Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

До суду надійшла позовна заява КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» про доцільність надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON]. Відповідно заяви, місце проживання особи, щодо якої вирішується питання про доцільність надання в примусовому порядку, амбулаторної психіатричної допомоги, [ADDRESS], що належить по територіальності до Малиновського району м. Одеси. Вимоги заявника обґрунтовано наступним. [PERSON] встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма». Так як пацієнт [PERSON], хворіє тяжким психічним розладом та не виявив добровольної згоди на лікування та обстеження в умовах психатричного стаціонару, адміністрація КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя», 15.09.2014року звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про надання [PERSON] психіатричної допомоги у примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Зазначена заява адміністрації КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» була задоволена 16.09.2014р. та було прийнято рішення надати [PERSON] психіатричну допомогу у примусовому порядку, в умовах КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» для проходження курсу лікування. Під час лікування, на думку заявника, наступило значне послаблення больових проявів і психічний стан паціента [PERSON] покращився. 28.10.2014 року останній був оглянутий комісією лікарів психіатрів КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя», яка підтвердила що [PERSON] може бути переведений на амбулаторное лікування під активний нагляд районного психіатра. Проте, оскільки [PERSON] має нестійкий настрій, неадекватну поведінку, яка супроводжується негативним та небезпечним відношенням до оточуючих, підтримуюче лікування самостійно не приймає, тому лікар-психіатр запропонував [PERSON] дати згоду на нагляд та амбулаторне лікування, але хворий відмовився надати на це згоду. У разі припинення психіатричної допомоги наступить погіршення його психічного стану, тому лікар-психіатр КУ«Одеський обласний медичний центр психічного здоровя», просить про надання психіатричної допомоги, в умовах амбулаторного лікування у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника, лікар-психіатр - Благодарський В.А. пояснив, що [PERSON] доставлений був в лікарню 12.09.2014 року. 16.09.2014р. було прийнято рішення суду надати [PERSON] психіатричну допомогу у примусовому порядку, в умовах стаціонару в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» для проходження курсу лікування. Лікар-психіатр КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя»- Чимбер Д.С., в судовому засіданні заявлену вимогу підтримав та наполягав на її задоволенні. Прокурор Димерлій А.С. вважає, що наразі заява про надання [PERSON] психіатричної допомоги, в умовах амбулаторного лікування у примусовому порядку, надана до суду передчасно. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про надання амбулаторної психіатричної допомоги щодо нього у примусовому порядку, пояснив, що він не згоден проходити курс лікування в психіатричній лікарні, оскільки він вважає себе здоровою людиною та що його насильно утримують в лікарні. Також він вважає, що його мати навмисно намагається його помістити до лікарні. При цьому у судовому засіданні [PERSON] ста висловлювати погрози на адресу матері. Мати [PERSON] - [PERSON] пояснила наступне. Її син - [PERSON], схильний до дратівливості, агресивний до оточуючих, погрожував їй та сусідам, озлоблений та веде себе неадекватно. При незадоволенні його бажань, погрожує розправою. Заслухавши пояснення заявника, лікаря - психіатра, думку прокурора, [PERSON], та матері [PERSON] - [PERSON], дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] хворіє тяжким психічним розладом, вперше поступив на стаціонарне лікування в ОПБ-1 в червні 1999 року. Суворовським районним судом м. Одеси, 16.09.2014р. було прийнято рішення надати [PERSON] психіатричну допомогу у примусовому порядку, в умовах КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» для проходження курсу лікування. Під час лікування, на думку лікарів психіатрів, наступило значне послаблення больових проявів і психічний стан паціента [PERSON], покращився. 28.10.2014 року, у відповідності до вимог ст.ст. 12, 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», останній був оглянутий комісією лікарів психіатрів КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя». Згідно до висновку комісії лікарів - психіатрів від 28.10.2014р., [PERSON] встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма». Після проведеного стаціонарного лікування у примусовому порядку, на думку спеціалістів, [PERSON] може бути переведений на амбулаторное лікування під активний нагляд районного психіатра. Відповідно до норм ч.1 ст.279 ЦПК України, заява лікаря-психіатра про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, подається до суду за місцем проживання особи. Правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою визначає Закон України «Про психіатричну допомогу». Так, статтею 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» зазначено, що питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, вирішується судом за місцем проживання особи. Згідно ч.2 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», амбулаторна психіатрична допомога може надаватись без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника, лікарем-психіатром в примусовому порядку, за рішенням суду. Відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів -психіатрів, не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців, лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. У разі погіршення стану психічного здоров'я особи, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, та ухилення від виконання цією особою або її законним представником рішення суду про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку психіатрична допомога може надаватися на підставах та в порядку, передбачених статтями 14, 16 і 17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров'я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Клопотання про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може направлятися до суду особою, якій надається ця допомога, або її законним представником через 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про надання або продовження надання особі такої допомоги. В той же час, у разі виявлення стійкого психічного розладу, заявник має можливість звернутись до суду із заявою для продовження курсу лікування. Проте, в судовому засіданні поведінка [PERSON] була неадекватною. Останній погрожував матері та оточуючим, заявляв що його мати є сторонньою особою та не являється його матір'ю. Висловлював погрози в залі суду лікарям-психіатрам Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я», тобто, [PERSON], виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. З матеріалів медичної картки вбачається, що [PERSON], багаторазово доставлявся до лікарні, у зв'язку з неадекватною поведінкою та проходив курс лікування. Виходячи з викладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про можливість вчинення [PERSON], дій, що являють собою безпосередню небезпеку особисто для нього та оточуючих, а тому, на думку суду звернення заявника до суду з заявою щодо необхідності надання [PERSON] психіатричної допомоги у примусовому порядку, в умовах амбулаторного лікування, є передчасним. На думку суду, необхідно провести додаткове обстеження [PERSON] і лише тоді, коли буде виявлено значне покращення стану його здоров'я, заявник може звернутись з заявою до суду щодо необхідності надання [PERSON] психіатричної допомоги у примусовому порядку,в умовах амбулаторного лікування.

Outcome: dismissed