Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Заступник керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Рівненської міської ради збитки у формі упущеної вигоди, спричинену не укладанням договору пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Рівне у сумі 321 901 грн. та судовий збір у сумі 4 828, 51 грн. за подання позовної заяви на користь прокуратури Рівненської області. Свої вимоги обґрунтовують наступними доводами. За результатами опрацювання Рівненською місцевою прокуратурою відомостей Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради та ДАБІ України, встановлено ряд завершених об`єктів будівництва на території міста Рівне, які не залучені до пайової участі в розвитку інфраструктури міста. Так, 09.10.2014 [PERSON] , як замовник будівництва звернулася до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою про надання дозволу на виконання будівельних робіт, об`єкт - будівництво автозаправного комплексу з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів по [ADDRESS] , категорія складності - V. Відповідно до листа Держархбудінспекції №40-302-14/3641 від 24.05.2018, [PERSON] 04.11.2014 надано відповідний дозвіл на виконання будівельних робіт за № ІУ 115143080791. 20.08.2015 [PERSON] звернулася до Держархбудінспекції із заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачу сертифіката, до якої додано Акт готовності об`єкта до експлуатації №1 від 04.08.2015. В подальшому Держархбудінспекцією 26.08.2015 замовнику видано сертифікат № ІУ 165152382137 на зазначений об`єкт нерухомості. Рішенням Рівненської міської ради за № 2703 від 27.12.2012 затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Рівного відповідно до п. 1.3 якого, дія цього Порядку поширюється на замовників будівництва, які здійснюють будівництво на території міста Рівного, за винятком тих, що визначені пунктом 1.5 цього Порядку. Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування», акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Таким чином, норми чинного законодавства покладають на замовника і будівництва обов`язок звернутися до органу місцевого самоврядування та взяти у участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Разом з тим, [PERSON] , як замовник будівництва з відповідною заявою до Рівненської міської ради чи до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради не зверталася та відповідний договір пайової участі не укладала. Враховуючи викладене та той факт, що у строк, визначений нормами чинного законодавства, [PERSON] не виконала зобов`язання та не уклала договір на оплату коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста та, відповідно, не сплатила 321 901 грн. пайової участі у розвитку інфраструктури міста Рівного, вказана сума коштів повинна бути стягнута з останньої в судовому порядку. У судовому засіданні представники позивача Рівненської міської ради, Рівненської місцевої прокуратури підтримали позовну заяву у межах її доводів та просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно поданого відзиву просила відмовити в задоволені позову. Заперечення позову обґрунтувала наступними доводами. 20 липня 2012 року Управлінням містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за № 01-м/ 96 , які не містили зобов`язань фінансового характеру для замовника, отже замовник не був офіційно повідомлений про настання у нього договірних зобов`язань в частині дотримання визначених у Рішенні Рівненської міської ради №2703 від 27.12.2012 року строків укладення договору пайової участі. Крім того, будь-яких звернень щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури зі сторони Управління містобудування та архітектури чи Рівненської міської ради до відповідача не надходило, не було направлено пропозиції про укладення такого договору та не повідомлено про обов`язок його укладення. Відповідач вважає незаконним висновок позивача про те, що саме відповідач зобов`язаний був звернутися для укладання вказаного договору , оскільки право оферти має також Позивач відповідно до п.п.1.8, 3.2 Порядку . Натомість, Законом №3038-УІ імперативно закріплено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту повинен укладатись замовником будівництва з органом місцевого самоврядування лише до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Отже, на даний час діючим законодавством чітко встановлено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту повинен укладатись із замовником будівництва до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Обґрунтовуючи вимогу про стягнення з відповідача збитків, позивач зазначив, що в результаті протиправної поведінки відповідача, позивач отримав збитки. Вважає, що позивач не надав суду доказів вжиття заходів щодо одержання доходів , не надав доказів протиправних дій відповідача, які мали наслідком не отримання позивачем доходу, на який він розраховував. Таким чином вимога відшкодування збитків є безпідставна і не підтверджується наявними доказами. В судовому засіданні представник відповідачки - [PERSON] позов не визнала, підтримала поданий [PERSON] письмовий відзив , просила в задоволенні позову Заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради відмовити повністю. З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивач не погоджується з доводами відповідачки та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.10.2014 р. [PERSON] , як замовник будівництва звернулася до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою про надання дозволу на виконання будівельних робіт, об`єкт - будівництво автозаправного комплексу з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів по [ADDRESS] , категорія складності - V. Відповідно до листа Держархбудінспекції №40-302-14/3641 від 24.05.2018, [PERSON] 04.11.2014 надано відповідний дозвіл на виконання будівельних робіт за № ІУ 115143080791. Відповідно до п.2 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акта готовності об`єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України (в редакції, чинній на час введення об`єкту в експлуатацію). Встановлено, що 20.08.2015 р. [PERSON] звернулася до Держархбудінспекції із заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачу сертифіката, до якої додано Акт готовності об`єкта до експлуатації №1 від 04.08.2015. 26.08.2015 р. [PERSON] видано Держархбудінспекцією сертифікат № ІУ 165152382137 на зазначений об`єкт нерухомості. Згідно зі ст.40 Закону, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури . Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування ( відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової часті у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Аналогічну норму наведено в Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста Рівного, затвердженого рішенням Рівненської міської ради за №2703 від 27.12.2012. Відповідно до ч. 9 ст. 40 Закону, кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Згідно із ч. 1 ст. 40 Закону, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Рішенням Рівненської міської ради за № 2703 від 27.12.2012 затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Рівного , відповідно до п. 1.3 якого, дія цього Порядку поширюється на замовників будівництва, які здійснюють будівництво на території міста Рівного, за винятком тих, що визначені пунктом 1.5 цього Порядку. Таким чином, норми чинного законодавства покладають на замовника будівництва обов`язок звернутися до органу місцевого самоврядування та взяти у участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту., проте, як встановлено, [PERSON] , як замовник будівництва з відповідною заявою до Рівненської міської ради чи до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради не зверталася та відповідний договір пайової участі не укладала. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Оскільки відповідач [PERSON] не звернулася до Рівненської міської ради чи до управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради та не уклала договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Рівне, то це свідчить про її бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов`язкових дій щодо такого звернення та укладення договору. Таким чином, неправомірна бездіяльність відповідача щодо її обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондується зі зверненням відповідача до Рівненської міської ради із заявою про укладення такого договору, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Рівненська міська рада позбавлена права отримати відповідну суму коштів на розвиток інфраструктури населеного пункту, яка охоплюється визначенням упущеної вигоди. При цьому наслідки у виді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача. Дану правову позицію наведено у постанові Верховного суду України від 22.03.2017 у справі № 908/312/16 (№ 3-1553гс16) та постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі №918/708/17. Відповідно до ч. 6 ст. 40 Закону, граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 10 відсотків від загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд. Згідно із п. 2.6 Порядку, розмір пайової участі визначається за формулою: ПУ = (ЗКВБ - Вз - Вбм - Вім) х Ю % (або інша кількість відсотків), у якій: ПУ - пайова участь; ЗКВБ - загальна кошторисна вартість будівництва; Вз - витрати, пов`язані з придбанням та виділенням земельної ділянки; Вбм - витрати, пов`язані із звільненням будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, що включають також вартість придбання знесеного майна; Вім - витрати на влаштування внутрішньо-та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій; 10 % (або інша кількість відсотків) - відсоток від вартості будівництва, визначений згідно з пунктом 2.4 Порядку. Відповідно до п.5 рішення Рівненської міської ради №2703 від 27.12.2012 та п. 2.4 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Рівного, пайову участь замовника в розвитку інфраструктури міста Рівного (у відсотках від загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта) для будівництва автозаправних станцій затверджено у розмірі 10%, що відповідає положенням Закону. Згідно із Актом готовності об`єкта до експлуатації №1 від 04.08.2015, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 3 219 006 грн. Про здійснення витрат на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій не зазначено. Таким чином, відповідно до розрахунку величини пайової участі, проведеного Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради за вищевказаною формулою, розмір пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Рівне, який повинна сплатити [PERSON] , складає ПУ = (3 219 006 - 0 - 0 - 0) х 10% = 321 901 грн. (10% від кошторисної вартості будівництва). Оскільки договір про пайову участь не укладено саме внаслідок протиправної бездіяльності [PERSON] , зазначена сума являється збитками у формі упущеної вигоди, яку б Рівненська міська рада могла отримати при укладанні відповідного договору. Відповідно до ст.62 Закону України «Про місцеве самоврядування», держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб. Ненадходження коштів зі сплати пайового внеску на розвиток інфраструктури міста перешкоджає належному функціонуванню органу місцевого самоврядування, а відтак порушує інтереси держави. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь Рівненської міської ради збитки у формі упущеної вигоди у сумі 321 901,00 грн. та понесені судові витрати в розмірі 4828,51 грн. на користь прокуратури Рівненської області. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved