Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Заявник [PERSON] (далі по тексту - заявник [PERSON]) звернувся до суду з заявою, у якій просить суд визнати безвісно відсутнім свого батька [PERSON] (далі по тексту - [PERSON].), [INFO], останнє відоме місце проживання якого є: [ADDRESS]. В обґрунтування заяви заявник послався на те, що він є рідним сином [PERSON] від укладеного між ним та [PERSON] шлюбу. Також зазначає, що зі слів його матері, [PERSON] у 70-х роках минулого століття пішов з дому та з того часу зв'язок ані з ним, ані з його матір'ю не підтримує, відомості про його подальшу долю, а також місцезнаходження, у заявника відсутні. Разом з тим, визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику, оскільки він з дружиною має намір виїхати на постійне місце проживання до іншої держави, а задля отримання відповідного дозволу потрібна згода усіх непрацездатних батьків. Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, залучено до участі у ній у якості заінтересованої особи - Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві. В судовому засіданні, заявник [PERSON] викладені у заяві вимоги підтримав, посилаючись на вказані у ній обставини, просив заяву задовольнити. Заінтересована особа - Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, в судове засідання свого представника не направила, хоча повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак, через канцелярію суду, її представником подано заяву про розгляд справи у їх відсутність. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. 24 червня 1967 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00012908565. [INFO] року від даного шлюбу народився [PERSON], заявник у даній справі. 21 травня 1971 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER]. Як вказує заявник, після розірвання шлюбу, його батько пішов з дому та з того часу зв'язок ані з ним, ані з його матір'ю не підтримує, відомості про його подальшу долю, а також місцезнаходження, у заявника відсутні. Заявник неодноразово звертався до відповідних органів з заявами щодо розшуку [PERSON], проте вказані дії позитивного результату не надали. Протягом розгляду справи у судовому засіданні була допитана у якості свідка мати заявника, яка повідомила суду обставини, на які посилались заявник. Так, допитана [PERSON] пояснила суду, що після розлучення, [PERSON] зібравши свої речі пішов з дому та протягом останніх 40 років жодних відомостей щодо нього, його подальшої долі, місця проживання у неї немає. Судом також встановлено, що згідно наданих на запит суду відомостей Державної міграційної служби України від 28 квітня 2014 року за №6.1/3211-14 [PERSON], [INFO], зареєстрованим на території України не значиться. А згідно відомостей Міністерства внутрішніх справ України від 07 травня 2014 року за №16/3-224-1 станом на 06 травня 2014 року [PERSON], [INFO], в розшуку не перебуває, що також підтвердив Департамент карного розшуку МВС України у листі від 19 червня 2014 року за №7/8-4013 вказавши, що зазначена особа у розшуку на території України не значиться та згідно обліків Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась. Водночас, Управління карного розшуку ГУ МВС України в місті Києві надало інформацію від 06 червня 2014 року за №4/9-4915, відповідно до якої, у ході проведення перевірки за наявними обліками УІАЗ Головного управління МВС України в місті Києві, ОДВ УКР Головного управління, серед осіб невідомих хворих, невстановлених трупів та адресно-довідковим бюро міста Києва та Київської області будь-які відомості, які б сприяли у встановлені місцеперебування [PERSON], [INFO], відсутні. При цьому, за інформацією Міністерства доходів і зборів України від 16 травня 2014 року за №9136/5/99-9918030216 в інформаційному фонді Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 12 травня 2014 року відомості про реєстрацію [PERSON], [INFO], відсутні. За відомостями Пенсійного фонду України від 03 червня 2014 року за №14878/05-30 в базі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, які накопичені у період з 2000 по 2013 роки включно та частково за 2014 рік, відносно підприємств, установ та організацій, з яких надходили відомості про сплату страхових внесків стосовно громадянина [PERSON], [INFO], інформація відсутня. За даними централізованої бази даних одержувачів пенсій станом на 01 травня 2014 року зазначений громадянин не перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України. Таким чином, врахувавши наведені докази, які є належними та допустимими у розумінні стст. 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), зокрема поясненні свідка та зазначені письмові докази, судом достовірно встановлено, що відомості відносно проживання та перебування [PERSON] на території України з 2000 року відсутні. Доказів на спростування вказаних вище обставин судом протягом розгляду справи не виявлено та не встановлено. Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Виходячи з вищевикладеного, встановлених обставин справи про відсутність [PERSON] понад один рік за місцем його проживання та відсутність відомостей про його місце перебування та зазначених положень законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім з 01.01.2000 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved