Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах Адміністрації Державної прикордонної служби України, звернувся до суду з позовом про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням у вищому навчальному закладі з [PERSON] , посилаючись на те, що відповідач навчався в Національній академії Державної прикордонної служби України ім.Б.Хмельницького з 31 серпня 2015 року по 29 серпня 2016 року. 31 серпня 2015 року наказом ректора Академії №507-ос Відповідача включено до списків персоналу курсантів цієї Академії, зараховано на всі види забезпечення згідно атестатів, призначено на посаду курсанта, окрім того, відповідно до зазначеного наказу з останнім укладено контракт про проходження військової служби (навчання) як курсантом вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України строком на час його навчання в Академії. 24.10.2016 наказом ректора Академії №608-ос з Відповідачем достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання), виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, без права носіння військової форми одягу. Відповідач звільнений з військової служби відповідно до п. «е» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», тобто через службову невідповідність. Під час навчання [PERSON] , перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету. За час навчання на утримання відповідача було витрачено кошти в загальній сумі 105171,03 грн., які він в добровільному порядку відшкодувати відмовляється, з огляду на що, відповідно до положень п. 10 ст. 25 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», позивач просить стягнути з відповідача вказану суму витрат, а також стягнути з останнього на користь військової прокуратури Західного регіону України судовий збір, сплачений за подачу позовної заяви в сумі 1921,00 грн. В судове засідання сторони не з`явилися, про місце, дату та час слухання справи учасників справи повідомлено належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час слухання справи було повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань, чи відзиву відповідача на адресу суду не надходило. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду від 05.03.2019 було відкрито провадження у цивільній справі та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.06.2019 - закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи, надані докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 31 серпня 2015 року наказом ректора вищого навчального закладу Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького (далі - Академія) №507-ос [PERSON] включено до списків персоналу курсантів Академії, зараховано на всі види забезпечення згідно атестатів, призначено на посаду курсанта, на 1 курс за напрямом підготовки «правознавство» (а. с. 17). Окрім того, відповідно до зазначеного наказу з [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби (навчання) як курсантом вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України строком на час його навчання в Академії (а. с. 21). Відповідач під час навчання у НАДПСУ перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою в особі Адміністрації державної прикордонної служби України на утримання відповідача було витрачено: на грошове забезпечення відповідача [PERSON] - 73664,34 грн.; на продовольче забезпечення - 18598,36 грн.; на забезпечення речовим майном - 1970,02 грн.; на медичне забезпечення - 375,10 грн., на забезпечення енергоносіями та комунальними послугами - 10563,21 грн., а всього на суму 105171 (сто п`ять тисяч сто сімдесят одна) грн. 03 коп., що підтверджується наданими до суду довідками та розрахунками (а. с. 20, 22-27). 24 жовтня 2016 року наказом ректора Академії №608-ос з [PERSON] достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання), виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, без права носіння військової форми одягу. Відповідач звільнений з військової служби відповідно до п. «е» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», тобто через службову невідповідність (а. с. 18). Відповідно до умов контракту, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або не дисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу, «курсант» (відповідач) зобов`язаний відшкодувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України (а. с. 21). Однак, відповідачем взяті на себе зобов`язання належним чином не виконані, [PERSON] не відшкодував витрат, пов`язаних з його утриманням як курсанта у навчальному закладі, в результаті чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 105171,03 грн., про що свідчать відповідні розрахунки Згідно п. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» №964 від 12.07.2006, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, а також оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 1.1 спільного наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України №419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 року «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах», порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, військовому навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість (в даному випадку небажання продовжувати навчання). Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 326 ЦК України, у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади, в даному випадку Державна прикордонна служба України. Також, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького є структурною одиницею Державної прикордонної служби України. Командування академії несе повну відповідальність за збереження та ефективне використання закріпленого за вказаним навчальним закладом майна. Отже, невідшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім.Б.Хмельницького, є прямою шкодою державі. Оскільки чинність контракту про проходження військової служби (навчання) курсантом Мостовик О. В. достроково припинено, шляхом його розірвання. За цим контрактом відповідачу було надано всі види забезпечення. Чинним законодавством України та умовами контракту встановлений обов`язок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. Тому відповідач повинен відшкодувати витрати, понесені Академією саме за період його навчання у період з 31.08.2015 по 28.10.2016. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони знайшли своє повне підтвердження під час розгляду справи в суді, а не проведення відшкодування витрачених бюджетних коштів на утримання відрахованих з військових навчальних закладів курсантів призводить до порушення економічних інтересів держави. За таких обставин по справі, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача - Військової прокуратури Західного регіону України підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №93 від 12 лютого 2019 р. (а. с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved