Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, зазначивши в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Токмацьку районну державну адміністрацію Запорізької області, як орган опіки та піклування та Токмацький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . У відомостях про народження дитини, оскільки вони перебували в шлюбі з відповідачем, були зазначені відомості про нього (позивача), як батька дитини. Шлюбні відносини фактично припинені з липня 2018 року. Ще під час шлюбу відповідач неодноразово зазначала про те, що він не є біологічним батьком дитини, та вказувала. Пройшов час позивач став помічати, що дитина зовсім на нього не схожа. З огляду на це та дії відповідача у нього є всі підстави вважати, що він не є біологічним батьком дитини. В судовому засіданні представник позивача обставини викладені у позовній заяві підтримала, просила їх задовольнити. Додатково значила, що відповідач сама неодноразово зазначала, що [PERSON] , [INFO] , не дитиною позивача. Просила врахувати те, що судом двічі призначалась генетична експертиза, однак відповідач не забезпечила участь дитини у проведенні дослідження. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, пояснила, що дійсно позивач не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи органу опіки та піклування Хлібець М.В. заперечувала проти позовних вимог, так як це є порушенням прав та інтересів малолітньої дитини. Представник Токмацького міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області на розгляд справи в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без участі третьої особи, заперечень проти позову не має. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Ухвалою суду від 20.11.2018 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Органом опіки та піклування надано висновок, відповідно до якого з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування заперечує про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. За клопотанням сторони позивача 25.02.2019 судом постановлено ухвалу про призначення судово-генетичної експертизи. Провадження у справі зупинено. 15.05.2019 матеріали справи повернуто без висновку експерта, оскільки позивач та відповідач разом з малолітньою дитиною одночасно до експертної установи не з`явилися. 30.05.2019 судом за клопотанням представника позивача постановлено ухвалу про призначення судово-генетичної експертизи. Провадження у справі зупинено. 12.08.2019 матеріали справи повернуто без висновку експерта, оскільки позивач та відповідач разом з малолітньою дитиною одночасно до експертної установи не з`явилися. З`явився лише позивач [PERSON] . Ухвалою суду від 13.08.2019 року поновлено провадження у справі. В суді встановлено, що 21.01.2017 зареєстрували шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що 21.01.2017 складено відповідний актовий запис №01, місце державної реєстрації виконавчий комітет Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.01.2017. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 15.11.2019 по справі №328/2518/19 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано 21.01.2017 виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, про що 21.01.2017 складено відповідний актовий запис №01. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.06.2018. Відповідно до ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною 1 статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з ч.1 ст.133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини 1 статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. З метою підтвердження/спростування батьківства позивача судом двічі призначалась судово-генетична експертиза. Проте, відповідач жодного разу не забезпечила участь дитини в експертній установі для відбору біологічних зразків. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Статтею 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Згідно ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Як зазначалось вище, судом двічі призначалась судово-генетична експертиза для підтвердження чи спростування батьківства позивача, про що відповідач була обізнана, отримуючи судові рішення та повідомлення суду про необхідність явки до експертної установи для відбору біологічних зразків. Попереджена відповідач і про насідки ухилення. Двічі експертиза не була проведена з вини відповідача. Крім того, відповідач не заперечувала у своєму відзиві, та під час слухання справи, що позивач не являється біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно пункту 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року судам слід враховувати, що відповідно до ст.136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Тобто, за змістом вказаних норм і з урахуванням пояснень обох сторін про відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною, а також з огляду на поведінку відповідача, яка двічі ухилилася від судово-генетичної експертизи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та виключення з актового запису про народження №130 від 19.06.2018 відомостей про [PERSON] як про батька дитини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved