Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

До суду надійшов позов Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до [PERSON] про стягнення виплаченої допомоги у розмірі 13 715,49 грн. Представник позивача надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином (рекомендоване повідомлення № 0292275 7), жодних клопотань, заперечень до суду не надавала. У зв'язку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], з 09.09.2015 року перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі - Управління), як отримувач щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. На підставі заяв від 09.09.2015 року, 02.11.2015 року, 04.03.2016р. та згідно з Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (далі - Порядок) [PERSON] призначена та виплачена грошова допомога переміщеним особам на періоди з 01.10.2015 року по 23.10.2015 року; з 24.10.2015 року по 23.04.2016 року, з 04.03.2016р. по 03.09.2016р. у сумі 12151,00 грн. Раніше заявниця перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради, як отримувач щомісячної адресної допомоги переміщеним особам. Заявниця зверталася до вищезазначеного управління 17.10.2014 року та 06.05.2015 року із заявами про призначення щомісячної адресної допомоги. Допомогу було призначено та виплачено за періоди з 17.10.2014 року по 16.04.2015 року; з 24.04.2015 року по 23.10.2015 року у сумі 10351,74 грн. У зазначених заявах [PERSON] зазначала, що у неї немає на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Згідно з п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до інформації, наданій Державної фінансової інспекції в Одеській області від 19.10.2016 року № 041-11/105 за результатами проведення верифікації, [PERSON], протягом періоду 29.12.2014 - 01.03.2016 мала депозитний рахунок кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. За результатами зазначеної перевірки, державною фінансовою інспекцією в Одеській області складено відповідний акт від 19.10.2016 року №041-11/105. Враховуючи вищевикладене, відповідач надала недостовірні відомості щодо відсутності коштів на депозитному банківському рахунку та не мала права на грошову допомогу переміщеним особам у період з 29.12.2014 року по 23.04.2016 року на загальну суму 13715,49 грн. 13.12.2016 року [PERSON] був надісланий лист про необхідність повернення надміру отриманих коштів, за адресою: [ADDRESS]. До теперішнього часу кошти надміру виплаченої допомоги на рахунок департаменту від [PERSON] не надходили. Згідно з п. 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтвердженні судові витрати: 1600 гривень судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved