Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] районної державної адміністрації Хмельницької області, третя особа Петрашівська сільська ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить: -\~визнати недійсним\~державний акт\~серії ЯЖ\~№ 176720\~на право\~приватної власності\~на землю\~площею 0,6742\~га,\~яка знаходиться\~на території\~Петрашівської сільської\~ради Віньковецького району Хмельницької області, виданий 18.06.2009 року [PERSON] РДА на імя [PERSON]; - визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, після смерті [PERSON], яка померла 20.06.2002 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До спадкового майна належить, серед іншого, і право на земельну частку (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах, на підставі якого 18.06.2009 року було оформлено державний акт на земельну ділянку 0,6742 га серії ЯЖ № 176920. Позивач зазначає, що після смерті спадкодавця вона прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном. Отримати свідоцтво на право спадщини за законом на вищезазначену земельну частку вона не має можливості, у звязку з тим, що державний акт на земельну ділянку виданий на імя [PERSON] після її смерті. В судове засідання позивач не зявилася, на імя суду її представник надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] управління\~Держгеокадастру у\~Хмельницькій області в судове засідання не зявився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання. У письмовому поясненні поданому до суду наголошував на тому, що ГУ Держгеокдастру у Хмельницькій області не є належним відповідачем у справі та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання. Подав заяву, якою визнав позовні вимоги, просив справу слухати без участі представника райдержадміністрації. Представник третьої особи Петрашівської сільської ради Віньковецького району в судове засідання не зявився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання. Подав заяву, якою просив справу слухати без участі представника сільської ради. Ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів. \~Відповідно до\~п. 1 ч. 2\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 20.06.2002 року (свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 531035, видане 14.11.2018 року, актовий запис № 30). Після її смерті позивач прийняла спадщину за законом шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (довідка Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області № 1266 від 10.12.2018 року, свідоцтво про народження серії І-БВ № 467241 від 27.02.1980 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ФР № 251365 від 21.07.1982 ). [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах на території Петрашівської сільської ради, що підтверджено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0181084 від 24.0.91996 року. За вказаним сертифікатом уже після смерті [PERSON] було видано державний акт серії ЯЖ № 176920 від 18.06.2009 року. Отримати свідоцтво на право спадщини за законом на вищезазначену земельну ділянку позивач не має можливості у звязку з тим, що державний акт на земельну ділянку виданий після смерті [PERSON] є недійсним. Приватний нотаріус [PERSON] [PERSON] районного нотаріального округу повідомленням від 05.12.2018 року № 245/02-31 правомірно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ видано на імя спадкодавця після його смерті. Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно ст.ст.16\~ЦК,\~152 ЗК України\~способами захисту\~цивільних прав,\~у тому\~числі у\~сфері земельних\~правовідносин,\~є визнання\~недійсним акта\~органу виконавчої\~влади чи\~місцевого самоврядування\~та державного\~акта на\~право власності\~на земельну\~ділянку. Як\~вбачається з розяснень постанови Пленуму Верховного Cуду України від 16.04.2004 року за № 7 (з відповідними змінами) «Про практику застосування судами земельного законодавства», при розгляді цивільних справ захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152\~ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). З аналізу\~наведених правових\~норм Державний\~акт державний\~акт серії\~ЯЖ №\~176920\~на право\~приватної власності\~на землю\~площею 0,6742\~га,\~яка знаходиться\~на території\~Петрашівської сільської\~ради Віньковецького району Хмельницької області, виданий 18.06.2009 року [PERSON] РДА на імя [PERSON], слід визнати недійсним, як правовстановлюючий документ, виданий з помилкою, яка не дає підстави для його подальшого використання за призначенням і усунути (виправити) яку неможливо. Відповідно до ст.\~15\~ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється після її смерті, який, відповідно, є недійсним. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно п. 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).\~\~\~\~ \~\~\~\~Відповідно до ч.1\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). \~\~\~\~Згідно ст. ст.\~1,\~2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). На підставі викладеного, позивач довів підстави та предмет позову, тому за ним слід визнати право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, після смерті [PERSON], яка померла 20.06.2002 року.

Outcome: approved