Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Заявник [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, висловлені в заяві, підтримала та просить суд встановити факт її постійного проживання однією сімєю з [PERSON], померлим 13.04.2017 року, з 2009 року і по день його смерті. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні вимоги заявника підтримала та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Територіальна громада м. Покров в особі виконкому Покровської міської ради в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в їх відсутності, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він знав [PERSON] давно, вони були сусідами по гаражу. Йому відомо, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] до своєї смерті. Він їм не один раз допомагав по будинку. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знала [PERSON], який мешкав разом з [PERSON] багато років до своєї смерті. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він знав [PERSON], який мешкав разом з [PERSON] приблизно з 2008-2009 років однією сімєю до дня його смерті. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона сусідка [PERSON], яка після смерті свого чоловіка проживала разом з [PERSON] до його смерті. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знає [PERSON], яка разом з [PERSON] мешкала однією сімєю то в будинку, то в квартирі. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] вона знала дуже давно. Після смерті його дружини [PERSON] почав проживати з [PERSON]. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] знала дуже давно, він проживав з [PERSON] однією сімєю. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] її сусідка. [PERSON] знала давно, вони жили разом після смерті чоловіка [PERSON] та смерті дружини [PERSON] більше пяти років. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона сусідка [PERSON], яка мешкає по вул. Олександрівській, буд. 13 в м. Покров, яка проживала разом з [PERSON] Останні роки вони мешкали і місті на квартирі більше пяти років. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона добре знала [PERSON] та [PERSON], які жили разом однією сімєю по вул. Олександрівській. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] і [PERSON] знає давно, вони жили разом однією сімєю більше пяти років в будинку [PERSON]. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона добре знала [PERSON] та [PERSON], які жили разом як одна сімя. Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.04.2017 року помер [PERSON], з яким [PERSON] проживала однією сім'єю з 2009 року і по день його смерті. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру № 64 в житловому будинку № 45 по вул. Калініна (зараз вул. Центральна) в м. Покров Дніпропетровської області, на автомобіль марки ВАЗ 21011 1975 року випуску, реєстраційний номер 25983АА, а також на предмети домашнього вжитку. Вказана квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на житло від 12 травня 1993 року - 1/2 частка, і ще 1/2 частка квартири належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07 жовтня 2008 року, яке було видане Орджонікідзевською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт від 11 лютого 2009 року. Відповідно до змісту свого заповіту [PERSON] заповів вказану вище квартиру своїй сестрі [PERSON], вказаний автомобіль він заповів своєму брату - [PERSON], а [PERSON] він заповів речі домашнього вжитку та обіходу. Вказаний заповіт був посвідчений нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований у Спадковому реєстрі. На час складання [PERSON] вказаного заповіту вони утрьох були його найближчими родичами та близькими особами. Його дружина - [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) померла 08 березня 2008 року. Вона була рідною сестрою чоловіка заявниці - [PERSON], [INFO], який помер через чотири місяця після смерті своєї сестри [PERSON], а саме 17.07.2008 року. Дітей у подружжя [PERSON] не було. Рідний брат [PERSON] - [PERSON] та його рідна сестра [PERSON] проживали в Республіки Башкортостан: він в м. Учали-1, а їх сестра в м. Уфа. Тому, окрім заявниці в Україні, у [PERSON] більше нікого не залишилося після того, як померли його дружина та чоловік заявниці, які були рідними братом та сестрою. Чоловік заявниці постійно підтримував теплі родинні стосунки зі своєю сестрою та її чоловіком, тому і у [PERSON] з [PERSON] склалися з самого початку теплі родинні стосунки. Після того, як [PERSON] поховав свою дружину і залишився самотнім, заявниця почала допомагати йому в веденні домашнього господарства, а також надавала йому постійну