Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 11 березня 2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Рівненській області, було зареєстровано шлюб під актовим записом № 243. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Позивач вказує, що подружні стосунки між сторонами припинені з квітня 2016 року, через напружені, неприязні стосунки. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів. Позивач зазначив, що шлюб існує формально, спільне господарство не ведеться. Позивач просить суд розірвати шлюб який було укладено 11 березня 2016 року. Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно свідоцтва про шлюб виданого повторно, серії І-ГЮ № 144794 від 15 травня 2016 року, сторони з 11 березня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Рівненській області під актовим записом № 243 (а.с.10). Як зазначено в позовній заяві, сторони від вказано шлюбу спільних дітей не мають. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що\~\~між сторонами\~\~втрачено\~\~почуття любові одне до одного. Сімя розпалася\~\~та\~\~існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя\~\~і збереження\~\~шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини\~ або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя\~\~ власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні\~ шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги,\~ взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач\~ не\~ має\~ намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що\~ причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне\~ життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок\~ чого шлюб підлягає розірванню. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, відповідачу прізвище змінити на дошлюбне, оскільки відповідач в своїй заяві просила їй визначити дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову\~судовий збір покладається на відповідача. Згідно з оригіналами квитанцій № 0.0.836895317.1 від 28.08.2017 року, та № 0.0.1037312686.1 від 16.05.2018 року, при подачі позову, позивачем був сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн. (а.с.1-2). Так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved