Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачем було вчинено відкрите викрадення її майна 30.08.2014 року на перехресті вулиць Цитрусової і Пархоменко в м. Запоріжжя, а саме ювелірних виробів на загальну суму 16 353 гривень. Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України. Сума невідшкодованого матеріального збитку складає 16 353 гривень та 3000 гривень моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, викликаних неправомірними діями відповідача, негативних змін у житті, емоційного стресу. Позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 16 353 гривень та моральну шкоду в сумі 3000 гривень. Позивач в судових засіданнях позов підтримала та просила його задовольнити, в подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на своїх позовних вимогах. Відповідач відбуває покарання у Біленьківській виправній колонії управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області №99. По суті позовних вимог відповідачем надано заяву, відповідно до якої, останній повністю визнає предявлений до нього позов про відшкодування як моральної так і матеріальної шкоди. Суд, зясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у вигляді 4 років 8 місяців позбавлення волі (а.с.9). Вироком суду встановлено, що [PERSON] 30 серпня 2014 року вчинив відкрите викрадення майна [PERSON], яке виразилось в тому, що у вказаний день, [PERSON], знаходячись на перехресті вул. Цитрусова і вул. Пархоменко в м. Запоріжжя, підбіг до [PERSON] та схопивши правою рукою за ланцюжок останньої, шляхом ривку, відкрито викрав з шиї потерпілої золотий ланцюжок 585 проби, довжиною 55 см, вагою 12 г, та золотий кулон у вигляді «Божої матері» 585 проби, вагою 1,8 г, після чого зник, спричинивши останній матеріальну шкоду. Вирок набрав законної сили 15 травня 2015 року (а.с.9). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязковий для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мало місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.1177 ЦК України, шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заподіяння шкоди позивачу протиправними діями відповідача підтверджено вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року та доказами, наданими позивачем в обґрунтування розміру завданої шкоди. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок матеріальної шкоди, завданий злочинними діями відповідача у розмірі 16\~353 гривень, оскільки відповідачем визнана дана сума та ним не надано контррозрахунок. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 3 000 грн. суд зазначає наступне. В силу ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і ця моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступенем вини особи, яка задала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Вина відповідача [PERSON] у завданні матеріальної шкоди позивачу доведена вироком суду. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що неправомірними діями відповідача була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях через неправомірну поведінку останнього. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розглядаючи вимоги по відшкодуванню моральної шкоди, суд виходив з принципу розумності і справедливості, врахував характер істотних вимушених змін у життєвих стосунках позивача, емоційні переживання позивача та дійшов висновку, що внаслідок даного злочину, позивачу дійсно була завдана моральна шкода, оскільки були порушені її нормальні життєві стосунки, заподіяні психологічні страждання, повязані з вирішенням питання відшкодування завданої шкоди, що призвело до суттєвих змін у її життєдіяльності. Сума відшкодування моральної шкоди в розмірі 3\~000 грн. відповідає обсягу моральних страждань позивача, а тому приходить до висновку про достатність відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 грн. Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved