Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] у якому просить про: 1) збільшення розміру аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до розміру по 1159 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 2) стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 10521,63 грн. за період (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24 вересня 2020 року) з 5 березня 2000 року по 31 липня 2000 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 20 липня 2011 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 4 липня 2018 року розірвано. Рішенням цього ж суду від 29 листопада 2018 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , 2002 року народження, [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , 2011 року народження, та [PERSON] , 2013 року народження, в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 4 жовтня 2018 року і до повноліття дітей. Відповідач працює, хоча й неофіційно, отримує великий дохід, проте аліменти сплачує нерегулярно. У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, просить суд збільшити розмір утримання на дітей, а саме стягнути аліменти в твердій сумі - 1159 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, просить стягнути пеню, що утворилася у зв`язку із несплатою відповідачем аліментів. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. З її пояснень слідує, що аліменти дітям відповідач сплачує нерегулярно і в меншому розмірі. Діти підросли і в теперішній час визначених судом аліментів не вистачає для їхнього життя, а самостійно забезпечити належне утримання дітей вона не спроможна. Посилаючись на те, що стягнення пені буде стимулом для відповідача в майбутньому не допускати утворення заборгованості по сплаті аліментів, просила суд стягнути неустойку (пеню) через прострочення ним сплати аліментів за період з 5 березня 2000 року по 31 липня 2000 року у розмірі 10521,63 грн. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти збільшення розміру аліментів на утримання дітей сторін, проте вказувала, що рішенням суду від 29 листопада 2018 року стягнуто аліменти з [PERSON] , і тому, на думку представника відповідача, стягнення пені за вказний позивачем період є безпідставним. Суд заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково виходячи з такого. Батьками [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), записані сторони. Судом із копії рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 29 листопада 2018 року встановлено, що з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 4 жовтня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України (далі - СК) передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявлений позивачем [PERSON] збільшений розмір аліментів, які вона бажає отримувати на дітей, визнається стороною відповідача повністю і суд приймає таке визнання позовних вимог в цій частині.Отже є підстави для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і присудження із відповідача в користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі 1159 грн. на кожну дитину щомісячно, але в розмірі на одну дитину - не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Вирішуючи вимогу [PERSON] про стягнення з відповідача пені за просточення сплати аліментів суд керується тим, що згідно з ч. 1 ст. 196 СК у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Із копії розрахунку заборгованості по аліментах, який виданий Рожищенським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), вбачається, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів у користь [PERSON] станом на 1 серпня 2020 року за період із жовтня 2018 року по липень 2020 року включно становить 14 727, 90 грн. Сторони вищезазначеного розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного державним виконавцем, не оскаржували. Тому, суд вирішує справу, виходячи із даних, що зазначені у неоспореному розрахунку заборгованості по аліментах, що були здійснені державним виконавцем у ході виконавчого провадження. Враховуючи, що зобов`язання відповідача [PERSON] щодо сплати аліментів в користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 29 листопада 2018 року виникли з 4 жовтня 2018 року, то стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 5 березня 2000 року по 31 липня 2000 року суд вважає безпідставним. Позивачем не доведено доказами існування заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період,тому в цій частині позову слід відмовити. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК слід на відповідача покласти сплату судового збору в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: partial