Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину вказавши, що 24 січня 2015 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Їх шлюбні відносини припинилися з 15 лютого 2017 року у зв'язку з тим, що вони не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних питань, а тому вона просить суд розірвати їх шлюб. Крім того, їхня неповнолітня дочка знаходиться на повному її утриманні. На даний час вона проживає окремо від відповідача і оскільки він не займається вихованням дитини, не надає дитині матеріальної допомоги, вона змушена звернутись з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дочки [PERSON], яке настане 23 червня 2033 року. Також позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому просить суд стягнути аліменти на власне утримання у сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. 08.06.2017 року позивач змінивши свої позовні вимоги надала до суду заяву про зміну позовних вимог, змінивши в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки з твердої грошової суми на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дочки [PERSON], яке настане 23 червня 2035 року, в частині позову про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку позивач відмовилась. В судове засідання позивачка не зявилася. До суду направила письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила суд задовольнити позов та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду у справі був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 14.09.2017 року. Будь - яких заяв, клопотань та заперечень до суду не надіслав. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 24 січня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1 від 24 січня 2015 року. Від спільного подружнього життя у сторін народилася неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, яке вчинене Виконавчим комітетом Мартоноської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, актовий запис № 9 від 16 липня 2015 року. В судовому засіданні з'ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 15 лютого 2017 року. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність спільної неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них (дружини), що має істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідає фактичним взаєминам подружжя. Шлюб необхідно розірвати, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливими. В ході судового розгляду у справі, судом вживалися заходи щодо примирення сторін, було задоволено клопотання відповідача та судом надано строк для примирення, однак як з боку відповідача так із боку позивача не вживалися будь - які дії щодо примирення між собою. Крім цього судом безсумнівно встановлено, що дочка перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мартоноської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області та актом обстеження матеріально-побутових умов життя від 05 травня 2017 року. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач участі у вихованні дитини в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, у звязку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти на дитину в примусовому порядку. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж пятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 травня 2017 року і до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, яке настане 23 червня 2033 року. Враховуючи викладене,

Outcome: approved