Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

До суду із позовом 22.12.2015 р. до [PERSON] звернувся ПАТ «ПриватБанк». В позові посилається на таке. 11.07.20107 р. між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір без номеру (заява позичальника), згідно з умовами договору Банком передано відповідачу кредитну карту зі строком дії до 07.09, з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 10000 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені строки, визначені Тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. То теперішнього часу відповідачем кошти не повернуті. Тому банк просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості по відсоткам нарахованим на прострочену заборгованість за кредитом за період відповідний загальному терміну позовної давності з 30.11.2012 р. по 30.11.2015 р. в сумі 33427,82 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним. Представник відповідача за договором адвокат [PERSON] проти позову заперечував, оскільки позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду, з аналогічним позовом банк вже звертався, 13.08.2014 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя було прийняте рішення, яким в позові відмовлено, у звязку з пропуском строку позовної давності. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. 11.07.2007 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є позивач (банк), та [PERSON] (клієнт) було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказаний договір складається з заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами як шляхом внесення коштів на картку клієнта, так і шляхом списання Банком з інших рахунків клієнта. На виконання умов вищеназваного договору, відповідач отримав видану банком картку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. При оформлені кредитної картки відповідач [PERSON] був ознайомлений, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві та погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами. Крім того, до позовної заяви представником позивача надано розрахунок, в якому відображається рух коштів по картрахунку. Пунктом 3.1 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг Банк відкриває клієнту картковий рахунок, його вид і строк дії визначений в заяві і в пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Згідно пункту 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на такий саме термін. Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операції по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Пунктом п. 5.4 Правил користування кредитною карткою встановлено, що строк погашення кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії) у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (поле MONTH). Згідно з п. 9.4 Умов і правил надання банківських послуг у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається. Позивачем зазначається, що ним було передано відповідачу кредитну карту зі строком дії до липня 2009 року. Представником позивача не було надано судом доказів на підтвердження того, що після закінчення строку дії платіжної картки відповідач продовжував нею користуватись, або отримував у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» нову кредитну картку, а також щодо наявності грошових коштів на картковому рахунку. Отже, позивачем не доведено, що кредитний договір № б/н від 11.07.2007 року продовжував діяти після липня 2009 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.\~ Відповідно до цієї норми зобовязання\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов\~зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідач укладаючи кредитний договір без номеру від 11.07.2007 р. зобовязувався сплачувати проценти за користування кредитом до липня 2009 року, оскільки в судовому засіданні не доведено того факту, що договір продовжував діяти після цієї дати. Позивач в своєму позові, як на правову підставу, посилався на статтю 536 ЦК України Але стаття 536 ЦК України передбачає обовязок боржника сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі, встановленому договором або законом. Тому суд зазначає, що за період з 30.11.2012 р. по 30.11.2015 р. (за який, на думку позивача, виникла заборгованість) правових підстав для стягнення процентів за користування грошовими коштами не має, оскільки кредитний договір без номеру від 11.07.2007 р. протягом цього періоду не діяв, отже розмір процентів договором не встановлений. За таких обставин, підстав для стягнення 33427,82 грн. не має, і у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed