Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 1000 грн на 1/3 частку доходу відповідача. Позов обґрунтовується тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 22 січня 2018 року. Від спільного проживання у шлюбі мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн щомісячно. [PERSON] зазначає, що аліментів в розмірі 1000 грн на місяць є недостатньо для покриття витрат на забезпечення дитини, а її коштів від тимчасових заробіток не вистачає для повноцінного утримання дочки. У зв`язку з ростом та розвитком дитини, витрати на харчування, придбання речей змінюються в бік збільшення. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, тому має можливість надавати утримання дочці у необхідному та достатньому розмірі. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дочки з твердої грошової суми в розмірі 1000 грн на 1/3 частку доходу не визнає. Позиція відповідача ґрунтується на тому, що останній на даний час доглядає за матір`ю [PERSON] , яка не може себе самостійно обслуговувати та потребує постійної сторонньої допомоги. У зв`язку з цим, відповідач [PERSON] не може влаштуватися на роботу, фактично проживає за рахунок пенсії своєї матері. У відзиві [PERSON] вказує, що не відмовляється від утримання дочки, однак вважає заявлений [PERSON] розмір аліментів обтяжливим для нього. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що 14 лютого 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі у них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . 22 січня 2018 року рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн щомісячно. Зазначала, що аліментів в розмірі 1000 грн на місяць є недостатньо для покриття витрат на забезпечення дитини, а її коштів від тимчасових заробіток не вистачає для повноцінного утримання дочки. Вказала, що відповідач [PERSON] неофіційно працює у Волинській області на будівництвах багатоповерхових будинків. Дана інформація їй стала відома безпосередньо від [PERSON] та його матері [PERSON] . Інших утриманців відповідач не має, має можливість утримувати дочку. Окрім того зазначила, що твердження відповідача щодо постійного догляду за матір`ю [PERSON] не відповідає дійсності, оскільки остання перебуває у шлюбі, має чоловіка та дочку, які і здійснюють за нею догляд. Просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та надала пояснення, які за змістом повторюють пояснення позивачки. [PERSON] просить вимоги позовної заяви [PERSON] задовольнити, змінивши спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 1000 грн на 1/3 частину заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 14 лютого 2014 року він зареєстрував шлюб з позивачкою, який розірвано 22 січня 2018 року. Від спільного проживання в шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року з нього стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн щомісячно. Вважає, що заявлений [PERSON] розмір аліментів є обтяжливим для нього. На підтвердження цього пояснив, що на даний час доглядає за матір`ю [PERSON] , яка не може себе самостійно обслуговувати та потребує постійної сторонньої допомоги. У зв`язку з цим, він не може влаштуватися на роботу, фактично проживає за рахунок пенсії своєї матері, тому сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки доходу не в змозі. Окрім цього зазначив, що позивачка [PERSON] має добрі кошти від тимчасових заробіток, які, на його думку, дозволяють останній самостійно утримувати дитину. Просить в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] . Підставами для такого висновку суду стало наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 22 січня 2018 року, що підтверджується рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 січня 2018 року у справі №565/2418/17. Від спільного проживання сторін у шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 серпня 2014 року. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року у справі №565/136/17 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] ,в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно. Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за віком (1992 р.н.) та станом здоров`я є працездатною, тобто має фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід, а відтак - нести обов`язок по утриманню дитини, в порядку вимог ст.141 СК України, нарівні із батьком дитини. Жодних доказів на спростування зазначеного позивачка до суду не подала. Посилання в судовому засіданні відповідача [PERSON] на неможливість працевлашування у зв`язку із станом здоров`я матері [PERSON] , не позбавляє його обов`язку утримувати малолітню дитину. При визначенні розміру аліментів суд також враховує те, що [PERSON] за віком (1987 р.н.) та станом здоров`я є працездатним, тобто має фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід, а відтак - нести обов`язок по утриманню дитини, в порядку вимог ст.141 СК України, нарівні із матір`ю дитини. Жодних доказів на спростування зазначеного відповідач до суду не подав. На підставі наведеного, приймаючи до уваги визначений на даний час законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину та враховуючи вимоги ч.1 ст.182 СК України, суд вбачає підстави для зміни способу стягнення аліментів і присудження із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, таким чином частково задовольнивши позов.

Outcome: partial