Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

До суду надійшла зазначена позовна заява, в якій позивач просить стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь суму авансу за договором підряду №АО 0011/1 від 31 травня 2020 року в розмірі 21000 гривень; моральну шкоду в розмірі 5000 гривень; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень; суму сплаченого судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок. Зазначає, що 31.05.2020 року між нею та відповідачем укладено договір підряду № АО 0011/1 про доставку та установку (монтажу) металопластикових конструкцій вартістю 26800 гривень. Відповідно до договору, замовник сплачує аванс в розмірі 80% від загальної суми вартості робіт готівковими коштами в касу підрядника в момент підписання цього договору, що склало у сумі 21000 гривень. Підрядник зобов`язався зробити замовлення металопластикових конструкцій з ПВХ профілю компанії RЕНАU, відповідно до специфікації замовлення, зробити доставку виробів за вказаною адресою замовником, зробити монтаж виробів за вказаною адресою замовником в термін 90 робочих буденних днів, з моменту укладання договору. Однак, підрядник не виконав умови договору, не поставив товар та не здійснив його монтаж, не повернув кошти за оплачене замовлення. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 31.05.2020 року між позивачем [PERSON] та філіалом « [INFO] » в особі [PERSON] було укладено договір підряду № АО 0011/1 щодо доставки та установки (монтажу) металопластикових конструкцій з ПВХ профілю компанії REHAU. Відповідно до договору загальна вартість робіт, а саме вартість металопластикових конструкцій з ПВХ профілю компанії REHAU складає 26800 грн. Згідно п. 2.2. договору замовник зобов`язується сплатити погоджену сторонами загальну ціну в наступному порядку: 80% (21000 грн.) загальної вартості робіт сплачуються замовником готівковими грошовими коштами в касу підрядника у момент підписання договору, 20% (5800 грн.) загальної вартості робіт оплачуються замовником готівковими грошовими коштами в касу підрядника в день доставки готових виробів. Пунктом 3.2.2 договору визначено, що термін виконання за договором складає 90 робочих буденних днів з моменту укладення договору. За порушення термінів виконання замовлення підрядник несе відповідальність у вигляді пені у розмірі 0,01% від суми креслення металопластикових виробів, за винятком випадків невиконання замовником умов договору, передбачених пунктами 2.2, 2.3, 3.1.2, 3.1.3, 3.2.2 (п. 6.10 договору). Позивачем на виконання п. 2.2 договору 31.05.2020 року було оплачено 80% загальної вартості робіт відповідачу, а саме 21000 грн., що підтверджується товарним чеком № 1173 від 31.05.2020 року. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 ч. 1 ст.\~530\~ЦК\~України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦK України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може\~бути змінено\~або розірвано\~за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою\~стороною та в інших\~випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч. 1 ст.\~10\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Частиною 2 ст.\~693\~ЦК України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Суд зазначає, що відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст. 12,13 ЦПК України, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано.\~ На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплачених коштів в сумі 21000 грн. підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення на її користь моральної шкоди в розмірі 5000 грн., суд зазначає наступне. Згідно із ч.ч. 1, 3, 4 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Внаслідок порушення прав позивача протиправною поведінкою відповідача, позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у стражданнях. Обставинами, які викликали у позивача страждання, є невизначеність ситуації з результатом виконання/невиконання відповідачем зобов`язань за договором, відчуття несправедливості, несприятливі умови проживання та користування своїм майном, зокрема, балконом, психоемоційне напруження. Таким чином, з урахуванням принципу розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди та стягує з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3,4,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Між позивачем та адвокатом Литвиновою Г.В. 10.07.2020 року укладено договір про надання правової допомоги та додаткову угоду. Позивачем надано детальний опис надання послуг за договором про надання правничої допомоги від 10.07.2020 року, акт від 23.07.2020 року про прийняття-передачу наданої правової допомоги, відповідно до якого позивачем було сплачено адвокатський гонорар у розмірі 7000 гривень. Враховуючи викладене, суд вважає достатньою та обґрунтованою суму витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн., що є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а тому на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати за надання професійної правничої допомоги. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: partial