Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Заявник [PERSON] 24.06.2020 звернулася до суду з заявою, в якій просила суд встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , однією сім`єю без шлюбу, за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказувала, що [INFO] помер [PERSON] , якому за життя, на підставі державного акта серії ДП № 045351 від 23.12.2003, належало право власності на земельну ділянку площею 4,1867 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , вона фактично проживала з ним за адресою: [ADDRESS] , з 1985 року однією сім`єю без шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя. Однак, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] , постановою нотаріуса від 16.06.2020 їй відмолено у видачі такого свідоцтва, через не надання доказів проживання спадкоємиці зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, у зв`язку з чим, вона звернувся до суду з вказаною заявою. Заявниця та її представник у судове засідання не з`явилися. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні (а.с. 47). Заінтересована особа: Глеюватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, участь свого представника у розгляді справи не забезпечили, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення вимог заявниці не заперечували (а.с. 46). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, через неявку в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За приписами п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, такими фактами можуть бути факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, та інші факти. Згідно зі ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). За життя [PERSON] належало право власності на земельну ділянку площею 4,1867 га, розташовану на території Орджонікідзевської (нині Глеюватської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку ДП № 045351 (а.с. 15). Вказана земельна ділянка є спадковою масою після смерті [PERSON] . Зі спадкової справи [PERSON] слідує, що із заявою про прийняття спадщини після його смерті, звернулася лише [PERSON] (а.с. 33). Згідно з довідкою Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 351 від 21.05.2020, [PERSON] до дня своєї смерті був зареєстрований разом із [PERSON] та її внуком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заповіт від його імені не посвідчувався (а.с. 17). Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 16.06.2020 заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , через відсутність доказів проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.19). Однак, згідно з актом від 05.06.2020, заявниця [PERSON] проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до дня його смерті протягом 25 років однією сім`єю, вели спільне господарство (а.с. 18). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Беручи до уваги доведення в судовому засіданні факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, в період з 1985 року по 08.05.2010, тобто до моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] , те, що вказаний факт має юридичне значення для заявника, позасудові способи його встановлення вичерпано, тому суд, з метою захисту невизнаного права заявника, вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити, встановивши юридичний факт проживання однією сім`єю без шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період з 1985 року по 08.05.2010. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved