по-батькові заявника зазначена «Мусійович». В атестаті про закінчення Ржищівського будівельного технікуму по-батькові заявника зазначено «Мусійович». Оцінивши усі наявні докази по справі, суд приходить до висновку, що розбіжності в трудовій книжці є лише технічною помилкою при заповненні трудової книжки.\~\~ Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що належить постановити рішення про встановлення факту належності трудової книжки. Встановлення факту належності трудової книжки має юридичне значення та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки необхідне для оформлення пенсії. На підставі викладеного та

Outcome: approved