Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,79 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області. Вона є спадкоємицею майна померлої за законом п'ятої черги як внучка спадкодавці. Відповідач від прийняття спадщини відмовилася на її користь, але відповідної заяви про відмову від спадщини в нотаріальному порядку не вчинила. На даний час оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено, залишилася тільки його копія, що позбавляє її прийняти спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за не право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. На позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. Проти визнання права власності не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно копії актового запису про смерть серії № 10 від 02.03.2005 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 14-15). Згідно копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії 1-ЛГ № 033431, [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 4,79 га, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с. 8-9). Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 1268 спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач по справі відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача, інших спадкоємців майна померлої немає, тому спадкове майно повинно належати позивачу. На підставі ст.ст.78, 81, 131 ЗК України ст. ст. 328, 1216, 1225, 1268, 1265,

Outcome: approved