Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про визнання особи, втратившою право користування жилим приміщенням до відповідача [PERSON]В, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, згідно якого просить визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням квартирою № 82 в будинку № 12 по вул. 36 Гвардійської Стрілецької Дивізії в сел. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області посилаючись на наступне: вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 04.01.1998 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 червня 2016 року. Право власності на квартиру зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зазначеній квартирі з 01.06.2006 року і по цей час зареєстрований відповідач [PERSON]В, [INFO]. [PERSON], мешкав в квартирі до початку 2007 року, а потім виїхав та став мешкати в іншому місті. На сьогоднішній день точне місце проживання відповідача їй не відоме, але вона часто бачить його в сел. Дніпровському. Вона запропонувала йому добровільно знятись з реєстраційного обліку з квартири , але відповідач надав позивачці номер свого мобільного телефону та пообіцяв зустрітись з позивачкою для вирішення цього питання. Однак по теперішній час відповідач з нею не зв'язувався та на її телефонні дзвінки не відповідає. Так як відповідач зареєстрований у належній їй квартирі, вона не має можливості як власник квартири, в повній мірі розпоряджатись та володіти своїм майном. На даний час вона має намір продати належну їй квартиру , але реєстрація відповідача в даній квартирі, створює їй в цьому перешкоди. Самостійно зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою вона не має можливості так як при цьому потрібна особиста присутність відповідача, що й стало підвою звернення до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. При цьому пояснила, що відповідача в квартирі зареєстрував її покійний чоловік. Відповідач не є членом їхньої сім'ї. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився. подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Будь-яких заперечень з приводу заявлених позовних вимог суду не подав. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON], є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копіями свідоцтва про право власності від 04.01.1998 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.06.2016 року та витягу про реєстрацію у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У зазначеному вище квартирі з 01.06.2006 року за реєстрований відповідач [PERSON] , що підтверджується записом в домовій книзі. З пояснень позивача судом встановлено, що відповідач був зареєстрвоаний її покійним чоловіком з яким перебував у дружніх відносинах, та членом сімї ні позивачки, ні її покійного чоловіка не є. Факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] в сел.. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, підтверджується актом депутата Дніпровської селищної ради та показаннями свідка [PERSON] Так, згідно акта депутата Дніпровської сели щної ради від 11.07.2016 року встановлено, що в квартирі [ADDRESS] ніхто не проживає Свідок [PERSON]В в судовому засіданні пояснив, що проживає по сусідству з позивачкою. Йому відомо, що квартирі [ADDRESS] до смерті жив чоловік позивачки. Інших осіб, які б проживали в даній квартирі він не бачив. Також спорів між позивачкою та відповідачем з приводу вселення в квартиру та користування нею не було. Оцінюючи досліджені вище докази, судом встановлено, що відповідач [PERSON], за місцем своєї реєстрації не проживає приблизно 2007 року. Відповідач не є членом сім'ї та родичем позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, такою що втратила право на користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи більше встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Так як з наданих суду доказів встановлено, що відповідач не проживає в [INFO] приблизно з 2007 року, тобто понад один рік. Доказів, що у відповідача є право власності на дану квартиру або на користування даною квартирою понад строк, визначений в ст. 71, 72 ЖК України суду не надано. Відповідно відповідач втрачає право на користування даним житловим приміщенням, як відсутній в ньому без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визнання відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою № 82 в будинку № 12 по вул. 36 Гвардійської Стрілецької Дивізії в сел.. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області так як його реєстрації за вищевказаною адресою порушує права позивача як власника даної квартири . Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином рішення суду про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою № 82 в будинку № 12 по вул. 36 Гвардійської Стрілецької Дивізії в сел.. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою і не потребує додаткового покладення відповідних обов'язків на державну міграційну службу України в Дніпропетровській області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені нею судові витрати, а саме 551 грн., 20 коп., за сплачений судовий збір, так як позовні вимоги позивача задоволені в повному об»ємі.

Outcome: approved