Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати коштів на утримання дитини. Позивач вказувала, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 2005 року до 2008 року та мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10 червня 2010 року, відповідач повинен був сплачувати на її користь кошти на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно з усіх видів заробітку, згодом розмір аліментів за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10 вересня 2012 року було збільшено до 500 грн., а також стягнуто з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 2436,62 грн. за період з січня 2010 року по січень 2012 року. Однак, відповідач регулярно допускав заборгованість по сплаті аліментів та має станом на 01 квітня 2014 року борг на суму 2807,73 грн. Просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати коштів на утримання дитини на суму 1867,90 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON], просив стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів на суму 1867,90 грн. за період з травня по грудень 2012 року та з січня по серпень 2013 року. Відмовився збільшувати позовні вимоги щодо розміру пені за весь період часу прострочення сплати аліментів по відношенню до кожного місяця боргу за кожний день прострочення. Представник третьої особи - Автозаводського ВДВС Кременчуцького міського управління юстиції - Калініченко В.С. позов підтримала, пояснили, що борг неустойки за прострочення сплати аліментів, який станом на день розгляду справи не сплачено. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, просила розглянути справу у її відсутності, за участю її представника [PERSON] Відповідач [PERSON] не прибув повторно у судові засідання призначені на 19 березня 2014 року, 09 квітня 2014 року. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, встановив наступне. Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки(пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року до 09 жовтня 2008 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10 червня 2010 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дитини, відповідач повинен був сплачувати на користь позивача кошти на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно з усіх видів заробітку, згодом розмір аліментів за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10 вересня 2012 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення пені за прострочення було збільшено до 500 грн., а також стягнуто з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 2436,62 грн. за період з січня 2010 року по січень 2012 року. Відповідач несвоєчасно та нерегулярно сплачував аліменти та допустив заборгованість по сплаті аліментів, розмір якої згідно довідки державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького міського управління юстиції - Калініченко В.С. від 09 квітня 2014 року становить 2807,73 грн., та, який станом на день розгляду справи не сплачено. Відповідач, не маючи вад у здоров'ї, інших дітей, будучи працездатним, має можливість та зобов'язаний був за рішенням суду сплачувати аліменти на користь позивача і фактично та юридично допустив з власної вини виникнення заборгованості по аліментам. Представник позивача відмовився збільшувати позовні вимоги щодо розміру пені за весь період часу прострочення сплати аліментів по відношенню до кожного місяця боргу за кожний день прострочення. Відповідач не подав суду належні і допустимі докази про відсутність його вини у виникненні боргу по сплаті аліментів, звільнення його від сплати пені. На підставі наведеного та, враховуючи матеріальне становище відповідача, який не працює станом на день розгляду справи, наявність боргу по аліментам, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати коштів на утримання дитини на суму 1867,90 грн. та на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Розмір пені в 1867,90 грн. обчислено позивачем вірно та відповідає ст..196 СК України, а також строк позовної давності позивачем не пропущено, згідно ст..20 СК України, враховуючи, що позов подано до суду 16 жовтня 2013 року, а пеня нарахована по платежам, починаючи з жовтня 2012 року.

Outcome: approved