Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Заявник 08.08.2018 року звернулася у суду із заявою про визнання безвісно відсутнім її батька - [PERSON] Вимоги заяви обґрунтовує тим, що [PERSON] 22.11.2002 року вийшов з дому та не повернувся, цього ж дня вона звернулась до Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області, однак в ході проведення оперативно розшукових заходів не встановлено жодних відомостей про місце його перебування. Зазначає, що 12.12. 2012 року її мати [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй, однак вона не може здійснити своє право на спадкування після смерті матері, оскільки спадкове майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Посилаючись на зазначені обставини, з метою оформлення спадщини, просить заяву задоволити. Заявник в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що подану заяву підтримує та просить таку задоволити. Заінтересована особа - приватний нотаріус Бризіцька Г.П. в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи уїї відсутності, при розгляді справи покладається на суд. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності заявника та заінтересованої особи по наявних у справі доказах. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права , судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в с. Романів, Перемишлянського району Львівської області, з 06.03.1998 року проживав та був зареєстрованим у [ADDRESS] що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] та довідкою виконавчого комітету Звенигородської сільської ради Пустомитівського району № 1455 від 09.10.2018 року. Згідно довідки Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області від 13.03.2018 року № 2270/42/10-18, [PERSON], 22.11.2002 року вийшов з дому та не повернувся, його місцезнаходження на даний час не встановлено. З наявної в матеріалах справи копії заповіту [PERSON], який посвідчений секретарем Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 98, вбачається, що вона житловий будинок [ADDRESS] заповіла своїй дочці [PERSON], [INFO]. Яке слідує з письмових пояснень [PERSON], які долучені до матеріалів справи, слідує, що [PERSON], являвся її сусідом та проживав за адресою у [ADDRESS], 22.11.2002 року вийшов з дому та по даний час не повернувся. Згідно зі ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. У відповідності до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Суд, проаналізувавши матеріали справи прийшов до висновку, що заявником надано достатньо переконливих доказів про те, що вживались всі можливі заходи для розшуку її батька [PERSON], однак такі не дали результатів, його місце перебування залишається не відомим. Невизначенність статусу [PERSON] позбавляє заявницю можливості реалізувати свої спадкові права. Враховуючи наведене вище, беручи до уваги те, що [PERSON] відсутній в місці свого постійного проживання з 22.11.2002 року, тобто протягом більше як п'ятнадцять років, відсутні відомості про місце його знаходження, факт зникнення останнього підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім.

Outcome: approved