Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначив, що у травні 2013 року він познайомився з [PERSON] та з того часу у них склалися близькі стосунки. На той час відповідач перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком проте 13 серпня 2013 року вказаний шлюб офіційно розірвала. 20 серпня 2013 року він переїхав до відповідачки та вони стали разом проживати в орендованій квартирі будинку 22-а по вул.. Кудрі у м. Києві. Вони проживали як одна сімя, разом відпочивали у Хорватії. Загалом всі витрати за найм квартири, сплату комунальних платежів, витрати повязані з життєдіяльністю неси вони разом, оскільки фактично проживали як одна сімя. У листопаді 2013 року [PERSON] повідомила, що вагітна від нього та вони вирішили офіційно оформити свої стосунки. 08 лютого 2014 року вони зареєстрували шлюб. 07 липня 2014 року вони винайняли іншу квартиру ([ADDRESS]), а 12 липня 2014 року в них народився син [PERSON]. Всі витрати з оренди житла, його утримання та ремонту здійснював він. Також під час шлюбу він придбав мультиварку, йогуртницю, телевізор, 2-х спальне ліжко, килими, комод та інше необхідне для проживання майно. Вказане майно, окрім телевізора та комода, він залишив дружині після її рішення про розлучення. Крім того під час проживання у цивільному шлюбі 29 січня 2014 року вони придбали автомобіль Хюндай Елантра 2012 року випуску н.з. ВХ 1781 ВМ. Вказаний автомобіль вони придбали за 22\~500 доларів США та додатково сплатили 2\~500 доларів США страхових внесків. Оскільки таких коштів в них на час придбання вказаного майна не було вони отримали кредит у банку, який оформили на [PERSON] Перший внесок за отримання кредиту становив 8000 доларів США з яких 6\~000 доларів США сплатила відповідачка, а 2\~000 доларів США вніс він. Кредит вони отримали у сумі 180\~000 гривень. Протягом півтора років кредит погашав він за свої кошти зробивши за цей період 19 платежів на суму 76\~000 гривень. Всього на придбання вказаного автомобіля з урахуванням внесених страхових платежів він витратив 120\~000 гривень. Після чисельних сварок відповідач забрала вказаний автомобіль разом з квитанціями про сплату кредиту. За таких обставин, посилаючись на те, що спірний автомобіль їх спільною власності, просив суд стягнути з відповідача на його користь на відшкодування ? частини автомобіля [NUMBER] 270\~000 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Також позивач зазначив, що він працював на ДП «Укрзалізниця» провідником пасажирських вагонів та з жовтня 2014 року перебував у декретній відпустці. Автомобіль купувався у фізичної особи за суму фактично приблизно 20\~000 доларів США. Таким чином половина від цієї суми повинна бути відшкодована йому відповідачкою, що становить 270\~000 гривень. Також просив врахувати, що він особисто вносив кошти у касу банку на погашення кредиту, сплачував від імені відповідачки страхові платежі та ніс витрати по ремонту цього автомобіля. Відповідач позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що спірний автомобіль вона придбала до шлюбу з позивачем за власні кошти. Право власності на вказаний автомобіль вона оформила на підставі довідки-рахунку від 28.01.2014 року про придбання цього автомобіля. Також у звязку з необхідністю повного розрахунку з продавцем автомобіля вона оформила кредит в ПАТ «Юнексбанк» на суму 180\~000 гривень. При оформленні кредиту вона з власних коштів внесла перший внесок у сумі 40\~000 гривень, а потім також за власні кошти погашала цей кредит. Оскільки шлюб з позивачем був оформлений у лютому 2014 року придбаний нею автомобіль не може вважатися спільним майном. Також просила врахувати, що участі в погашенні кредиту позивач не приймав, був проти купівлі цього авто та взагалі отримав права на керування транспортними засобами лише через півроку після купівлі нею автомобіля. Погашення кредиту здійснювала вона за зароблені нею кошти, а також кошти, які пересилала її мати. Перший внесок у 40\~000 гривень вона здійснила з власних заощаджень, які перебували на її особистому рахунку в банку. Також просила врахувати, що після подачі нею позову про розлучення вона повністю погасила цей кредит. Стосовно посилань позивача на спільне проживання однією сімєю з 2013 року зазначила, що вони не відповідають