Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулась Корюківська районна державна адміністрація Чернігівської області як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Служба у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації, Комунальне некомерційне підприємство «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради, Відділ соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Центру надання соціальних послуг Корюківської міської ради до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї дитини [PERSON] , [INFO] . Малолітня [PERSON] , [INFO] була виявлена працівниками служби у справах дітей в с. Олександрівка Корюківського району у сторонніх людей, які здійснювали за нею догляд. На момент виявлення мати з дитиною не проживала більше двох тижнів. Люди, в яких проживала дитина, не володіли інформацією про місце перебування матері дитини. 03 червня 2019 року дитина була влаштована на цілодобове перебування до комунального некомерційного підприємства «Прилуцький обласний будинок. З часу влаштування дитини до закладу її матір жодного разу самостійно не звернулася до служби у справах дітей Корюківської райдержадміністрації для того, щоб навіть написати заяву на продовження терміну перебування її доньки [PERSON] в закладі або ж із заявою про повернення дитини в сім`ю, допомоги на утримання дитини матір не надавала. З часу влаштування дитини до закладу навіть не намагалася винайти можливість для повернення дитини в сім`ю. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дитину [PERSON] , [INFO] , передати Корюківській районній державній адміністрації як органу опіки та піклування для подальшого встановлення їй статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та подальшого влаштування. Стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів їх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнення аліментів проводити на користь КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія», де перебуває дитина. Представник позивача Орган опіки та піклування Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з?явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, не подала відзив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації в судове засідання не з?явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи Комунального некомерційного підприємства «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради в судове засідання не з?явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи Відділу соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Центру надання соціальних послуг Корюківської міської ради в судове засідання не з?явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , але за місцем реєстрації вона не проживає, власного житла не має, веде кочівний спосіб життя. Дитина [PERSON] , [INFO] , з 03 червня 2019 року була влаштована на цілодобове перебування до комунального некомерційного підприємства «Прилуцький обласний будинок «Надія» (м. Прилуки Чернігівської області, вул. Богунська, буд. 2-А). Перебування дитини в такому закладі за заявами батьків можливе строком на 6 місяців. З часу влаштування дитини до закладу її матір жодного разу самостійно не звернулася до служби у справах дітей Корюківської райдержадміністрації для того, щоб навіть написати заяву на продовження терміну перебування її доньки [PERSON] в закладі або ж із заявою про повернення дитини в сім`ю. За час перебування дитини у закладі мати відвідувала дитину 07 серпня 2019 року, 06 листопада 2019 року та 17 лютого 2020 року, візити мали формальний характер, матеріальної допомоги на утримання дитини матір не надавала. З часу влаштування дитини до закладу навіть не намагалася винайти можливість для повернення дитини в сім`ю. До влаштування малолітньої дитини до закладу [PERSON] також не виконувала свої батьківські обов`язки належним чином. Малолітня [PERSON] , [INFO] була виявлена працівниками служби у справах дітей в с. Олександрівка Корюківського району у сторонніх людей, які здійснювали за нею догляд. На момент виявлення мати з дитиною не проживала більше двох тижнів. Люди, в яких проживала дитина, не володіли інформацією про місце перебування матері дитини. [PERSON] була знайдена працівниками поліції в м. Корюківка та доставлена до відділення поліції для написання заяви про поміщення дитини до державного закладу. Останній раз (жовтень 2020 року) мати дитини, лише за сприяння служби у справах дітей написала заяву щодо продовження терміну перебування [PERSON] у державному закладі. [PERSON] неодноразово попереджалась працівниками служби у справах дітей про необхідність брати участь в утриманні дитини, відвідувати її, телефонувати в заклад, писати листи, цікавитись здоров`ям дитини. Але матір не зробила ніяких спроб для повернення малолітньої доньки [PERSON] , [INFO], в родину. З моменту останнього візиту до закладу минув майже рік. Все, наведене вище, свідчить про свідоме ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Вона свідомо не бажає змінювати свою поведінку та брати участь у вихованні своєї дитини. Згідно висновку Корюківської районної державної адміністрації від 13.01.2021 року № 01-16/70 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON] , [INFO], Корюківська районної державна адміністрації як орган опіки та піклування, вважає за доцільне за неналежне виконання батьківських обов`язків, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO]. Згідно висновку Служби у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації від 18.01.2021 року № 10-18/37 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON] , [INFO], Служба у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації, вважає за доцільне за неналежне виконання батьківських обов`язків, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO]. Згідно роз`яснень п. п.15, 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Наведене свідчить, що відповідачка в порушення ст.ст.150, 155, 180 СК України ухиляються від виконання обов`язків батьків по вихованню та утриманню своєї дитини, зокрема: утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний і моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною освіти. Факт ухилення відповідачкою від виховання та утримання дитини підтверджується належними та допустимими доказами, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні і викладені судом вище. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини, що відповідно до вимог ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до чинного сімейного законодавства батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню. За таких обставин позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню у розмірі запропонованому позивачем. Аліменти підлягають стягненню на користь КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія», де перебуває дитина. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір по справі слід стягнути з відповідачки в дохід держави.

Outcome: approved