Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] на підставі права власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що розташований по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Єдиною спадкоємицею майна померлої за законом була її донька [PERSON], яка померла [INFO]. При житті [PERSON] між нею та позивачами було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу вищезазначеного будинку з господарськими будівлями та спорудами. Вказану домовленість фактично було виконано у повному обсязі, так як позивачами було передано домовлену суму за придбання зазначеного нерухомого майна, а [PERSON] в свою чергу фактично передала позивачам у власність дане нерухоме майно. Однак, на даний момент оформити нотаріально укладений між сторонами правочин не представляється можливим, оскільки [PERSON] після смерті [PERSON] не оформила спадщину на своє ім'я в нотаріальному порядку, крім того як вже було зазначено вище, [PERSON] померла. Правонаступниками після смерті [PERSON] є відповідачі, які є дітьми останньої. Зазначені обставини позбавляють позивачів можливості узаконити укладений між ними та [PERSON] правочин, у зв'язку з чим позивачі змушені звернутися до суду за захистом свого майнового права. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Позивачі до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити позов у поновному обсязі. Відповідачі також у судове засідання не з'явились, надали до суду заяви, згідно яких проти задоволення позовних вимог не заперечують, просили дану справу розглянути без їх участі. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON], що підтверджується наступними документами: актом обстеження домоволодіння [ADDRESS] від 30.12.1961 року; копією свідоцтва на право власності від 23 квітня 1962 року; висновком про реєстрацію домоволодіння від 23 квітня 1962 року; копією рішення Троїцької селищної ради депутатів трудящих від 12 квітня 1962 року ; копією акту про закінчення будівництва та вводі в експлуатацію домоволодіння [ADDRESS] від 28.12.1966 року; копією свідоцтва на право власності на домоволодіння № [ADDRESS] ; листом з Троїцького комунального підприємства Бюро технічної відповідальності від 17.09.2015 року за вих. № 121, згідно з яким номер будинку [ADDRESS] було змінено на номер будинку [ADDRESS] Згідно із наданою позивачами копією технічного паспорту на домоволодіння [ADDRESS] домоволодіння складається з : А; а; r - житловий будинок; Й, Й- літня кухня; Б;З;К - сараї ; В- гараж; ПГ- погріб; И- убиральня; 1-2- огорожа ; 3- колодязь. [INFO] [PERSON] померла. Єдиною спадкоємницею після її смерті була її донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу з [PERSON] . 04 квітня 2015 року між [PERSON] та позивачами [PERSON], [PERSON], які є чоловіком та дружиною, що підтверджується копією свідоцтва про укладення між ними шлюбу від 23.06.2012 року було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого позивачі придбали, а [PERSON] продала житловий будинок [ADDRESS], про що вчинено розписку. Оформити правочин в нотаріальному порядку позивачі та [PERSON] не змогли, оскільки остання не оформила право власності на домоволодіння [ADDRESS] на своє ім'я після смерті своєї матері [PERSON], а тому оформили купівлю - продаж домоволодіння розпискою. [INFO] [PERSON] померла. Відповідачі у справі: [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлої [PERSON], що підтверджується наступними документами: копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. У встановлений законом строк, після смерті матері [PERSON], відповідачі не звертались до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки знали, що вона продала домоволодіння [ADDRESS] позивачам, про що вони не заперечували і не заперечують, до позивачів ніяких претензій стосовно даного домоволодіння не мають, що підтверджується їх заявами поданими до суду. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Пунктом 31 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. N 20/5 (z0283-04 ), передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформація) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. При нотаріальному посвідченні договорів про відчуження житлового будинку правовстановлюючим документом, який повинен бути наданий нотаріусу в силу п. 61 та 62 зазначеної вище Інструкції, є документ, або його дублікат, який підтверджує право власності (довірчої власності) на вказане майно, оригінал якого у позивачів та відповідачів відсутній. Зазначені вище обставини позбавляють позивачів можливості узаконити укладений між ним та відповідачем правочин. З огляду на вищезазначене, оскільки позивачі домовилися з померлою [PERSON] щодо усіх істотних умов укладеного між ними правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, що підтверджується відповідними доказами, відповідачі не заперечують проти даного правочину, фактично відбулося повне виконання правочину. Даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивачів зазначених вище обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивачів може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивачі звернулися до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як вони набули у власність зазначений житловий будинок № 160, по вулиці Чкалова в смт. Троїцьке, Троїцького району Луганської області з господарськими будівлями та спорудами, однак у них відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину. На підставі ст.ст. 328, 203, 204, 331, 334, 638, 655, ЦК України, п. 31, 61, 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. N 20/5 ,

Outcome: approved