дійсності. Вона дійсно жила у м. Києві у будинку 22-а по вул. Кудрі, проте жила вона разом зі своєю подругою. Також зазначила, що вона перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, та цей шлюб був розірваний 13.08.2013 року. Визнала, що з того часу вона періодично зустрічалася з [PERSON], проте спільно з ним не проживала. У грудні 2013 року вона дізналася, що вагітна від позивача та вони вирішили одружитися. Шлюб з позивачем зареєстрували 08.02.2014 року та останній лише за 2-3 дні до весілля переїхав до неї і вони стали проживати разом. До цього часу вони проживали за різними адресами, спільного господарства не вели. Просила суд врахувати, що після півтора роки спільного життя вона вирішила розлучитися з позивачем. Останній зловживав азартними іграми, не забезпечував сімю. Фактично шлюбні стосунки між нею та позивачем були припинені у грудні 2015 року проте в них ніколи не було спільного бюджету. Позов вона подала у січні 2016 року а рішення про розлучення прийнято у березні 2016 року. Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що спірний автомобіль був придбаний [PERSON] за власні кошти до укладення шлюбу з відповідачем, а отже цей майно не може бути обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Кредит за придбання автомобіля відповідач погашала за власні кошти, останній платіж також нею був зроблений особисто. Також просила врахувати, що до укладення шлюбу сторони не проживали однією сімєю, а вагітність відповідачки від позивача сам по собі такий факт не може підтверджувати. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, допитавши свідків, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 08 лютого 2014 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №175. Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2016 року укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб був розірваний. Також рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2016 року було вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі ? частини його заробітку (доходу). Згідно представленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за [PERSON] 28 січня 2014 року було зареєстровано право власності на автомобіль Хюндай Елантра н.з. ВХ 1781 ВМ. Реєстрація права власності була здійснена на підставі довідки-рахунку В/А334353 від 28.01.2014 року (про що у свідоцтві зазначено в графі «особливі відмітки»). Згідно представленої відповідачем довідки-рахунку серія В/А № 334353 від 28.01.2014 року встановлено, що [PERSON] отримала автомобіль Хюндай Елантра вартістю 60\~000 гривень. 29 січня 2014 року між ПАТ «Юнекс Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0.202.0114. ФО_К за умовами якого остання отримала кредит з цільовим призначенням придбання автомобіля, у сумі 140\~000 гривень терміном до 29.01.2019 року. В якості забезпечення виконання вказаного договору 29.01.2014 року між ПАТ «Юнеск Банк» та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу № 0.202.0114.ФО_З. За умовами вказаного договору [PERSON], як заставодавець, передала в заставу належне їй на праві власності майно, а саме автомобіль Хюндай Елентра, 2012 року випуску, н.з. ВХ 1781 ВМ. Як зазначено у договорі предмет застави належить заставодавцю згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САТ №745945, виданого 28.01.2014 року центр ДАІ 3214. Як зазначила в судовому засіданні відповідач вона дійсно придбала вказаний автомобіль 28.01.2014 року згідно довідки-рахунку, проте за вищою ціною ніж зазначено у цій довідці (фактично за 180\~000 гривень). У звязку з цим, вона і вимушена була взяти вказаний кредит. Згідно з положеннями частин 1, 2\~ст. 21 СК\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 74 СК України\~якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Частиною 2 вказаної статті визначено, що на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8 цього Кодексу. Положення\~ст. 74 СК України\~дають підстави дійти висновку, що вони поширюються на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі\~ст. 74 СК\~суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім'єю; спільний побут, взаємні права та обов'язки ( ст.ст.\~3,\~74 СК України), а для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї. Відповідно до ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомив, що [PERSON] його знайомий. Знає, що [PERSON] разом з [PERSON] проживали разом до реєстрації шлюбу приблизно один рік. Вони разом жили у м. Києві по вул.. І.Кудрі. Він часто забирав [PERSON] та [PERSON] з Києва до Хмельницького та відвозив їх назад до Києва. Також зазначив, що зі слів [PERSON] йому стало відомо про те, що приблизно за 1-2 місяці до їх одруження вони купили автомобіль. Про обставини придбання цього автомобіля йому нічого не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є двоюрідним братом позивача. Зазначив, що [PERSON] та [PERSON] познайомилися у травні 2013 року. У серпні 2013 року вони разом їздили відпочивати до Хорватії, а потім стали проживати разом в орендованій квартирі у м. Києві. Також зазначив, що зі слів брата йому відомо, що спірний автомобіль він разом з відповідачкою придбали разом до реєстрації шлюбу, його брат особисто виплачував кредит за цей автомобіль, обслуговував його. Також зазначив, що утримання сімї здійснював [PERSON], який працював на ДП «Укрзалізниця»; також їм допомагала мати [PERSON], яка працює в Італії та пересилала їм кошти. Як на одну з підстав заявлених позовних вимог позивач зазначив, що при отримані кредиту відповідачка здійснила перший внесок у сумі еквівалентній 4000 доларам США, а він 2000 доларам США. Відповідач вказане заперечила, та зазначила, що перший внесок у сумі 40\~000 гривень вона здійснила за власні кошти, які перебували на її рахунку в ПАТ «Укрсиббанк». Згідно долученої до справи виписки за валютним картковим рахунком, яка видана ПАТ «Укрсибанк» вбачаться, що у вказаному банку на імя [PERSON] був відкритий валютний рахунок та 29.01.2014 року нею було здійснена операція зі зняття коштів у сумі 5900 доларів США. Натомість позивачем не долучено жодного належного та допустимого доказу того, що ним надавалися особисті кошті в сумі еквівалентній 2000 доларам США для здійснення першого внеску. Також позивач, посилаючись на факт спільного проживання однією сімєю з [PERSON] з серпня 2013 року за адресою: м. Київ, вул.. І.Кудрі, 22-а, і того, що ним здійснювали відповідні платежі за утримання орендованої квартири, сплату комунальних платежів тощо, до суду не надав жодних належних та допустимих доказів (відповідних квитанції за сплату комунальних платежів, платежів за оренду житла, довідок про проживання виданих організаціями, які обслуговують вказаний будинок) на підтвердження цих обставини. При цьому сам по собі факт знайомства сторін до укладення ними шлюбу, спільне проведення часу, зустрічі, спільний відпочинок, наявність близьких стосунків, як і вагітність, не можуть бути доказом наявності у сторін стосунків, притаманних подружжю. За таких обставин, враховуючи факт набуття на праві власності відповідачем спірного майна автомобіля до укладення нею шлюбу з позивачем, відсутність письмових доказів набуття такого майна у спільну власність, суд вважає що підстав для визнання такого майна спільним майном сторін відсутні. Стосовно посилань позивача на те, що ним сплачувалися в період перебування у шлюбі з відповідачем кошти на погашення вказаного кредиту, кошти за обслуговування спірного автомобіля та його ремонту суд зазначає наступне. Згідно представленої на запит суду ПАТ «Юнекс Банк» довідки з погашення заборгованості за кредитними договором № 0.202.0114.ФО_К встановлено, що за період з 07.02.2014 року щомісячно здійснювалися погашення заборгованості за вказаним кредитом. Загальна сума платежів становить 180959,05 гривень. При цьому останній платіж зроблений 13.01.2016 року у сумі 84400,72 гривень відповідачко, після фактичного припинення шлюбних стосунків з відповідачем та подання нею до суду позову про розірвання шлюбу. Зважаючи на те, що право власності на спірний автомобіль відповідач набула до укладення шлюбу з позивачем, кредитний договір на придбання такого автомобіля у свою власність також уклала до реєстрації шлюбу з останнім тобто у власних інтересах, понесені особисті витрати позивачем з погашення заборгованості за кредитними договором, обслуговування автомобіля та його ремонту можуть бути відшкодовані відповідачем шляхом подачі позову про відшкодування таких витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed