Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

До суду надійшла заява завідуючої 10-м відділенням КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни» Щербань В.П. про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] без його згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 25.11.2002 року був визнаний судом недієздатним, 22.03.2012 року був госпіталізований до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни». Рішенням Роменського міськрайонного суду від 02.03.2017 року було продовжено госпіталізацію [PERSON] до шести місяців. З метою визначення психічного стану [PERSON] був оглянутий комісією лікарів - психіатрів. Комісією винесено рішення про необхідність продовження лікування пацієнта в психіатричному стаціонарі. Комісія прийшла до висновку, що на теперішній час [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу внаслідок якого невзмозі задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Тому просила ухвалити рішення про продовження госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в психіатричному стаціонарі КЗ «Перша ОСЛ м.Ромни» на строк до шести місяців. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» Щербань В. П. заяву підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно довідки КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни» № 01-55/4111 від 22.08.2017 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає йому знаходитися в судовому засіданні (а.с.5). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи про продовження госпіталізації [PERSON] без його участі (а.с.8). Особа, що надає правову допомогу не заперечувала проти задоволення даної заяви, вважає, що примусова госпіталізація відповідає інтересам [PERSON] Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. ст. 14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25 листопада 2002 року [PERSON] визнаний недієздатним (а.с.14). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 05 листопада 2010 року опікуном над [PERSON] призначено [PERSON] (а.с.13). Рішеннями Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2017 року [PERSON] продовжувалися примусові заходи медичного характеру на строк до шести місяців (а.с.12). З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 03.08.2017 року вбачається, що [PERSON] страждає на «Помірну розумову відсталість (неглибоку імбецильність)» (F 71), потребує спеціалізованого медичного нагляду. На момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок якого не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Ненадання медичної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта. Потребує продовження госпіталізації в психіатричному закладі без усвідомленої згоди (а.с.3). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» від 22.08.2017 року [PERSON] хворіє психічним захворюванням з дитинства, являється інвалідом ІІ групи безстроково по психічному захворюванню. З приводу захворювання багаторазово і тривалий час знаходиться на лікуванні І ОСЛ. Остання госпіталізація з 18.01.2016 року по теперішній час (а.с.4). Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без його згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Outcome: approved