Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

До Чаплинського районного суду Херсонської області звернувся позивач з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя на користь позивача склала заповіт. За цим заповітом вона заповіла позивачу земельну ділянку площею 6,0512 га, що розташована на території Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області. Про заповіт позивач не знав. Звернувшись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини,т Чаплинська державна нотаріальна контора надала йому відповідь, де зазначається, що ним пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, у зв`язку з чим просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити, відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, вказавши, що проти позову не заперечують, вимоги визнають. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 14 березня 2016 року [PERSON] склала заповіт. За цим заповітом вона заповіла на користь [PERSON] свою земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,052 га, що розташована на території Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області, згідно державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ХС №036898. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 50. Відповідно до листа Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області від 22.03.2021 №311/01-16 позивачу роз`яснено, що ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Спадкова справа не заводилась. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень наданих у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин для прийняття спадщини позивач мав звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця, але не зробив цього вчасно і пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини. Причиною цьому стало те, що спадкодавцем було складено заповіт про який позивач не знав. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. До аналогічного висновку також дійшла й Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. Враховуючи причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а саме необізнаність його про існування заповіту, позивач не міг знати про його існування, суд вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому він може бути поновлений. Визначаючи тривалість додаткового строку суд враховує, що з аналізу положень ст.1270 та ч. 3 ст.1272 ЦК двомісячний строк, про який також просить позивач в позові, для прийняття спадщини з урахуванням особливих умов реалізації цього права є необхідним та достатнім з точки зору добросовісності і розумності. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved