Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Заявник [PERSON] 15.03.2016 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу. В заяві заявник зазначив, що 01.02.2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 02.02.2015 року, актовий запис № 1881. За життя [PERSON] склав заповіт. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,23 га, яка належала померлому на підставі державного акту серії ІІІ ХР № 061397 на право приватної власності на землю. [PERSON] має намір успадкувати майно. Однак, в даний час заявник не може оформити спадщину після його смерті, в звязку з тим, що в державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище померлого записано як «Патака» , що не відповідає запису у свідоцтву про його смерть. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 483735 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, де прізвище померлого записано як [PERSON] Встановлення факту, що має юридичне значення, заявнику необхідно для подальшого прийняття та оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не прибув. Його неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадянина, якщо діючим законодавством не передбачено інший порядок їх встановлення. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ ХР № 061397від 21.05.2005 р. померлому належала земельна ділянка. 01.02.2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 02.02.2015 року, актовий запис № 1881. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , спір про право цивільне відсутній. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. В даний час заявник не може оформити спадщину після його смерті в звязку з тим, що в державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище померлого записано як «Патака» , що не відповідає запису у свідоцтву про його смерть. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 483735 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, де прізвище померлого записано як [PERSON] Допитані в відкритому судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали поясненнями які підтвердили той факт, що в державному акті помилково невірно зазначено прізвище померлого. Встановлення факту, що має юридичне значення, заявнику необхідно для предявлення до державної нотаріальної контори заяви для оформлення спадщини. Статтею 10 ЦПК України передбачений обовязок сторін довести ті обставини, на які сторона посилається в якості підстав позовних вимог та заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів. Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved