Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті, в якій зазначено, що вона є донькою [PERSON] , який помер [INFO] в м. Донецьку, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть. Її представник звернувся до Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області для державної реєстрації смерті [PERSON] , але йому було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті було пред`явлено документ, який не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545 « Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року № 1150/13024. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для державної реєстрації його смерті та отримання свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , визнавши датою його смерті - [INFO] та місце смерті м. Донецьк, Україна. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 28 вересня 1975 року, [PERSON] є донькою [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про укладенню шлюбу [NUMBER] , виданого 30 травня 1997 року, [PERSON] 30 травня 1997 року уклала шлюб з [PERSON] , після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз`яснень п. 13 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно відмови\~у проведенні\~державної реєстрації\~смерті №\~ 489/16.2-108\~ від\~24\~липня 2019\~року,\~Центральним \~районним \~у \~м.\~Маріуполі відділом\~державної \~реєстрації актів\~цивільного стану\~ Головного\~територіального управління\~юстиції в\~ Донецькій\~області відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки для підтвердження факту смерті було пред`явлено документ, який не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545 « Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до роз`яснень, наданих в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В судовому\~засіданні встановлено,\~що згідно\~копії довідки про причину смерті № 2308 від 10 червня 2019 року, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ст.\~293\~ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 299 ЦПК України. Відповідно до п. 18 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Суд, приходить до переконання, що встановлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення. За наведених обставин, з урахуванням наданих доказів, вимоги заявника є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved