Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, третя особа: Виноградівська районна державна адміністрація Закарпатської області, зацікавлена особа: [PERSON] . Заявлені вимоги мотивує тим, що при зверненні з заявою для виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки частки (пай) згідно сертифіката про право на земельну частку(пай) серії ЗК № 0088591, заявник отримав відмову, оскільки згідно паспорта громадянина України заявника прізвище [PERSON] , а в сертифікаті про право власності на земельну частку(пай) серії ЗК № 0088591- [PERSON]. У зв`язку з чим заявник звернувся до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В судове засідання заявник, його представник не з`явилися, згідно поданої заяви представник заявника просить справу розглянути у їх відсутності. Представник зацікавленої особи подав заяву про розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ст. 293 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 29.07.2002 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про одруження [NUMBER] , заявник значиться як [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 9, 10). Сертифікат про право на земельну частку(пай) серії ЗК № 0088591 видано на [PERSON] (а.с.6). Встановлення факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить заявнику в подальшому реалізувати своє право. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved