Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», третя особа: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту. Позивач мотивує вимоги тим, що заочним рішенням Ізмаїльського міськрайсуду від 28.09.2010р. у цивільній справі№2-2765/2010 позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено. Ізмаїльським міськрайсудом було видано виконавчий лист №2-2765/2010 від 03.02.2011р. про стягнення зі [PERSON] боргу у розмірі 633 315,88 грн. на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль». Постановою головного державного виконавця Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ Боржемського С.І. від 29.04.2011р. відкрито виконавче провадження №26340299 з виконання виконавчого листа №2- 2765/2010, виданого 03.02.2011р. Ізмаїльським міськрайсудом, про стягнення зі [PERSON] боргу у розмірі 633 315,88 грн. на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль». Пунктом 4 зазначеної постанови від 29.04.2011р. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , у межах суми звернення стягнення у розмірі 633 315,88 грн. Пунктом 5 зазначеної постанови від 29.04.2011р. заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, лише в межах суми боргу. Ухвалою Ізмаїльського міськрайсуду від 08.07.2011р. у справі №2-п-75/11 задоволено заяву представника [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] про перегляд заочного рішення, заочне рішення Ізмаїльського міськрайсуду від 28.09.2010р. у цивільній справі №2-2765/2010 скасовано. Ухвалою Ізмаїльського міськрайсуду від 10.11.2015 року позовну заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без розгляду. Дана ухвала набрала законної сили. 15.03.2012р. держвиконавцем Боржемським С.І. винесено постанову про повернення. Однак, арешту накладений постановою від 29.04.2011р. знято так і не було. Наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису за реєстраційним № 11214224 від 26.05.2011р. про арешт усього нерухомого майна, що належить [PERSON] , внесений на підставі постанови держвиконавця Боржемського С.І. від 29.04.2011р. №В-8/636, створює перешкоди позивачу [PERSON] у здійсненні ним права розпоряджання своїм майном. Дані обставини сталіи підставою звернення до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань чи відзиву на адресу суду не надходило. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце судового засідання повідомлена належним чином. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що заочним рішенням Ізмаїльського міськрайсуду від 28.09.2010р. у цивільній справі№2-2765/2010 позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено (а.с.49-50). Стягнуто зі [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за договором кредиту усього 80 078,38 доларів США, що еквівалентно 633 315,88 грн. Стягнуто на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі по 850 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі по 60 грн. з кожного із відповідачів. Вказане заочне рішення Ізмаїльського міськрайсуду від 28.09.2010р. у цивільній справі №2- 2765/2010, набрало законної сили 11.10.2010 року. Ізмаїльським міськрайсудом було видано виконавчий лист №2-2765/2010 від 03.02.2011р. про стягнення зі [PERSON] боргу у розмірі 633 315,88 грн. на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.16) Постановою головного державного виконавця Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ Боржемського С.І. від 29.04.2011р. відкрито виконавче провадження №26340299 з виконання виконавчого листа №2- 2765/2010, виданого 03.02.2011р. Ізмаїльським міськрайсудом, про стягнення зі [PERSON] боргу у розмірі 633 315,88 грн. на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.20). Пунктом 4 зазначеної постанови від 29.04.2011р. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , у межах суми звернення стягнення у розмірі 633 315,88 грн. Пунктом 5 зазначеної постанови від 29.04.2011р. заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, лише в межах суми боргу. 29.04.2011р. головним державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ Боржемським С.І. винесено постанову від №В-8/636 (сер.АВ №991396) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження з 4 використанням бланку для копій документів виконавчого провадження (а.с.21). З листа Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ в Одеській області № 3325 встановлено про те, що за виконавчим листом №2-2765 від 03.02.2011р., були проведені виконавчі дії в результаті яких встановлено, що боржником зареєстрована квартира [ADDRESS] . В ході виконавчих дій було накладено арешт на нерухоме майно боржника. а саме на вищевказану квартиру (а.с.23). Ухвалою Ізмаїльського міськрайсуду від 08.07.2011р. у справі №2-п-75/11 задоволено заяву представника [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] про перегляд заочного рішення, заочне рішення Ізмаїльського міськрайсуду від 28.09.2010р. у цивільній справі №2-2765/2010 скасовано (а.с.22) Ухвалою Ізмаїльського міськрайсуду від 10.11.2015 року позовну заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без розгляду (а.с.52). Дана ухвала набрала законної сили. 15.03.2012р. держвиконавцем Боржемським С.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, яка затверджена начальником Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ Ткаченко С.О. (а.с.24). Судом встановлено про те, що збоку АТ «Райффайзен Банк Аваль» відсутні будь-які грошові (майнові) претензії до [PERSON] , що випливають з укладеного ними кредитного договору № 014/0014/74/55370 від 01.06.2006р. Дана обставина підтверджується наступними документами: - договором від 27.08.2013р. про припинення зобов`язань №014/0014/74/55370/1 за кредитним договором №014/0014/74/55370 від 01.06.2006р., укладеним АТ «Райффайзен Банк Аваль» зі [PERSON] (а.с.25); - листом Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 10.09.2013р. №114-10-0-00/6788, адресованим [PERSON] , яка є фінансовим поручителем позичальника згідно договору поруки від 01.06.2006р. (а.с.26); - довідкою Варненського відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 27.12.2017р. про повне погашення заборгованості по кредиту, виданому АТ «Райффайзен Банк Аваль», де зазначено про відсутність заборгованості [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/0014/74/55370 від 01.06.2006р. (а.с.27); - довідкою Варненського відділення Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 04.01.2018р. про повне погашення заборгованості та про відсутність заборгованості [PERSON] за кредитним договором №014/0014/74/55370 від 01.06.2006р. (а.с.28); - довідкою АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 25.11.2019р. № В4КВ8/46-149 про відсутність заборгованості [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/0014/74/55370 від 01.06.2006р. [PERSON] звертався з заявою до Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ в Одеській області зняття з розшуку автомобіля MITSUBISHI L 200, державний номер [NUMBER] , який оголошено у розшук. Згідно листа від 10.01.2018р. за № 09.3-232/С-2301/09 встановлено про те, що на виконанні у Першому Суворовському ВДВС ОМУЮ перебувало виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ООДАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми боргу у розмірі 633315,88 грн в рамках якого оголошено у розшук транспортний засіб MITSUBISHI L 200, державний номер [NUMBER] . 15.03.2012 виконавче провадження завершено згідно пункту 4 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 01.01.2012 року). Термін зберігання архівних виконавчих проваджень зазначеної категорії становить 3 роки, тому на теперішній час зазначене виконавче провадження знищено. При цьому згідно відомостей з Реєстрів, рішення про припинення розшуку вищезазначеного автомобілю в рамках виконавчого провадження не виносилось. Крім цього наслідками завершення виконавчого провадження за зазначеною статтею не передбачено припинення обтяжень рухомого майна боржника. Також було роз`яснено, про те. що для вирішення питання про припинення обтяжень та розшуку автомобіля необхідно звернутися до суду (а.с.29). Рішення та дії держвиконавця Боржемського С.І. , пов`язані з накладанням ним арешту на майно боржника та оголошенням заборони на його відчуження, є правомірними та повністю узгоджуються з правилами ст.ст. 47, 49, 50, 57 Закону «Про виконавче провадження». Так, повернення виконавчого документа стягувану на підставі пункту 4 ч.1 ст.47 Закону «Про виконавче провадження» не передбачає зняття арешту з майна та заборони на його відчуження. Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб. Пунктом 2 ч.1 ст.2 Закону передбачено, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав. Згідно ч.1 ст.12 Закону передбачено, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить записи, зокрема, про зареєстровані речові права на нерухоме майно, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, інші відомості. Згідно ч.1 ст.13 Закону передбачено, що невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек. Накладені постановою держвиконавця Боржемського С.І. від 29.04.2011р. №В-8/636 арешт майна боржника та заборона на його відчуження є чинними до теперішнього часу, що підтверджується відомостями, наведеними на сторінці 6 інформаційної довідки №149662885 від 14.12.2018р. (а.с.36-39). Позивач [PERSON] є власником нерухомого майна, зокрема, 4-кімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 60,7 кв.м, вартістю 56 000 доларів США, що підтверджується: - договором купівлі-продажу від 02.06.2006р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровой) С.Ю., зареєстрованим в реєстрі за №2516 (а.с.33); - витягом від 02.06.2006р. №2463476 про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів, виданим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. (а.с.34); - витягом від 29.12.2010р. №28545797 про державну реєстрацію прав, виданим КП «Одеське міське БТІ та РОН», про реєстрацію за [PERSON] права власності на зазначену квартиру (а.с.35). Однак, наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису за реєстраційним № 11214224 від 26.05.2011р. про арешт усього нерухомого майна, що належить [PERSON] , внесений на підставі постанови держвиконавця Боржемського С.І. від 29.04.2011р. №В-8/636, створює перешкоди позивачу [PERSON] у здійсненні ним права розпоряджання своїм майном Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права». Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та здійснює такі права на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Згідно ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту своїх цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право. За приписами ч.ч. 1, 2, ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІУ (що діяв на час винесення постанови про арешт майна Позивача) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Разом з тим за вимогами ч. 2 ст. 50 даного Закону у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець повинен був зазначити про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. 5 ст. 59 чинного на сьогодні ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-УШ у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту (зокрема, це підтверджується правовим висновком Верховного Суду України від 15.03.2013 р. у справі № 6-26цс13). У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», третя особа: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved