Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в сумі 6210,60 гривень. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27.12.2017 року обвинувачену [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років Так, [PERSON] 30.06.2017 року близько 11 години 00 хвилин в с. Залізнячка, Катеринопільського району Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в будинку, що розташований по [ADDRESS], після спільного розпиття спиртних напоїв, на ґрунті виниклих неприязних відносин, в той час, коли [PERSON] відпочивав на дивані в спальній кімнаті, умисно нанесла останньому один удар ножем в області грудної клітки, з правого боку, внаслідок чого потерпілий [PERSON] отримав тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки справа з ушкодженням четвертого реберно-грудного зчленування, яке спричинено дією колюче ріжучого предмету, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-9-01/281 від 19.07.2017 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. У зв'язку з тривалим розладом здоров'я [PERSON], перебував на лікуванні в Катеринопільській ЦРЛ в хірургічному відділенні з 30.06.2017 по 11.07.2017. Всього потерпілим було проведено у лікарні 11 ліжко - днів. Катеринопільською ЦРЛ було витрачено на його лікування 6210,60 грн. Зазначене підтверджується листом Катеринопільської ЦРЛ від 22.06.2018. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги прокурора визнала частково. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в судах у випадках, визначених законом. Відповідно до вимогст. 56 ЦПК України, прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 3, 7 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко - днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно з п. 3 вищезазначеного Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Частиною 1 статті 1206 ЦК України передбачено обов'язок особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання. Як вбачається з довідки від 22.06.2018 року Катеринопільської центральної районної лікарні хворим [PERSON] проведено у відділенні районної лікарні 11 ліжко-днів. Загальна вартість перебування у лікарні [PERSON] складає 6210 грн. 60 коп. (а. с. 11). Враховучи викладене суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] солідарно грошових коштів в рахунок відшкодування витрат залучених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON]. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому судові витрати підлягають стягненню із відповідача. Відповідачем доказів звільнення його від сплати судового збору суду не надано. Враховуючи викладене,

Outcome: approved