Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Житлово-будівельний кооператив «Жовтневий-30» звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги мотивовані тим, що в будинку, який знаходиться на балансі житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-30» за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований та проживає [PERSON] , що підтверджується випискою із домової книги про склад сім`ї та прописки. Боржник користується комунальними послугами, але не виконує зобов`язання по сплаті цих послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму 20972 грн. 92 коп. за період з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2019 року включно, що складається із заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 12035 грн. 05 коп., індексу інфляції у розмірі 7869 грн. 82 коп. та трьох відсотків річних у розмірі 1068 грн. 05 коп. Відповідачу [PERSON] , [INFO] , належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Утримання будинку та прибудинкової території багатоквартирного будинку здійснюється позивачем - Житлово-будівельним кооперативом «Жовтневий-30». Розміри внесків будинку на утримання будинку та прибудинкової території затверджено рішенням загальних зборів ЖБК «Жовтневий-30». Відповідно до п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, відповідач систематично не в повному обсязі сплачує за спожиті ним комунальні послуги та послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, що призвело до накопичення боргів перед ЖБК «Жовтневий-30», що і стало причиною звернення із зазначеним позовом до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 13 травня 2019 року, було відкрито спрощене позовне провадження по зазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 62,63). Представник позивача в судове засідання не прибув та надав засобами електронної пошти клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. (а.с. 93). Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи був повідомлений належним чином через свого представника [PERSON] (а.с. 92), причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, уважно оцінивши докази надані сторонами по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Суд встановив, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-30». У квартирі [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON] , що підтверджується випискою із домової книги про склад сім`ї та прописки. Відповідачу [PERSON] , [INFO] , належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 13,14). У вищевказану квартиру централізовано постачалися послуги теплопостачання, водопостачання та водовідведення, електропостачання, газопостачання, послуги по вивезенню ТПВ (сміття) та інші послуги для проведення господарської життєдіяльності будинку та прибудинковій території. Відповідно до ст.13 Закону «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач зобов`язаний регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги. В силу ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст.151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх гримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Судом встановлено, що відповідач у порушення п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, не сплачував у повному обсязі за спожиті комунальні послуги та послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території в період 01 квітня 2016 року по 31 березня 2019 року включно, що призвело до утворення заборгованості за комунальні послуги за у розмірі 20972 грн. 92 коп., що складається з заборгованості за комунальні послуги - 12035 грн. 05 коп., індексу інфляції у розмірі 7869 грн. 82 коп. та трьох відсотків річних у розмірі 1068 грн. 05 коп. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі 6-59цс13). Судом також встановлено, що всі тарифи за наданні комунальні послуги, затверджувалась на загальних зборах членів ЖБК, що підтверджується наданими протоколами. Відповідач не спростував жодним належним і долпустимим доказом зазначені позивачем обставини. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2019 року включно у розмірі 20972 грн. 92 коп., що складається з заборгованості за комунальні послуги - 12035 грн. 05 коп., індексу інфляції у розмірі 7869 грн. 82 коп. та трьох відсотків річних у розмірі 1068 грн. 05 коп., тобто за послуги прибирання території, обслуговування будинку, вивіз сміття, ліфт, холодної води. В частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних суд також задовольняє позовні вимоги, виходячи з наступного. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території, а також розрахунки інфляційних втрат і 3% річних, відповідач не спростував. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ч.2 ЦК України). Оскільки встановлено порушення прав позивача щодо відшкодування витрат на утримання будинку і прибудинкової території, порушене право позивача підлягає захисту судом шляхом задоволення позову. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved