Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] , заінтересована особа Староста сіл Кукли, Северинівка, Маневицької селищної ради Волинської області про встановлення факту проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця [PERSON] , народилася [INFO] в с. Северинівка Маневицького району Волинської області. З 1984 року по 1986 рік заявниця навчалась у Луцькому культурно-освітньому училищі, про що було видано відповідний диплом, копія якого додається. 31 травня 1986 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] . Починаючи з 02.01.1987 року і по 24.11.1988 року [PERSON] , працювала в с. Северинівка на посаді завідуючої клубом. [INFO] у заявниці народилася дочка [PERSON] . Починаючи з 15.05.1991 року і по даний час [PERSON] , працює у ВП РАЕС ДП НАЕК ЕНЕРГО АТОМ. Відповідно до довідки, виданої старостою сіл Кукли, Северинівка Маневицької селищної ради Волинської області, у період з дня народження і по 28.02.1989 року [PERSON] , була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] , яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 року № 106 віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання, які видані сектором «Реєстрації» відділу «ЦНАП» департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради, в період з 23.02.1989 року по 23.12.1999 року та з 24.12.1999 року по 26.07.2021 року [PERSON] , була зареєстрована в [ADDRESS] . Водночас фактично в період з 28.02.1989 року (після зняття себе з реєстрації в с. Северииівка) заявниця продовжувала там проживати до вересня 1993 року оскільки після народження дочки [PERSON] заявниця перебувала у відпустці по вагітності та пологах, а потім у відпустці по догляду за дитиною, тому продовжувала проживати в с. Северинівка. Коли її прийняли на роботу в Рівненську АЕС, починаючи з 1991 року, приїжджала автобусом на роботу або чоловік привозив, бо з 1990 по 1995 рік він не працював. В місто Кузнецовськ заявниця з сім`єю фактично переїхали на проживання з вересня 1993 року, так як дочка [PERSON] розпочинала навчання в 1 класі. У вересні 1993 року заявниця завагітніла другою дитиною, яку народила вже в м. Кузнецовську в травні 1994 року. На даний час коли виникла необхідність в оформлені різного роду документів для отримання різних компенсацій та пільг виявилося, що у заявниці немає документального підтвердження проживання саме у вищенаведені періоди в с. Северинівка Маневицького району Волинської області, а тому змушена звернутися до суду для встановлення даного факту в судовому порядку. Заявниці необхідно встановити факт проживання для підтвердження дійсного періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення та отримання пільг, що з цього випливають. У зв`язку з чим заявниця була змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання. Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року було відкрито провадження по даній справі. Заявниця [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Староста сіл Кукли, Северинівка, Маневицької селищної ради Волинської області, в судове засідання не з`явився, однак надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника. Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Северинівка Маневицького району Волинської області згідно паспорта серії [NUMBER] . З 1984 року по 1986 рік заявниця навчалась у Луцькому культурно-освітньому училищі, що підтверджується диплом серії [NUMBER] . 31 травня 1986 року [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Шлюб зареєстрований виконкомом Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської області. Починаючи з 02.01.1987 року і по 24.11.1988 року заявниця працювала в с. Северинівка Маневицького району Волинської області на посаді завідуючої клубом, що підтверджується записом у трудовій книжці серія [NUMBER] . Починаючи з 15.05.1991 року і по даний час [PERSON] , працюю у ВП РАЕС ДП НАЕК Е ПЕРГО АТОМ, що підтверджується довідкою з місця роботи№870 від 28.07.2021 року. Згідно довідки № 567 від 22.07.2021 року, яка видана старостою сіл Кукли, Северинівка Маневицької селищної ради Волинської області вбачається, що у період з дня народження і по 28.02.1989 року [PERSON] , була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] . Згідно довідок про реєстрацію місця проживання № 986-03 та № 985-03 від 26.07.2021 року, які видані сектором «Реєстрації» відділу «ЦНАП» департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради, вбачається, що в період з 23.02.1989 року по 23.12.1999 року та з 24.12.1999 року по 26.07.2021 року [PERSON] , була зареєстрована в [ADDRESS] . Також в судовому засіданні встановлено, що після народження дочки [PERSON] [PERSON] , перебувала у відпустці по вагітності та пологах, а потім у відпустці по догляду за дитиною, тому продовжувала проживати в с. Северинівка. Навіть після отримання роботи на Рівненській АЕС, починаючи з 1991 року, заявниця продовжувала фактично проживати в с. Северинівка. Також матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON] , є потерпілою особою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , яке видане Рівненською облдержадміністрацією 08 грудня 1994 року, а це в свою чергу також підтверджує факт проживання [PERSON] , в зоні гарантованого добровільного відселення. У відповідності до Постанови КМ Української РСР №106 від 23.07.1991 року с. Северинівка Маневицького району Волинської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяви в яких вказали, що підтверджують факт проживання заявниці [PERSON] , в с.Северинівка Маневицького району Волинської області з народження і до [INFO] . У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце проживання особи з місцем реєстрації даної особи, а ототожнює його з місцем проживання особи, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації заявниці у с. Северинівка Маневицького району Волинської області в певний період, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявниця не проживала в зазначеному населеному пункті в зазначений період. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. А тому, суд, рахує, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання заявниці [PERSON] , в с. Северинівка Маневицького району Волинської області з народження і до [INFO] . Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась заявниця як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту проживання породжує юридичні наслідки для заявниці, оскільки надає право для оформлення різного роду компенсацій та пільг. Тому, суд вважає, що встановлення юридичного факту, про який просить заявник, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, заява про встановлення факту проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved