Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури (далі позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з даним позовом в інтересах держави в особі Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області до [PERSON] (далі відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби. В обґрунтування позову зазначалося, що відповідач вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 6 липня 2017 року у справі № 709/1109/17 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, а саме у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду рибному господарству України. Вказаним злочином завдано державі матеріальної шкоди, яку відповідач на даний час в добровільному порядку не відшкодував. У звязку з цим позивач в порядку ст. 45 ЦПК України звернувся до суду та просив стягнути з відповідача завдану вчиненим ним кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду, заподіяну незаконним виловом риби, у розмірі 3010,00 гривень. У судове засідання учасники не зявилися. Від прокурора Ковдій І.С. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 28). Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області направило клопотання, яким позовні вимоги підтримало повністю, просило задовольнити, справу слухати без участі їхнього представника, не заперечувало проти заочного розгляду справи (а.с. 24, 25, 33). Кліщинська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області також подала заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити (а.с. 27, 31). Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.22, 32). На підставі ст. 224 ЦПК України за згодою прокурора у звязку з неявкою відповідача у судове засідання і неповідомлення ним про причини неявки, за відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності, суд ухвалив заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та у зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 6 липня 2017 року у справі № 709/1109/17 відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, тобто у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду. Зокрема, відповідач у період часу з 19:00 24 квітня 2017 року по 14:00 25 квітня 2017 року діючи з прямим умислом, з порушенням вимог п.п. 3.15., 4.13.3 «Правил любительського та спортивного рибальства» (затверджено наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року № 19, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562), без належного дозволу, умисно, займався незаконним рибним добувним промислом у акваторії Сулинської затоки на території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Сулинський» в районі с. Кліщинці Чорнобаївського району Черкаської області, у забороненому для любительського та спортивного рибальства місці, використовуючи заборонене знаряддя лову 1 рибальську сітку, у результаті чого добув значну кількість риби цінної породи: судак у кількості 3 шт., вартістю 903,00 гривень за 1 шт., на суму 2709,00 гривень, лящ у кількості 1 шт., вартістю 301,00 гривень за 1 шт., на суму 301,00 гривень, у результаті чого своїми незаконними діями завдав рибному господарству України згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року № 541, істотну шкоду охоронюваним інтересам держави, яка полягає у незаконному вилові значної кількості цінних порід риби, прямі матеріальні збитки якої становлять 3010,00 гривень (а.с. 13-14). Згідно з листом управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області (далі Черкасирибоохорона) від 16 серпня 2017 року № 1076/02 (а.с. 10), який Черкасирибоохорона надала у відповідь на запит Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури від 15 серпня 2017 року № (25-29)1196 вих. 17 (а.с. 12) про вжиття заходів щодо стягнення шкоди у звязку з незаконним виловом риби, зокрема [PERSON], Черкасирибоохороною такі заходи не вживались. Кліщинська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області в своєму листі від 17 серпня 2017 року № 298 до Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури повідомила, що заходів пов'язаних з відшкодуванням шкоди у звязку з незаконним виловом риби, зокрема [PERSON] не вживала (а.с. 9). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого Наказом Державного агентства рибного господарства України від 19 січня 2012 року № 29, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області - є територіальними органами Державного агентства рибного господарства України, які діють у складі Держрибагентства України і йому підпорядковуються. Згідно п. 3 даного Положення, основним завданням Управління є реалізація повноважень Державного агентства рибного господарства України у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Відповідно до п. п. 6.15, 6.16 зазначеного Положення, Черкасирибоохорона, серед іншого, має право визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради на їх території здійснюють контроль та заходи щодо раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів, що знаходяться у власності держави. Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до делегованих повноважень місцевих рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів. Згідно ст. 29 Бюджетного кодексу України, до складу доходів Державного бюджету України належать 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок господарської та іншої діяльності. Відповідно до ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Згідно зі статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються державний, АРК, та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, до яких, серед іншого, зараховуються кошти за шкоду, заподіяну порушеннями законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської діяльності. Отже, збитки, завдані відповідачем навколишньому природному середовищу, підлягають зарахуванню до фонду охорони навколишнього природного середовища та подальшому розподілу органами казначейства. З огляду на зазначені положення діючого законодавства та беручи до уваги те, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу вчинено в акваторії Сулинської затоки на території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Сулинський» у районі с. Кліщинці Чорнобаївського району Черкаської області, тобто на території Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, саме зазначена сільська рада уповноважена здійснювати функції держави у спірних правовідносинах. Враховуючи встановлення вироком суду вини відповідача у вчиненому кримінальному правопорушенні, небажання в добровільному порядку погашати збитки вчиненим ним кримінальним правопорушенням, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби підлягають до задоволення у повному обсязі. При цьому кошти підлягають стягненню на користь держави в особі Кліщинськоїсільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1600,00 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved