Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області надійшла заява Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, заінтересована особа: Міжрайонне Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі та м. Токмак Запорізької області, про визнання спадщини відумерлою та передачу у власність територіальної громади с. Покровське в особі Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова, розміром 5,79 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0043921 від 11 лютого 1997 року, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 727, посилаючись на те, що 26.10.1997 року в с. Жовтневе Токмацького району Запорізької області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова, розміром 5,79 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0043921 від 11 лютого 1997 року, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 727. З відомостей, які надані громадянами до Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області спадщина після померлого 26.10.1997 року [PERSON] не приймалася, заповітів померлий не складав. 07.04.2016 року Жовтнева сільська рада зробила письмовий запит до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області щодо відкриття спадкової справи, але нотаріальною конторою було відмовлено у наданні письмової інформації на підставі ст.8 Закону України «Про нотаріат», посилаючись на те, що такі відомості надаються на вимогу суду. Перед смертю померлий проживав [INFO], що і є місцем відкриття спадщини. Згідно ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлої за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 26.10.1997 року, тобто вже у 1998 році сплив один рік, необхідний для подальшого обернення даного майна на користь територіальної громади. В судове засідання представник заявника [PERSON] не зявився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Міжрайонне Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі та м. Токмак Запорізької області в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просив розглядати справу за його відсутності, при вирішенні справи покладається на думку суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], помер 26.10.1997 року в с. Жовтневе (с.Покровське) Токмацького району Запорізької області, що підтверджується копією актового запису про смерть за № 38 від 28 жовтня 1997. Згідно інформаційного листа Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області за № 31-28-99.2-605/2-16 від 29.02.2016 року, гр. [PERSON] не отримував державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім. Кірова серія ЗП № 0043921 від 11 лютого 1997 року, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 727. 11.02.1997 року на імя [PERSON], який проживає в [INFO], було оформлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0043921, відповідно до якого йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова розміром 5,79 умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується копією зазначеного сертифікату. Відповідно до довідки Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області за № 273 від 14.04.2016 року, власник сертифікату на земельну частку (пай) серія ЗП № 0043921 [PERSON] сертифікат не отримував і інші особи за його отриманням до Жовтневої сільської ради не звертались. Відповідно до довідки Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області № 924 від 28.11.2016 року, [PERSON], [INFO], проживав з 1986 року по день смерті (26.10.1997 р.) за адресою: [ADDRESS], сам. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 46971491, виданої 03.03.2017 року Токмацькою районною державною нотаріальною конторою, відомості щодо [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутні. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 46971257, виданої 03.03.2017 року Токмацькою районною державною нотаріальною конторою, відомості щодо [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутні. Відповідно до довідки Жовтневої сільської ради за № 167 від 23.02.2017 року, громадянин [PERSON], з 1986 року по день своєї смерті - 26.10.1997 року проживав в с. Жовтневе (нині с. Покровське) [ADDRESS]. На момент своєї смерті він проживав один. Дана житлова квартира, в якій проживав [PERSON]І, належала колективному сільськогосподарському підприємству ім. Кірова, отже після смерті [PERSON] в даній житловій квартирі проживали інші особи, які не є родичами померлому [PERSON] Що до земельної частки (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0043921 від 11.02.1997 року, який належав померлому [PERSON] повідомлено наступне: після смерті [PERSON] дана земельна ділянка деякий час не оброблялася, а потім даній земельній ділянці було присвоєно статус не витребуваного паю та було передано в оренду. Стаття 5 ЦК України визначає, що до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. На час смерті [PERSON], померлого 26.10.1997 року, діяв Цивільний кодекс України від 18.07.1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 525 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно ст. 526 зазначеного кодексу, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Дії, що свідчать про прийняття спадщини встановлені ч. 1 ст. 549 зазначеного кодексу, зокрема, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння, спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, правила книги шостої ЦК України «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила ст. 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова, розміром 5,79 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0043921 від 11 лютого 1997 року, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 727 не була прийнята ніким із спадкоємців у порядку, передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, будь-які особи на спадщину не претендують, не звертались із заявами про прийняття спадщини щодо майна померлого 26.10.1997 року [PERSON] до нотаріальної контори, свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього будь-яким особам не видавались, як в державній нотаріальній конторі, так і в органі місцевого самоврядування, на території якого був зареєстрований та проживав померлий, відсутні дані про спадкоємців [PERSON] Спадщина, яка відкрилася після смерті останнього, в тому числі на право на земельну частку (пай), до цього часу ніким не прийнята. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву при визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про її передачу територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved