Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшла справа за позовом [PERSON] за позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 18.09.2011, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], однак у 2014 році вони припинили шлюбні відносини, а 27.04.2015 їх шлюб розірвано. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання дочки, не дбає про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. З червня 2014 року [PERSON] не бачився з дитиною, не проявляє щодо неї будь-якої уваги та батьківського піклування. Систематично злісно ухиляється від сплати аліментів за рішенням суду, заборгованість становить 9541 грн. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Прокурор і представник органу опіки і піклування Тульчинської міської ради висловили думку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] є доцільним. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно належним чином повідомлений про дату і час слухання справи і відомостей про причину своєї неявки до суду не надав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої записані: мати - [PERSON], батько - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.02.2012, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 4). Згідно акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї від 10.04.2016, складеного комісією виконавчого комітету Тульчинської міської ради, [PERSON] створила належні умови для виховання [PERSON], батько вихованням і матеріальним забезпеченням дитини не займається (а.с. 10). У відповідності до довідки від 16.05.2016, виданої головою квартального комітету, [PERSON] з дочкою [PERSON], проживають, за адресою: [ADDRESS] дитина знаходиться на утриманні матері, батько з 2014 року до дитини не приходить, не надає матеріальної допомоги, дитиною не цікавиться (а.с. 11). Відповідно до довідки № 4 від 07.04.2016, виданої Тульчинським дошкільним дитячим навчальним закладом № 5, батько [PERSON] ніколи не відвідував її у дитячому садку і не приймає участі у її вихованні (а.с. 12). На підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 27.04.2015, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання [PERSON] (а.с. 14), заборгованість по сплаті аліментів становить 9541,93 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, виданим Відділом Державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції (а.с. 15). Висновком виконавчого комітету Тульчинської міської ради від 18.05.2016, встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо [PERSON] У зв'язку з цим, виконавчий комітет вважає, доцільним позбавити відповідача батьківських прав (а.с. 18). За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей , піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний та духовний моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя , зобов'язані поважати дитину. Згідно ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 ПП ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної Постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В порушення даних принципів щодо виховання дитини, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, що підтверджується наявними в справі доказами . Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведені обставини, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився і не надав суду будь-яких даних і доказів, що спростовували б доводи позивача, а також те, що факт ухилення від виконання батьківських обов'язків підтверджується матеріалами справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Правовідносини, що виникли між сторонами, регламентуються ст. 150, 164 СК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору - 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved