Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 29 квітня 1999 року помер батько позивачки [PERSON]. Заповіту не склав. На час смерті разом з ним проживала мати позивачки [PERSON], яка відповідно до чинного на той час законодавства фактично прийняла спадщину, але у нотаріальному порядку не оформила її. 21 жовтня 2010 року померла мати позивачки [PERSON]. Заповіту не склала. Після смерті батьків залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вул. Кірова, б. № 56. Позивачка та відповідач є дітьми спадкодавців, єдиними спадкоємцями майна померлих за законом першої черги. При зверненні до нотаріальної контори зясувалося, що оскільки житловий будинок придбаний батьками під час перебування у зареєстрованому шлюбі, не зважаючи на те, що будинок зареєстрований на батька, він є спільною частковою власністю подружжя, батька та матері. Отримання свідоцтва про спадщину неможливе без визначення розміру часток для кожного з співвласників спадкодавців. Оскільки спадкодавці за життя не визначили розміри часток нотаріальне оформлення спадщини не можливе. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на вказане домоволодіння. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі, справу просить розглянути без його участі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 197596 [PERSON] помер 29 квітня 19990 року (а.с.14). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 269647 [PERSON] померла 21 жовтня 2010 року (а.с.15). Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 083468 позивачка є дочкою померлим, її прізвище було змінено у наслідок укладення шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД № 406431 (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серії V-УР № 0565238 Відповідач є сином померлим (а.с.13). Після смерті батьків залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вул. Кірова, б. № 56 (а.с.7-9). Таким чином, позивачка та відповідач є дітьми спадкодавців, єдиними спадкоємцями майна померлих за законом першої черги. При зверненні до нотаріальної контори зясувалося, що оскільки житловий будинок придбаний батьками під час перебування у зареєстрованому шлюбі, не зважаючи на те, що будинок зареєстрований на батька, він є спільною частковою власністю подружжя, батька та матері. Отримання свідоцтва про спадщину неможливе без визначення розміру часток для кожного з співвласників спадкодавців. Оскільки спадкодавці за життя не визначили розміри часток нотаріальне оформлення спадщини не можливе. Згідно технічного паспорту житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вул. Кірова, б. № 56, складається: А, а, ґ житловий будинок; Б, б літня кухня; Г, Е, Ж сараї; 1-3 огорожа; Д гараж (а.с. 17-20). З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивачка та відповідач по справі є єдиними спадкоємцями майна померлих своїх батьків, так як відповідач визнав позовні вимоги, оскільки позивачка за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померлі на підставі наданих доказів є власниками зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивачка має право на спадкове майно, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225,1261,1268 ЦК України, ст. 81 ч. 1 п. «г», 131 ЗК України ,

Outcome: approved