overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після померлої 14 березня 2016 року матері [PERSON]. В обґрунтування позову вказує, що 14 березня 2016 року померла мати позивача. Остання проживала в с. Продубіївка Коростишівського районну Житомирської області по вул. Весняна, 47 у будинку, що належав їй на праві власності до дня своєї смерті. Заповіт померлої відсутній. Позивач є спадкоємцем першої черги всього майна померлої де б воно не було та з чого б воно не складалось і все те, що належало на день смерті померлій, в тому числі і державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться на території Щигліївської сільської ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,3843 га. Однак, своєчасно, в межах шестимісячного строку в нотаріальну контору позивач не звернулась, оскільки на день смерті матері державного акта не було, позивач знайшла його тільки і квітні 2017 року, а тому пропустила встановлений законом строк прийняття спадщини. У звязку з цим позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2\~статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вивчивши зібрані в справі докази в їх сукупності, розглянувши заяви сторін, вважає, що названі позивачем причини, з яких вона не могла звернутися в нотаріальну контору за отриманням свідоцтва про право на спадщину, визнаються судом, як поважні та не спростовані сторонами, приймає визнання позову відповідачами як таке, що не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому слід задовольнити позовні вимоги. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у сумі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті у 2014 році [PERSON]. В обґрунтування позову вказує, що у 2014 році у віці 28 років під час проведення АТО в селі Велика Шишівка Шахтарського району Донецької області загинув її чоловік [PERSON] Заповіт померлого відсутній. 21 листопада 2016 року позивач звернулася до Коростишівської державної нотаріальної контори, однак їй було повідомлено, що вона не прийняла спадщину померлого у порядку та строки, встановлені чинним законодавством. Свідоцтво про смерть свого чоловіка позивач отримала у березні 2016 року, оскільки він більше двох років рахувався безвісти зниклим. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вивчивши зібрані в справі докази в їх сукупності, розглянувши заяви сторін, вважає, що названі позивачем причини, з яких вона не могла звернутися в нотаріальну контору за отриманням свідоцтва про право на спадщину, визнаються судом, як поважні та не спростовані сторонами, приймає визнання позову відповідачами як таке, що не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після померлого 04.02.2004 діда [PERSON]. В обґрунтування позову вказує, що 04.02.2004 помер [PERSON], який є її дідом та проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. 03.09.2015 помер батько позивача. Під час оформлення спадкових прав після смерті батька позивачу стало відомо, що при житті дідусь мав намір заповісти земельну ділянку (пай) [PERSON], однак не встиг, а її батько не оформив спадкових прав. Про наявність земельного паю позивач дізналася після смерті батька. У травні 2016 року позивач звернулася до нотаріуса з проханням оформити спадкове майно після діда, однак їй було відмовлено у звязку з пропуском шестимісячного строку. Строк позивач пропустила з поважних причин, заяв, скарг чи позовів до суду з приводу спадкового майна, що належить [PERSON] від будь-яких осіб не надходило, а тому просить позовні вимоги задовольнити. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вивчивши зібрані в справі докази в їх сукупності, розглянувши заяви сторін, вважає, що названі позивачем причини, з яких остання не могла звернутися в нотаріальну контору за отриманням свідоцтва про право на спадщину, визнаються судом, як поважні та не спростовані сторонами, приймає визнання позову відповідачем як таке, що не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 640 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті 04 серпня 2015 року [PERSON]. В обґрунтування заяви вказує, що 04 серпня 2015 року помер її батько [PERSON], який на момент смерті володів нерухомим майном, після його смерті відкрилася спадщина. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. Позивач вчасно не звернулася з заявою про прийняття спадщини, так як помилково вважала, що може оформити спадщину у будь-який час як єдиний спадкоємець усього майна. Однак, при зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у звязку з пропуском встановленого шестимісячного терміну. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Коростишівського району у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вивчивши зібрані в справі докази в їх сукупності, розглянувши заяви сторін, вважає, що названі позивачем причини, з яких позивач не міг звернутися в нотаріальну контору за отриманням свідоцтва про право на спадщину, визнаються судом, як поважні та не спростовані сторонами, приймає визнання позову відповідачем як таке, що не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем, та стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2000 гривень щомісячно. В обґрунтування позову вказує, що 09.08.2003 вона уклала шлюб з відповідачем по справі, від цього шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Протягом певного часу сімейне життя погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, оскільки кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на сімейне життя та сімейні цінності. З лютого 2017 року між сторонами припинено шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, діти проживають разом з позивачем, спорів про місце проживання дітей та поділ майна між сторонами немає. Також позивач вказує, що відповідач ухиляється від добровільного утримання дітей, тому просить стягнути з нього на утримання дітей аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, а також те, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, є працездатним, зобовязаний утримувати дітей на рівні, достатньому для їх соціального розвитку, обовязок утримувати дітей мають нести як батько, так і мати, враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача та держави слід стягнути судовий збір у сумі по 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування позову вказує, що 08.08.2015 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу вони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, за час сумісного проживання сторони не змогли створити нормальні сімейні стосунки, взаємоповагу один до одного, у сім'ї часто виникали сварки та інші негаразди, що призвело до розладу і фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач вказує, що за вказаних обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 247Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами, неповнолітніх дітей залишити на її вихованні та утримання. В обґрунтування позову вказує, що 01 березня 2008 року з відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №25. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Позивач вказує, що фактично з грудня 2016 року сімя повністю розпалася, вони проживають окремо, спорів про поділ майна немає, тому позивач звернулася з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01 березня 2008 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №25 /а.с.4/. 18 серпня 2008 року народилася [PERSON], 21 березня 2011 року [PERSON], батьками яких є сторони по справі /а.с.5,6/. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 цього Кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач не заперечував проти обставин, вказаних у позовній заяві. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо залишення неповнолітніх дітей на утриманні та вихованні позивача суд зазначає наступне. Згідно положень статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Тому позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати у розмірі 640 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами, неповнолітнього сини залишити на її вихованні та утримання. В обґрунтування позову вказує, що 07 серпня 2010 року було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №129. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сини [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Позивач вказує, що фактично з грудня 2016 року сімя повністю розпалася, вони проживають окремо, спорів про поділ майна немає, тому позивач звернулася з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07 серпня 2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №129. 19 квітня 2012 року народився [PERSON], батьками якої є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 цього Кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач не заперечував проти обставин, вказаних у позовній заяві. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо залишення неповнолітніх дітей на утриманні та вихованні позивача суд зазначає наступне. Згідно положень статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Тому позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати у розмірі 640 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial