Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, а саме: павільйоном у вигляді металевої конструкції зеленого коліру загальною площею 27,0 кв.м. за реєстр. [NUMBER]. Позивач надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином - оголошеннями у пресі «Одеські вісті» та «Урядовий кур'єр», жодних клопотань, заперечень до суду не надавав. У зв'язку з викладеним, зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником павільйону у вигляді металевої конструкції зеленого кольору загальною площею 27,0 кв.м. за реєстр. [NUMBER] (специфікація павільйону: вхідні двері, вікна, що відчіняються, передбанник площею 3,0 кв.м., кімната відпочинку площею 5,0 кв.м., дерев'яна підлога, металеві полки, внутрішня обробка стін в пластику. Павільйон обладнаний електропроводкою), який розташований за адресою: [ADDRESS] Вищевказаний павільйон був придбаний позивачем 20.06.2001 р. та належить йому на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 20.06.2001 р. (а.с.5-6). Право власності на даний павільйон також підтверджується наступними доказами: протоколом Загальних зборів членів Споживчого кооперативу «ВІКТОРІЯ» № 5 від 11.12.2012 р., на сторінці 4 якого (п. 16) визначено, що саме цей павільйон [NUMBER] [PERSON] надав у внесок до статутного капіталу (пайового фонду) вищевказаного кооперативу (а.с.21-24); паспортом (технічна характеристика) торгового об'єкту (а.с.20); Договорами [NUMBER] від 01.11.2006 р. (оренди), від 01.02.2008 р. (оренди), від 01.06.2001 р. та 01.12.2006 р. (про спільне використання технологічних мереж основного споживача) (а.с.14-15,17,18), Договором № 195/81 про спільне використання технологічних мереж основного споживача (а.с.13), Договором найму від 01.04.2006 р. (а.с.16), Договором [NUMBER] від 01.08.2001р. Протоколами профілактичного випробування електрообладнання (а.с.8-12). Однак, здійсненню майнових прав Позивача щодо вказаної будівлі перешкоджає [PERSON], який без будь-яких законних підстав фактично володіє й користується належним Позивачеві майном. Відповідач використовує його у своїй підприємницькій діяльності в якості торгівельної точки для продажу автозапчастин та автомобільних шин, що підтверджується фотографіями (а.с. 27-31). Позивач вже неодноразово пропонував Відповідачеві або привести подальше користування означеним об'єктом нерухомості у відповідність із чинним законодавством, або ж звільнити незаконно займаний ним павільйон в добровільному порядку. 27.07.2016 р. Позивач направив на адресу відповідача вимогу про звільнення приміщення (а.с.25), але відповіді з боку Відповідача на адресу Позивача не надходило, приміщення не звільнено від речей Відповідача. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, використовує та розпоряджається своїм майном на свій розсуд і має право здійснювати будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст.15 ЦК України, ч.1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до абз. 2 п. 11постанови № 14 Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року Верховний Суд України роз'яснив, що, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі №6-84цс14, яка у відповідності до ч. 1ст. 360-1 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтвердженні судові витрати: 551,20 гривень судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved