Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

До суду надійшла вищезазначена заява, в якій зазначено, що [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №9 08.01.2016 року причина смерті - отруєння окисом вуглеця. 12.01.2016 року заявнику було видане свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Під час консультації із спеціалістами Сватівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, їй було роз'яснено право звернутися до суду для встановлення факту смерті, оскільки відповідно до наказу від 05.11.2014 року №1847/5 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5» тимчасово призупинено реєстрація актів цивільного стану на території м. Луганськ та Окремих районів Луганської області (далі - ОРЛО). Проведення зазначених дій здійснюється будь - яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Таким чином, свідоцтво про смерть, яке видане на території ОРЛО є недійсним, та позбавляє права подати документи для оформлення спадщини. Таким чином, заявнику необхідно підтвердити факт смерті [PERSON]у судовому порядку. Заявник та її представник у судове засідання не з'явилися, представник заявника просив справу розглянути без їх участі, заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції Луганської області у судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи без їх участі та вирішити справу на розгляд суду. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями п.2 ч.1ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень частини 2 статті 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно ч.2 ст.257-1 ЦПК України,справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заявник є дружиною [PERSON] ( копії свідоцтва про одруження - а.с.7). Зі змісту копії лікарського свідоцтва про смерть від № 9 від 08.01.2016 року, вбачається, що причиною смерті [PERSON] [INFO] є отруєння окисом вуглеця. 12.01.2016 року заявнику було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. (а.с.10- 11,12). Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров'я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.) ; у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.) ; забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. З інформації № 248/02 -04.11 від 05.04.2016 року, наданої начальником відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції Луганської області (а.с.16-17), вбачається, що заявнику було порекомендовано звернутися до суду для встановлення факту смерті, оскільки відповідно до наказу від 05.11.2014 року №1847/5 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5» тимчасово призупинено реєстрація актів цивільного стану на території м. Луганськ та Окремих районів Луганської області (далі - ОРЛО). Проведення зазначених дій здійснюється будь - яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Таким чином, свідоцтво про смерть, яке видане на території ОРЛО є недійсним, та позбавляє права подати документи для оформлення спадщини. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Однак Лутугінський район Луганської області, згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому у зв'язку із тим, що смерть [PERSON] настала на території с. Македонівка Лутугінського району Луганської області, на території якої, нині, жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується із тим, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України, не є можливим. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, як доказ суд не приймає, але враховує письмові пояснення заявника, фотознімки з місця поховання [PERSON], де на табличці датується дата смерті [PERSON] саме [INFO], які підтверджують факт смерті останнього, а також товарний чек від 08.01.2016 року про закупівлю всього необхідного для поховання [PERSON] (а.с.15). Оскільки реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON] неможлива, то суд вважає за необхідне встановити такий факт, задовольнивши вимоги заявника, які є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved