Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

До Тульчинського районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2007 року. За час спільного життя у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. З травня 2015 року відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні. Згоди щодо добровільної сплати аліментів сторони не досягли. Оскільки, відповідач офіційно працевлаштований, позивач вважає, що він може надавати допомогу на утримання дочки, а тому звернулася до суду з даним позовом і просить стягнути з [PERSON] на свою корись аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі і проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.08.2007, виданим Шляхівською сільською радою Бершадського району (а.с. 7). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.01.2007, виданого Шляхівською сільською радою Бершадського району, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Відповідно до довідки № 93 від 28.01.2016, виданої Тиманівською сільською радою, дитина - [PERSON], проживає з: [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8). Згдіно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Одним з головних обов'язків батьків є обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей, який виникає у них з часу народження дитини і триває до настання її повноліття. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей здійснюється батьками у більшості випадків добровільно. Якщо ж батьки ухиляються від цього обов'язку та не надають коштів на утримання дітей добровільно, такі кошти стягуються з них у судовому порядку у вигляді аліментів. В частині 3 ст. 181 СК України, зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. У відповідності до положень статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. На підставі статей 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Виниклі правовідносини врегульовані ст. 141, 180, 181, 182, 184 СК України. Згідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню, в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір - 551,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved