Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником будинку з господарськими будівлями по пров. Стахановському, 13, у м. Кременчук Полтавської області. За вказаною вище адресою також зареєстрована мати його дружини, яка не проживає у даній квартирі з жовтня 2016 року. Особистих речей [PERSON] у квартирі немає, відповідач жодним чином не піклується про утримання житлового приміщення, платежів не сплачує. Позивач просить суд задовольнити позов та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування, житловим приміщенням, а саме: житловим будинком № 13 по провулку Марії Заньковецької (колишній пров. Стахановський) в місті Кременчуці Полтавської області.. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини відсутності не повідомляла, про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлена через оголошення на веб-сайті судової влади України, відзив на позов не подавала. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON]М, відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 30.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4783, являється власником будинку з господарськими будівлями по пров. Стахановському, 13, у м. Кременчук Полтавської області. За даною адресою, окрім власника та членів його сімї, зареєстровано також місце проживання громадянки [PERSON], [INFO], яка є матірю дружини позивача. З 2016 року відповідач [PERSON] не проживає в даному будинку без поважних причин. На теперішній час відповідач в за вказаною адресою не проживає, не несе інших витрат по утриманню будинку, особистих речей у помешканні не має. [PERSON] виїхала в інше помешкання, де на даний час і проживає. Факт не проживання [PERSON] у вищевказаній квартирі з жовтня 2016 року по теперішній час підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача. Внаслідок реєстрації місця проживання відповідача, порушені права позивача як власника будинку. Зокрема, позивач не має можливості оформити документи на отримання субсидії. Відповідно до ст.\~47\~Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі рішення суду. Статтею 41\~Конституції України , статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону № 175/97-ЕР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплено право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.\~1\~ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. У відповідності до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, а відповідно ч. 2 ст. 405 цього Кодексу член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.\~1\~ст.\~156\~ЖК України члени сімї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Суд, аналізуючи отримані докази та вказані норми законодавчих актів, приходить до висновку, що відповідач втратила право користування спірним житловим приміщенням, не проживаючи в ньому понад один рік, без поважних причин. При цьому, суд враховує, що відповідач, продовжуючи бути зареєстрованою у спірному житловому приміщенні, фактично чинить перешкоди власнику цього приміщення, оскільки з урахуванням кількості зареєстрованих осіб він не має можливості отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно до вимог\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Відповідно до ч.\~ 1,\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вище викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved