Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування позовних вимог якого зазначено, що між позивачем та відповідачкою 16 липня 2013 року було укладено кредитний договір № 3445, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 2100 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 12 фактичних місяці від дати отримання кредиту до повного виконання зобов'язань. Всупереч умовам кредитного договору відповідачка належним чином свого зобов'язання не виконала, а саме остання порушила строки повернення грошових коштів, а також відсотків відповідно до умов кредитного договору. Позивач вказує, що відповідачка станом на 22 серпня 2016 року повинна сплатити позивачу заборгованість за кредитом у сумі 1696 грн. 35 коп. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Враховуючи неявку у судове засідання відповідачки, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом було встановлено, що дійсно між позивачкою та відповідачкою 16 липня 2013 року було укладено кредитний договір № 3445, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 2100 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 12 фактичних місяці від дати отримання кредиту до повного виконання зобов'язань. Всупереч умовам кредитного договору відповідачка належним чином свого зобов'язання не виконала, а саме остання порушила строки повернення грошових коштів, а також відсотків відповідно до умов кредитного договору. Відповідачка станом на 22 серпня 2016 року повинна сплатити позивачу заборгованість за кредитом у сумі 1696 грн. 35 коп (а.с.2-15). Отже, аналізуючи вищевикладене, судом було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, в яких відповідачка порушила умови кредитного договору, а саме строки повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого створилася заборгованість, яка до цього часу не погашена та яка підлягає стягненню з останньої. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Судові витрати по справі згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь держави. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 530, 625,629,1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved