Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 15 квітня 2008 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,49 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 157094. Позивачка є єдиною спадкоємицею майна після смерті своєї матері. Оригінали вищезазначеного правовстановлюючого документу на спадкове майно на даний час втрачено, відновити його не представляється можливим. Вказане позбавляє позивачку можливості оформити спадщину на спадкове майно у нотаріальному порядку. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на дане спадкове майно. Позивачка у судове засідання не зявилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав заяву про розгляд справи без участі представника та визнання позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом було встановлено, що дійсно 15 квітня 2008 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД № 151176 (а.с.8). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯИ № 847824, прізвище позивачки було змінено у наслідок укладення відповідного шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕД № 347305 (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,49 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 157094 (а.с.7). Позивачка є єдиною спадкоємицею майна після смерті своєї матері. Оригінал вищезазначеного правовстановлюючого документу на спадкове майно на даний час втрачено, відновити його не представляється можливим. Вказане позбавляє позивачку можливості оформити спадщину на спадкове майно у нотаріальному порядку. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивачка по справі є єдиною спадкоємицею майна померлої своєї матері за законом першої черги, так як позивачка за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів є власником вищезазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивачка має право на спадкове майно, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved