overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

До суду надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» про продовження [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його згоди. Дана заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], перебуває на обліку в Комунальному закладі «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» з 2006 року. Висновком комісії лікарів-психіатрів від 09.02.2015 року [PERSON] за станом психічного здоров'я рекомендовано продовжити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без його згоди. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просив суд її задовольнити. Прокурор підтримав заяву в повному обсязі та просив суд її задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду справи. Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], перебуває на обліку в Комунальному закладі «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» з 2006 року. Висновком комісії лікарів-психіатрів № 16 від 09.02.2015 року [PERSON] за станом психічного здоров'я рекомендовано продовжити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без його згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. В зв'язку з викладеним суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлювати необхідності лікування є підставою для примусового порядку надання допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

До суду надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» про продовження [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Дана заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], перебуває на обліку в диспансерному відділенні Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» з 2001 року. Висновком комісії лікарів-психіатрів від 04.02.2015 року [PERSON] за станом психічного здоров'я рекомендовано продовжити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без її згоди. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просив суд її задовольнити. Прокурор підтримав заяву в повному обсязі та просив суд її задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні надала свою згоду на продовження амбулаторної психіатричної допомоги. Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], перебуває на обліку в диспансерному відділенні Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» з 2001 року. Висновком комісії лікарів-психіатрів № 62 від 07.08.2014 року [PERSON] поставлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервного типу перебігу». За психічним станом рекомендовано призначити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без її згоди. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2014 року [PERSON] призначено амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без її згоди. Висновком комісії лікарів-психіатрів № 14 від 04.02.2015 року [PERSON] за станом психічного здоров'я рекомендовано продовжити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без її згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. В зв'язку з викладеним суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлювати необхідності лікування є підставою для примусового порядку надання допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

До суду надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» про продовження [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги. Дана заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], перебуває на обліку в диспансерному відділенні Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» з 1985 року. Висновком комісії лікарів-психіатрів від 09.01.2015 року: за станом психічного здоров'я рекомендовано продовжити [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без його згоди. Представник заявника в судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду справи. Прокурор підтримав заяву в повному обсязі та просив суд її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], перебуває на обліку в диспансерному відділенні Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» з 1985 року. Висновком комісії лікарів-психіатрів від 09.01.2015 року встановлено, що за станом психічного здоров'я рекомендовано продовжити [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без його згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. В зв'язку з викладеним суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлювати необхідності лікування є підставою для примусового порядку надання допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

До суду надійшла заява комунального закладу «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON]. В обґрунтування своїх доводів заявник зазначає, що у [PERSON] діагностовано активну форму туберкульозу лівої легені, у зв'язку з чим він перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні легеневого туберкульозу для дорослих, після чого самовільно покинув відділення. Хворий постійно порушує протиепідемічний режим - самовільно покидає стаціонар, відвідує громадські місця. Форма захворювання, яка виявлена у [PERSON] є заразною та небезпечною для оточуючих. Тому заявник просить ухвалити рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до стаціонарного відділення КЗ «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» строком на три місяці. [PERSON] у судове засідання не зявився, за даними протитуберкульозного закладу становить загрозу розповсюдження хвороби, тому на підставі ч.1 ст.285 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити вимоги заявника про примусову госпіталізацію з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в КЗ «Павлоградський протитуберкульозний диспансер», як такий, що хворіє на активну форму туберкульозу легень. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], встановлено діагноз: В20.0 IV кл. ст. ВДТБ (14.07.2015) лівої легені (інфільтративний) Дестр+ МБТ+ М+ К+ Резист І+ (Н) Гіст0 кат 1 ког 2 (2015). Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 17 вересня 2015 року [PERSON] постійно порушує протиепідемічний режим, форма захворювання на туберкульоз є заразною та небезпечною для оточуючих, [PERSON] підлягає обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозного закладу строком на три місяці. Згідно ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт захворювання [PERSON] на заразну форму туберкульозу та порушення хворим протиепідемічного режиму, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. За таких обставин суд вбачає підстави для ухвалення рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу. У відповідності до ч.2 ст.285 ЦПК України, рішення про задоволення заяви про примусову госпіталізацію особи до протитуберкульозного закладу, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації на встановлений законом строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

До суду надійшла заява Комунального некомерційного підприємства «Психіатрична лікарня м.Маріуполь» в особі директора Калугіна І.В., лікаря психіатра відділення № 9 Божко О.О. та зав. відділення № 9 Ларіонової Л.В. про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , який є недієздатним, а призначений судом опікун помер. В обґрунтування заяви посилаються на те, що хворий [PERSON] перебуває на обліку у психіатра з 2006 року з приводу шизофренії, перебіг захворювання безперервний, є інвалідом ІІ групи. Згідно рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 12 листопада 2013 року [PERSON] визнаний недієздатним. Пацієнт очікує на отримання путівки до будинку інтернату психоневрологічного профілю. Стаціонарно лікувався кілька разів, вдома медикаменти не приймав, стан погіршився, у зв`язку з чим звернувся до дільничного лікаря психіатра, направлений в стаціонар. Письмову згоду на госпіталізацію [PERSON] не може надати відповідно до ст.. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» і рішення КСУ від 20.12.2018 року, а також у зв`язку з відсутністю опікуна на даний час. Представник Комунального некомерційного підприємства «Психіатрична лікарня м.Маріуполь» Божко О.О., підтримала доводи викладені в заяві, просила її задовольнити. Прокурор Богач О.С. проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. На підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 12 листопада 2013 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30 квітня 2014 року, [PERSON] , [INFO] , визнаний недієздатним. Опікуном призначено батька [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області 07 серпня 2017 року. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів у складі: лікаря психіатра відділення № 3 Божко О.О. та завідуючого відділенням № 9 Ларіонової Л.В., складеного за результатами комісійного огляду [PERSON] , останній має діагноз: шизофренія параноїдна, безперервна. За своїм психічним станом [PERSON] потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні, оскільки не може себе самостійно обслуговувати та забезпечувати свої життєві потреби. Таким чином, суд приходить висновку про наявність достатніх підстав для примусової госпіталізації до психіатричного закладу хворого [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

До суду надійшла заява Комунального некомерційного підприємства «Психіатрична лікарня м.Маріуполь» в особі директора Калугіна І.В. та в.о. зав. відділення Череповської К .В. про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , у якій було виявлено ознаки, що свідчать про необхідність її примусової госпіталізації до лікарського закладу. В обґрунтування заяви посилаються на те, що хвора [PERSON] була доставлена до лікарні за направленням лікаря приймального відділення у зв`язку з погіршенням психічного стану. [PERSON] лікувалася стаціонарно в ОКПЛ міста Донецька з 28 травня 2013 року по 19 червня 2013 року з ДЗ: помірна розумова відсталість, атиповий аутизм. Мешкає з матір`ю, яка також страждає на психічне захворювання, батько помер. Була вилучена соціальними службами з квартири через антисанітарні умови проживання та направлена до лікарні. У контакт вступає неохоче, після стимуляції, увага залучається насилу, уникає зорового контакту, мова нечітка, говорить тихо. Розповідала, що тікала з дому «на гойдалки», критика до стану знижена. Письмову згоду на лікування в умовах с таціонару [PERSON] надати не може у зв`язку зі станом здоров`я. Представник Комунального некомерційного підприємства «Психіатрична лікарня м.Маріуполь» Череповська К.В., підтримала доводи викладені в заяві, просила її задовольнити. Прокурор Богач О.С. проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів у складі: в.о. завідуючого відділення № 4 Череповської К.В. та в.о. завідуючого відділенням № 6 Персань І.В., складеного за результатами комісійного огляду [PERSON] , має діагноз: помірно розумова відсталість. За своїм психічним станом [PERSON] потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні, оскільки не може себе самостійно обслуговувати та забезпечувати свої життєві потреби. Таким чином, суд приходить висновку про наявність достатніх підстав для примусової госпіталізації до психіатричного закладу хворої [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

До суду надійшла заява Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» в особі представника лікарні лікаря-психіатра [PERSON] про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], який страждає на тяжкий психічний розлад в формі гострого поліморфного психотичного розладу внаслідок вживання ПАР, в звязку з чим становить безпосередню небезпеку для себе і оточуючих та в звязку з відмовою хворого від запропонованої госпіталізації. В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр психіатричного відділення [PERSON], яка діє на підставі довіреності, заяву лікарні підтримала, вважала доцільним застосувати примусову госпіталізацію щодо [PERSON] Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав. \~ \~ \~ \~ \~[PERSON] в судовому засіданні проти застосування примусової госпіталізації не заперечував. Суд, заслухавши учасників справи та думку прокурора, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 22.11.2018 року о 19 год. 00 хв. був госпіталізований в КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Відповідно до акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 23.11.2018 р., [PERSON], [INFO] страждає на тяжкий психічний розлад в формі гострого поліморфного психотичного розладу внаслідок вживання ПАР, внаслідок чого становить безпосередню небезпеку для себе і оточуючих, відмічалась агресивність до оточуючих на вулиці, потребує в примусовій госпіталізації в психіатричний стаціонар, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу у формі гострого поліморфного психотичного розладу внаслідок вживання ПАР, а також про те, що хворий становить безпосередню небезпеку для себе і оточуючих, має потребу в примусовій госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В звязку з наведеним, суд застосовує у відношенні хворого [PERSON] примусову стаціонарну психіатричну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

До суду надійшла заява Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» в особі представника лікарні лікаря-психіатра [PERSON] про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], який страждає на тяжкий психічний розлад в формі маячного розладу, в звязку з чим становить небезпеку для себе та в звязку з відмовою хворого від запропонованої госпіталізації. В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр психіатричного відділення [PERSON], яка діє на підставі довіреності, заяву лікарні підтримала, вважала доцільним застосувати примусову госпіталізацію щодо [PERSON] Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав. \~ \~ \~ \~ \~[PERSON] в судовому засіданні хворий стан у себе заперечував, зазначивши, що пожежу вчинив щоб привернути до себе увагу, проти застосування примусової госпіталізації заперечував. Суд, заслухавши учасників справи та думку прокурора, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON]К 06.11.2018 року о 09 год. 05 хв. був госпіталізований в КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Відповідно до акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 06.11.2018 р., [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад в формі маячного розладу F 22.0, внаслідок чого становить безпосередню небезпеку для себе і оточуючих (неадекватний та агресивний у поведінці: викидав з квартири столові прибори, намагався підпалити квартиру, викинув таз з палаючими речами на парапет підїзду, зачинився у квартирі, викликав МЧС, виліз через вікно на піддашок підїзду), потребує в примусовій госпіталізації в психіатричний стаціонар, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу у формі маячного розладу F 22.0, а також про те, що хворий становить безпосередню небезпеку для себе і оточуючих, має потребу в примусовій госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В звязку з наведеним, суд застосовує у відношенні хворого [PERSON] примусову стаціонарну психіатричну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

До суду надійшла заява Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» в особі Станції швидкої медичної допомоги м. Маріуполя - відокремленого структурного підрозділу Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про винесення додаткового рішення. Заява мотивована тим, що рішенням суду від 13.02.2014р. стягнено з комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 500 гр., судових витрат 229 грн. 40 коп., а всього 729 грн. 40 коп. В зв'язку з тим, що Станція швидкої медичної допомоги м. Маріуполя - є відокремленим структурним підрозділом Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» і виконувати рішення має саме Станція через Державну казначейську службу м. Маріуполя. Відповідно до ч.4 ст.220 ЦПК України суд може ухвалити додаткове рішення, якщо сторони подавали докази і давали пояснення стосовно якої-небудь позивної вимоги, а судом з цього приводу не ухвалено рішення. За таких підстав суд вважає за необхідне постановити в даній частині додаткове рішення.

Outcome: approved