overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 20.12.2008 року у Приморському відділі реєстрації атів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що було зроблено актовий запис № 503, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем припинила через різність характерів та відсутність взаємного порозуміння, у звязку із чим сторони стали проживати окремо. Позивач вважала, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справу, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 20.12.2008 року зареєстрували шлюб у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 503, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 161369, виданим 20.12.2008 року (а.с.9). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 250404, виданою 13.04.2009 року (а.с.8). Шлюбні стосунки сторони припинили через різність характерів та відсутність взаємного порозуміння, у звязку із чим стали проживати окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104,105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 22.09.2007 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 666. Шлюбні стосунки сторони припинили з причини різних характерів, відсутності взаємного порозуміння, у зв'язку із чим стали проживати окремо. Позивач вважав, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, але відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб, тому просила розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справу, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку, передбаченому законом, про що свідчить його підпис на поштовому повідомленні (а.с. 12,15). Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 22.09.2007 року зареєстрували шлюб в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 666, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 22.09.2007 року (а.с.4). Шлюбні відносини сторони припинили з причини різних характерів, відсутності взаємного порозуміння, у зв'язку із чим стали проживати окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 26.07.2010 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що було зроблено актовий запис № 523. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. З 03.01.2017 сторони припинили шлюбні стосунки з причини різності характерів та відсутності взаємопорозуміння, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала на підставах, вказаних в позові. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 26.07.2010 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 523, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-HO № 210445, виданим 26.07.2010 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 342584, виданого 26.07.2010 року. Сторони з 03.01.2017 року припинили шлюбні стосунки з причини різності характерів та відсутності взаємопорозуміння, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104,105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 26.08.2003 року у Жовтневому РАЦС міста Маріуполя, про що було зроблено актовий запис № 589. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини з причини несумісності, різних поглядів на життя, втрати почуття любові та взаємоповаги. Спору про розділ майна та місце проживання дітей на теперішній час у сторін не виникає. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала на підставах, викладений у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій вона визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не з'явившихся сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 26.08.2003 року зареєстрували шлюб у Маріупольському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 589, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 20.05.2004 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 25.01.2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (а.с.11). Шлюбні відносини сторони припинили з причини несумісності, різних поглядів на життя, втрати почуття любові та взаємоповаги. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 26.11.2005 року у Маріупольському міському відділі РАЦС. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, - сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини через різні характери та відсутність взаємного порозуміння. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяви з клопотанням розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала на підставах, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій він визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 26.11.2005 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1219, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 26.11.2005 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 16.05.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (а.с.4). Шлюбні відносини сторони припинили через різні характери та відсутність взаємного порозуміння. Спору про розділ майна та місце проживання дітей на час розгляду справи у сторін не виникає. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 28 квітня 1995 року у Приморському відділі реєстрації актів громадського стану міста Маріуполя, про що було зроблено актовий запис № 84. На теперішній час сторони припинили шлюбні стосунки з причини різності характерів та відсутності взаєморозуміння, проживають окремо. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 28 квітня 1995 року зареєстрували шлюб у Приморському відділі реєстрації актів громадського стану міста Маріуполя, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №84, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №266609, виданий 28 квітня 1995 року. Сторони припинили шлюбні стосунки з причини різності характерів та відсутності взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104,105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 28 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції у Донецької області, про що було зроблено актовий запис № 126. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони припинили шлюбні стосунки з причини різності характерів та відсутності взаєморозуміння, проживають окремо. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила розірвати шлюб. Судові витрати просила покласти на позивача. У судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення у пресі. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 28 липня 2012 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції у Донецької області, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №126, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №283815, виданий 28 липня 2012 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО №485448, виданого 29 вересня 2012 року. Сторони припинили шлюбні стосунки з причини різності характерів та відсутності взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104,105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 29.08.2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Сторони припинили шлюбні відносини через різні характери та відсутність взаємного порозуміння, що призвело до припинення шлюбних стосунків, через що сторони стали проживати окремо. Спору про розділ майна та місце проживання дитини на теперішній час у сторін не виникає. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала на підставах, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій він визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не з'явившихся сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 29.08.2009 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 617, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 29.08.2009 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 31.07.2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.5). Шлюбні відносини сторони припинили з причини через різні характери та відсутність взаємного порозуміння, через що стали проживати окремо. Спору про розділ майна та місце проживання дітей на час розгляду справи у сторін не виникає. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110,112 СК України,

Outcome: approved