Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Заступник прокурора Запорізької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконної вирубки дерев, посилаючись на те, що 03.02.2017 [PERSON] здійснив пошкодження полезахисної лісової смуги поблизу с. Новосергіївка Запорізького району Запорізької області, а саме: за допомогою бензопили за відсутності відповідних дозвільних документів здійснив порубку дерев породи клен та акація у кількості 44 шт., чим порушив вимоги ст.ст. 69, 105 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України «Про рослинний світ». У звязку з цим, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області [PERSON] за порушення вимог природоохоронного законодавства відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 006135 від 03.02.2017 за ст. 65-1 КпАП України (знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг та захисних лісових насаджень). Постановою цього ж державного інспектора № 000043/02/04 від 06.02.2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн., який останнім сплачено згідно квитанції від 06.02.2017. 06.02.2017 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області [PERSON] проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок порушення природоохоронного законодавства відповідачем склав 92\~446,14 грн. Однак, до цього часу матеріальна шкода державі не відшкодована, у зв'язку з чим прокурор звернувся до суду з позовом. Від прокурорів прокуратури Запорізької області [PERSON] та [PERSON] надійшла заява у якій вони позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити, розглянути справу у спрощеному позовному провадженні, без фіксації та зазначили, що станом на 05.04.2018 року на адресу прокуратури не надходив відзив від відповідача на позовну заяву. Представник позивача - Державної екологічної інспекції у Запорізькій області у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за їхньої відсутності, зазначив, що станом на 05.04.2018 року відзив відповідача на позовну заяву не надходив. Відповідач у судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, судову повістку з усіма матеріалами справи отримав 15.03.2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням, відзиву на позов суду не надіслав. 30.03.2018 року надав суду заяву, у якій зазначив, що лише 30.03.2018 року з інформації, розміщеної на сайті «Судова влада», дізнався про те, що 05.04.2018 року відбудеться судове засідання, тому просив суд надати йому час для укладання договору з адвокатом та підготовки до розгляду справи, що суд вважає зловживанням позивача своїми процесуальними правами, поважних причин неявки у судове засідання не вбачає. Суд вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні, за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є законним та обгрунтованим, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2017 [PERSON] здійснив пошкодження полезахисної лісової смуги поблизу с. Новосергіївка Запорізького району Запорізької області, а саме: за допомогою бензопили за відсутності відповідних дозвільних документів здійснив порубку дерев породи клен та акація у кількості 44 шт., чим порушив вимоги ст.ст. 69, 105 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України «Про рослинний світ». У звязку з цим, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області [PERSON] за порушення вимог природоохоронного законодавства відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 006135 від 03.02.2017 за ст. 65-1 КпАП України (знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг та захисних лісових насаджень). Постановою цього ж державного інспектора № 000043/02/04 від 06.02.2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн., який останнім сплачено, що підтверджується квитанцією від 06.02.2017. 06.02.2017 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області [PERSON] проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок незаконного знесення дерев на території Запорізького району Запорізької області, у лісосмузі, яка розташована неподалік с. Новосергіївка. Відповідно до Додатку 1 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконнми вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту» до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», з урахуванням Примітки 2 та індексації такс у 2017 році, загальний розмір шкоди спричиненої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства відповідачем склав 92\~446,14 грн. З метою досудового врегулювання спору Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області на адресу відповідача 02.03.2017 направлено претензію № 549/12 від 22.02.2018 про добровільне відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, у розмірі 92\~446,14 грн., що підтверджується відповідними Реєстром відправки пошти та поштовою квитанцією. Відповідь на претензію до інспекції не надходила. 04.12.2017 № 4178/12 встановлено, що [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області [PERSON], третя особа Державна екологічна інспекція у Запорізькій області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 000043/02/04 від 06.02.2017 відносно [PERSON] за ст. 65-1 КпАП України. Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 26.05.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 року, у задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено. Так, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що державний інспектор Григоренко О.В., приймаючи оскаржувану постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 65-1 КпАП України, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, збитки у розмірі 92 446,14 грн., завдані державі внаслідок незаконної вирубки дерев, повинні відшкодовуватись [PERSON], що підтверджується матеріалами, доданими до позовної заяви, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №006139 від 03.02.2017, поясненнями [PERSON] та [PERSON] на імя начальника Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, відомістю переліку дерев від 03.02.2017, постановою про накладення адміністративного стягнення №000043/02/04 від 06.02.2017, квитанцією про сплату штрафу від 06.02.2017, розрахунком розміру шкоди від 06.02.2017, претензією № 549/12 від 22.02.2017, постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 26.05.2017 у справі №317/576/17, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 у справі №317/576/17. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Статтею 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Згідно із ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу. Статтею 105 Лісового Кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно із ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно із ч. 3 ст. 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій. Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, в тому числі, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог природоохоронного законодавства. Правопорушення проти довкілля, у т.ч. незаконна вирубка дерев, посягають на суспільні відносини у сфері охорони конституційного права громадян на безпечне довкілля, а також у сфері охорони, використання, збереження і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання й усунення негативного впливу господарської та іншої діяльності людини на навколишнє природне середовище, збереження генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій, а також природних об'єктів, пов'язаних з історико-культурною спадщиною. Несплата [PERSON] шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, призводить до ненадходження до бюджету коштів, необхідних для забезпечення функцій Держави, визначених Конституцією України, та відповідно завдає шкоди інтересам держави. Згідно ст.ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких підстав позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню Вирішуючи спір, суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у сумі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №59 від 26.01.2018 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved