Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилася неприйнятою спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 8,22 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Тополі» с. Тополі Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0110182, виданого 20 січня 1997 року на ім`я [PERSON] . Заповіту померлою складено не було. На даний час [PERSON] є єдиною спадкоємицею померлої своєї матері. При цьому, частина документів, що підтверджує родинні відносини між позивачем та її матір`ю - втрачена. У зв`язку з вищезазначеним, у позивача відсутні належні підстави для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Позивач просить суд встановити факт родинних відносин між нею та її матір`ю та визнати право на дану спадщину. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав заяву, згідно якої просив справу розглянути без участі їх представника, заперечень на позовні вимоги не має. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом». Враховуючи спірні правовідносини, у даному випадку відповідні юридичні факти виникли під час дії Цивільного кодексу Української PCP, оскільки спадщина після смерті матері позивача відкрилася до набрання чинності ЦК України, у зв`язку з чим слід керуватися відповідними нормами вказаного нормативного акту, який діяв під час виникнення певних спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилася неприйнятою спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 8,22 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Тополі» с. Тополі Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0110182, виданого 20 січня 1997 року на ім`я [PERSON] (а.с. 10). Заповіту померлою складено не було. На даний час [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна померлої, так як [PERSON] доводиться їй матір`ю. При цьому, частина документів, що підтверджує родинні відносини між позивачем та її матір`ю, була втрачена. У зв`язку з вищезазначеним, у позивача відсутні належні підстави для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Факт родинних відносин між позивачем та її матір`ю підтверджують своїми письмовими поясненнями свідки: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13-15). З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться спадкоємицею майна померлої за законом згідно положень ст. 529 ЦК УРСР, оскільки позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів набула право на вищезазначену спадщину, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадщину, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР,

Outcome: approved