моральну підтримку. А після того, як [PERSON] поховала свого чоловіка, вони з ним почали ще більше спілкуватися, підтримувати один одного та допомагати один одному. [PERSON] почала постійно приходити до [PERSON], готувати йому їжу. Потім вони вирішили, що буде краще, якщо вони будуть харчуватися разом і буде краще, якщо вона буде готувати їжу за місцем її проживання. На той час [PERSON] після смерті своєї дружини за віком та станом свого здоров'я потребував постійного стороннього догляду та допомоги. Він страждав на різні серцеві захворювання, у тому числі на ішемічну хворобу серця, на гіпертонічну хворобу на інші тяжкі захворювання. У нього почалися проблеми з памяттю. Коли він виходив з дому, для того, щоб він не загубився, заявниця в кожен карман почала класти йому записки з адресою його проживання. Тому через деякий час вони вирішили, що буде ще краще для них обох, якщо вони будуть проживати разом, вести спільне господарство та доглядати один за одним. З 2009 року заявниця з [PERSON] почали проживати разом. Вони разом не тільки харчувалися, а ще мали спільний бюджет і спільно витрачали його та її пенсію на оплату комунальних послуг, на придбання ліків для кожного з них та на інші необхідні витрати. [PERSON] за освітою є зоотехніком і вміє надавати першу медичну допомогу не тільки тваринам, а і людині теж. Зокрема, вона вміє ставити уколи, які лікарі часто призначали [PERSON] За призначенням лікарів заявниця робила уколи [PERSON] та надавала іншу допомогу теж за призначенням лікарів. Виходячи з вказаних обставин, 11 лютого 2009 року [PERSON], коли складав свій вказаний вище заповіт на випадок своєї смерті, включив в нього і [PERSON]. Однак так сталося, що рідна сестра [PERSON] - [PERSON] померла раніше за нього. Рідному брату [PERSON] - [PERSON] багато років, він проживає в Російської Федерації і не має наміру вступати у спадщину, що залишилася після смерті його померлого брата [PERSON] Коли заявниця повідомила його про необхідність звертатися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті його брата [PERSON], він повідомив їй про те, що йому вказана спадщина зовсім не потрібна, що він вважає недоцільним одержувати у спадщину старий автомобіль і квартиру, що залишилися після смерті його брата з врахуванням усіх витрат по їх переоформленню спочатку на його ім'я, на сплату податків, а потім нести витрати відчуження квартири та автомобіля. Він запропонував [PERSON] переоформити усю спадщину, що залишилася після смерті його рідного брата, на своє ім'я, поставити пам'ятник його брату за рахунок отриманої спадщини та доглядати за місцем поховання його брата. Заявниця фактично відповідно до вимог ст. 1264 Цивільного кодексу України є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] по відношенню до майна, що не охоплюється заповітом на її користь. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] немає спадкоємців за законом першої, другої або третьої черги, а також спадкоємців за заповітом, що прийняли спадщину після його смерті. Рідна сестра [PERSON] - [PERSON] померла ще до його смерті, а його рідній брат [PERSON] не прийняв спадщину після смерті свого брата і в подальшому не має наміру на неї претендувати. 19.06.2017 року заявниця, як спадкоємець за заповітом [PERSON] на частину його майна, зазначеному в заповіті,звернулась до приватного нотаріуса Орджонікідзевського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Вона відкрила спадкову справу № 108/2017, здійснила реєстрацію спадковій справи у Спадковому реєстрі за №60812763. Однак для отримання свідоцтва про право на спадщину на інше майно, що залишилося після смерті [PERSON], [PERSON], як спадкоємцю четвертої черги за законом, необхідно у судовому порядку встановити факт постійного з ним проживання однією сім'єю з 2009 року і по день його смерті. Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Саме такі відносини були у [PERSON] з [PERSON] з 2009 року і по день його смерті. Відповідно до ч. 1 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. 2. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, Як встановлено судом, спору про право на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], з іншим спадкоємцем у заявниці немає. Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом з померлим [PERSON] однією сім'єю з 2009 року по день його смерті має юридичне значення внаслідок того, що від нього залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Постійним місцем проживання заявниці є м. Покров Дніпропетровської області. Таким чином, суд вважає необхідним вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved