Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] в м. Харцизьку Донецької області померла її мати [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07 листопада 2014 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Документи, видані на територіях які тимчасово не контролюються українською владою, не створюють правових наслідків. Так як мати заявника померла на тимчасово окупованій території України в м. Харцизьку Донецької області (про що свідчить лікарська довідка № 964 про причину смерті від 12 серпня 2020 року), органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовили їй у державній реєстрації відповідного актового запису про смерть, тому вона змушена звертатися до суду із заявою про встановлення факту смерті. [PERSON] просить суд, встановити факт смерті [INFO] у м. Харцизьку Донецької області, [PERSON] , [INFO] . Представник Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не прибув, про слухання заяви повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв. Вивчивши та дослідивши подані заявником документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Заявник підтверджує факт смерті [PERSON] , [INFO] лікарською довідкою про причину смерті № 964 від 12 серпня 2020 року, в якій зазначено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , від набряку головного мозку. [PERSON] звернулася до Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про реєстрацію смерті [PERSON] та просила видати їй свідоцтво про смерть. Однак, їй надано письмову відмову у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть [PERSON] видано на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень та відповідне свідоцтво видано на бланку який не відповідає формі та зразку, затверджених Постановою КМУ від 10.11.2010 року № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтво про державну реєстрацію актів цивільного стану». З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає дату її смерті [INFO] та місцем смерті - м. Харцизьк Донецької області, Україна. Приписами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Суд сприймає надану заявником лікарську довідку про причину смерті № 946 від 12 серпня 2020 року, як носій конкретної інформації про факт смерті [PERSON] , при цьому не може визнати вказану лікарську довідку та свідоцтво про смерть належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово не контрольованій території України», ці документи є недійсними і не створюють правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов`язки заявника. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, видане державним органом України.

Outcome: approved