Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідача Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,6217 га. розташованої на території с. Брагинівка, переданої для обслуговування житлового будинку, ведення підсобного господарства. За життя її батько склав заповіт відповідно до якого усе належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов'язки, які належать йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть йому на день смерті заповів їй [PERSON]. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька, однак нотаріусом постановою від 03.06.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Згідно повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру № 101 від 03.04.2014 року у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості та кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоєно. Зазначає, що земельна ділянка була передана [PERSON] на підставі рішення Брагинівської сільської ради № 2 від 01.07.1994 року і відповідно на підтвердження права власності йому було видано 11.03.1998 року Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП. Внести до Державного земельного кадастру передбачені Законом України «Про Державний земельний кадастр» відомості про формування земельної ділянки та присвоїти їй кадастровий номер можливо лише за заявою власника. Проте [PERSON] який є власником вказаної земельної ділянки вже помер, а тому відповідно і здійснити таку державну реєстрацію земельної ділянки та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можливо. Вказує, що не зважаючи на те, що земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, її батько [PERSON] був належним власником цієї земельної ділянки, і його право власності належним чином зареєстровано та підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю. Від спадщини у вигляді земельної ділянки позивач не відмовлялася, проте через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не може оформити спадкове майно на своє ім'я та розпоряджатися ним на правах власника, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи в її відсутність. В заяві також вказує, що позов підтримує, просить його задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника, позов визнають. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області, будучи повідомленими належним чином, в судове засідання не з'явилися. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з оглядом на наступні обставини: Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,6217 га. розташованої на території с. Брагинівка, переданої для обслуговування житлового будинку, ведення підсобного господарства, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.10.2013 року, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.08.1989 року, копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 11.03.1998 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] склав заповіт відповідно до якого усе належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов'язки, які належать йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть йому на день смерті заповів позивачеві [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 25.07.2006 року посвідченого державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за № 1180. Тому позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до діючого законодавства позивач звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], однак нотаріусом постановою від 03.06.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що підтверджується копією постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.06.2014 року. Згідно повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру № 101 від 03.04.2014 року у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості та кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоєно. Земельна ділянка була передана [PERSON] на підставі рішення Брагинівської сільської ради № 2 від 01.07.1994 року і відповідно на підтвердження права власності йому було видано 11.03.1998 року Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП. Закон України «Про Державний земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011 року, тобто вже після отримання [PERSON] Державного акту на земельну ділянку. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Таким чином внести до Державного земельного кадастру передбачені Законом України «Про Державний земельний кадастр» відомості про формування земельної ділянки та присвоїти їй кадастровий номер можливо лише за заявою власника. Проте [PERSON] який є власником вказаної земельної ділянки вже помер, а тому відповідно і здійснити таку державну реєстрацію земельної ділянки та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можливо. Однак не зважаючи на те, що земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, [PERSON] був належним власником цієї земельної ділянки, і його право власності належним чином зареєстровано та підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved