Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Заочним рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26.05.2021 року позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна задоволено повністю, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №31459, виданий 11 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 14097,12 гривень, стягнуто з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у сумі 908,00 гривень. При ухваленні зазначеного рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 гривень, а лише зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. 02.06.2021 року позивач надала до канцелярії суду заяву про винесення додаткового рішення про стягнення з відповідача на її користь судових витрат за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 гривень. У судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 ЦПК України. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України). У зв`язку з викладеним, так як при ухваленні рішення не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 гривень, суд дійшов висновку, що заява позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved