Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

до суду звернулися [PERSON]., що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [PERSON] з позовною заявою, згідно якої просять визнати за ними право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Вказують, що [PERSON] з 29.04.2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, 11.05.2016 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач разом з дітьми проживають за адресою: [ADDRESS] з 2004 року без реєстрації. Зазначена квартира належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.08.2005 року. Відповідач обіцяв зареєструвати її з дітьми в зазначеній квартирі, але в 2015 року він поїхав до Росії для працевлаштування, там і залишився. На даний час вона з дітьми продовжує проживати в квартирі, відповідач згоду на реєстрацію надати відмовляється, наполягає, щоб вона разом з дітьми зібрала речі та залишила квартиру, бо має намір здавати квартиру в оренду іншим особам. В зазначеній квартирі знаходяться їх особисті речі, меблі, побутова техніка, сантехніка, які були придбані в період шлюбу. Позивач вказує, що вона здійснює оплату за комунальні послуги та утримує квартиру в належному стані. Вважає, що невизнання відповідачем їх права на проживання порушує їх права, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача. Представник третьої особи - управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала та не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.113). Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до акту про проживання від 11.01.2016 року, складеного головою квартального комітету № 22, згідно домової книги в будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO]. Фактично в будинку проживає сім'я з чотирьох осіб : [PERSON], 1976 р. н. - чоловік, [PERSON] , 1977 р. н.- жінка, [PERSON], 1998 р. н. - син, [PERSON], 2007 р. н. -донька. Сім'я проживає з листопада 2004 року по теперішній час, в будинку знаходяться особисті речі всіх членів сім'ї, крім речей [PERSON], що підтверджують сусіди [PERSON], [PERSON] (а.с.5, 82). Згідно акту про не проживання від 22.09.2015 року, виданої головою квартального комітету №22 та головою комітету мікрорайона «Цветмет», [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], її чоловік [PERSON] виїхав з будинку, забрав частково особисті речі в травні 2015 року та по теперішній час не з'являвся, за зазначеною адресою не проживає, що підтверджують сусіди [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7, 83). Відповідно до довідки про склад сім'ї від 11.01.2016 року, виданої головою квартального комітету № 22 за адресою: [ADDRESS] проживають без реєстрації: [PERSON], [INFO] - мати, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - донька, [PERSON], [INFO] - батько, зареєстрований за зазначеною адресою (а.с.8,80). Згідно свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, серія [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 602 (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Артемівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, серія [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 167 (а.с.10). Згідно довідок №3798 від 23.09.2016 року, № 277 від 25.01.2016 року, № 4037 выд 23.12.2016 року про склад сім'ї від 23.09.2016 року, виданої ПП «Будинок плюс», за адресою: м .Бахмут, [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] - власник житла, [PERSON]- донька, [PERSON] - внук, [PERSON] - внучка (а.с.11,.86,87). Відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.05.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.12). Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 80230499 від 13.02.2017 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на праві свідоцтва про право на спадщину від 17.08.2005 року (а.с.13). Відповідно до квитанцій в 2015 -2016 році проведена оплата за комунальні послуги з газопостачання, водопостачання, електроенергію за адресою: [ADDRESS], особові рахунки відкриті на [PERSON] (а.с.14-19,92-103). Згідно довідки від 11.01.2016 року, виданої головою квартального комітету №22, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], фактично проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджують сусіди [PERSON], [PERSON] (а.с.84). Відповідно до довідки КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.08.2005 року (а.с.109). Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він проживає по одній вулиці з сім'єю [PERSON], є сусідом, [PERSON] та [PERSON] разом з дітьми проживали [ADDRESS] з 2004 року, на теперішній час в зазначеному будинку проживає [PERSON] з дітьми, де зараз [PERSON] йому невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона була сусідкою [PERSON] до червня 2016 року, постійно бачила [PERSON] та [PERSON] , вони проживали разом з дітьми з 2004 року. Зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] поїхав на заробітки та завів собі іншу сім'ю. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст..156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов'язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі PowellandRayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.). Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров'я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції. Відповідно до листа начальника Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області підполковника поліції Попова Ю.В. від 17.01.2017 року № 799/201/01-2017, за автоматизованими даними обліку Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області ІІПС «АРМОР» відсутні будь-які дані щодо звернень громадянина [PERSON], [INFO], з приводу чинення йому перешкод з боку будь-якої особи щодо недопущення його до квартири [ADDRESS] (а.с.70). Згідно листа головного лікаря КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» Мельникової С.Л. від 16.01.2017 року № 195, громадянин [PERSON], [INFO], на обліку в КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» не перебував, за амбулаторною та стаціонарною допомогою до Бахмутської ЦРЛ не звертався, медична допомога вдома не надавалась (а.с.69). Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. Судом достовірно встановлено, що позивачі проживають у спірній квартирі з 2004 року, нею користуються, сплачують витрати, пов'язані з оплатою квартири та комунальних послуг, а тому суд визнає за позивачами право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved