Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Заступник керівника [PERSON] місцевої прокуратури Луганської області на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 170 ЦК України звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у відповідних правовідносинах [PERSON] управління Держгеокадастру у Луганській області до [PERSON] районної державної адміністрації Луганської області, [PERSON] про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення, у якій просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 02.07.2012 року, укладений між [PERSON] районною державною адміністрацією Луганської області та [PERSON], зареєстрований у Відділі Держкомзему України у [PERSON] районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.07.2012 року за № 442510004004549, зобовязати [PERSON] повернути [PERSON] районній державній адміністрації Луганської області земельну ділянку загальною площею 23,6254 кадастрових гектарів, передану їй в оренду на підставі договору оренди від 02.07.2012 року, зареєстрованого у Відділі Держкомзему України у [PERSON] районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.07.2012 року за № 442510004004549, стягнути з [PERSON] на користь прокуратури Луганської області судовий збір у сумі 3524 гривні. В обґрунтування позову посилається на те, що розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації від 05.06.2012 року № 381 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років [PERSON] надано в оренду земельну ділянку площею 23,6254 га багаторічних насаджень, які знаходяться в стадії меліоративної підготовки для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності, що розташовані за межами населених пунктів на території, яка за даними державного земельного кадастру знаходиться на території Титарівської сільської ради Старобільського району Луганської області. Пунктом 3 зазначеного розпорядження [PERSON] зобовязано замовити проведення нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки та в місячний термін укласти договір оренди з райдержадміністрацією і зареєструвати його в установленому порядку. В подальшому, на підставі зазначеного розпорядження між головою [PERSON] райдержадміністрації (орендодавець) з однієї сторони та [PERSON] (орендар) - з іншої, укладено договір оренди землі без номеру від 02.07.2012, який зареєстровано у Відділі Держкомзему України у [PERSON] районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.07.2012 за № 442510004004549 (надалі - Договір). За умовами договору орендодавець надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку площею 23,6254 га (багаторічні насадження), яка знаходиться на території Титарівської сільської ради Старобільського району Луганської області. Термін дії договору складає 49 років ( п.8 Договору). Факт передачі земельної ділянки підтверджується актом приймання-передачі обєкту оренди, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає земельну ділянку загальною площею 23,6254 га багаторічних насаджень для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності. Cпірний Договір укладено з порушенням приписів ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», ст. ст. 15, 21 Закону України «Про оренду землі», а саме без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обовязковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Оскільки, орендну плату встановлено без проведення нормативної грошової оцінки, то договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним у звязку із недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законом порядку, як наслідок, земельна ділянка, що є обєктом договору підлягає поверненню у власність держави. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] місцевої прокуратури [PERSON] позов підтримала та просила суд його задовольнити. В судове засідання представник позивача [PERSON] управління Держгеокадастру у Луганській області не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. В судове засідання представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Луганської області не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно копії розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 05.06.2012 року № 381 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років [PERSON] для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 23,6254 га багаторічних насаджень, які знаходяться в стадії меліоративної підготовки для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності, що розташовані за межами населених пунктів на території, яка за даними державного земельного кадастру знаходиться на території Титарівської сільської ради Старобільського району Луганської області (а.с.12). На підставі зазначеного розпорядження між головою [PERSON] райдержадміністрації (орендодавець) з однієї сторони та [PERSON] (орендар) - з іншої, укладено договір оренди землі без номеру від 02.07.2012, який зареєстровано у Відділі Держкомзему України у [PERSON] районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.07.2012 за № 442510004004549 (надалі - Договір). За умовами договору орендодавець надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку площею 23,6254 га (багаторічні насадження), яка знаходиться на території Титарівської сільської ради Старобільського району Луганської області. Термін дії договору складає 49 років (п.8 Договору) (а.с.13-14). Факт передачі земельної ділянки підтверджується копією акта приймання-передачі обєкту оренди, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає земельну ділянку загальною площею 23,6254 га багаторічних насаджень для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності (а.с.15). Статтею13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є обов'язковим. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 13 Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Орендна плата відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Частиною 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України (в редакції чинній станом на 05.06.2012 року) і частиною 1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обовязково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності. Хоча при укладенні договору сторони домовились, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 91930,11 грн. (п.5 Договору), а орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4415,65 грн. (1,5 % від нормативної грошової оцінки) (п.9 Договору), договір у цій частині суперечить приписам чинного законодавства. Не зважаючи на вимогу Податкового кодексу України, Закону України «Про оцінку земель», а також розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 381 від 05.06.2012 щодо зобовязання [PERSON] замовити проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, останнім нормативна грошова оцінка землі не проведена та у встановленому порядку не затверджувалась. Згідно інформації з [PERSON] управління Держгеокадастру у Луганській області від 03.11.2017 року за № 10-12-0.10-4823/2-17 нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки відповідно до вимог Закону України «Про оцінку земель» не проводилась (а.с.20). Зазначене підтверджується інформацією [PERSON] районної ради від 24.01.2018 № 55, відповідно до якої [PERSON] з приводу затвердження проектів технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 23,6254 га, яка знаходяться на території Титарівської сільської ради, не зверталася (а.с.19). Також відсутність проведеної [PERSON] нормативної грошової оцінки підтверджується офіційно витребуваним у [PERSON] відділі Держгеокадастру в Луганській області проектом землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та наданою відділом інформацією № 03-03-23/0215 від 26.01.2018, в яких відсутні відомості щодо проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.17). За інформацією відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі № 03-01-23/0215 від 26.01.2018, станом на 01.01.2018 вартість 1 га багаторічних насаджень по Луганській області складає 86060,15 грн., та вартість спірної земельної ділянки складає 2033205,47 грн. (а.с.17). Згідно із розрахунком розміру орендної плати, який є невідємною частиною укладеного договору, при розрахунку орендної плати використана нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 1995 рік, та за розрахунком становить 91930,11 грн. (а.с.16). У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів проводиться - не рідше ніж один раз на 5-7 років. Таким чином, використання середнього розміру нормативно грошової оцінки ріллі по Луганській області станом на 1995 рік, при розрахунку орендної плати за договором оренди землі з [PERSON] у 2012 році, з урахуванням вимог вищенаведеної норми Закону України «Про оцінку земель», є неправомірним. Отже, суд вважає, що спірний Договір укладено з порушенням приписів ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», ст. ст. 15, 21 Закону України «Про оренду землі», а саме без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обовязковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Оскільки, орендну плату встановлено без проведення нормативної грошової оцінки, то договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним у звязку із недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законом порядку. Відповідно до ст. 211 Земельного кодексу України наслідком укладання угод з порушенням законодавства є визнання такої угоди судом недійсною. Статтями 203, 228 ЦК України передбачено, що правочини не можуть суперечити цивільно-правовому законодавству, не повинні бути спрямовані на порушення інтересів і пошкодження майна держави, територіальної громади, незаконним заволодінням ним, а тому, при таких обставинах, договір визнається недійсним. Згідно з ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Згідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1. ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ч. 3 ст. 228 ЦК України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави. Таким чином, оскільки спірний договір оренди земельної ділянки укладений з порушенням приписів ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», ст. ст. 15, 21 Закону України «Про оренду землі», а саме без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обовязковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, то договір оренди земельної ділянки відповідно до ст.ст. 203, 215, 216, 228 ЦК України підлягає визнанню недійсним у звязку із недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законом порядку, як наслідок, земельна ділянка, що є обєктом договору, підлягає поверненню у власність держави. Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає повному задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь прокуратури Луганської області слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 3524,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved