Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулося Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про\~стягнення заборгованості.Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11 квітня 2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 12.07.2018 року має заборгованість 14249,35 грн., яка складається з наступного: 3006,13 нараховано відсотків за користування кредитом; 10663,69 грн. нараховано пені; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 654,73 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». На цих підставах просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 14249,35 грн. за кредитним договором № б/н від 11.04.2012 року, та судовий збір в сумі 1762 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 16 жовтня 2018 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також розяснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або предявити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Розгляд справи по суті вирішено було провести 20.11.2018 року без виклику сторін. \~ \~ \~ \~15 листопада 2018 року на адресу суду, в строки визначені суддею, надійшов відзив відповідача на позовну заяву, до якого додано документи, які підтверджують направлення примірника відзиву позивачеві, у звязку з чим суд бере до уваги вказаний відзив. \~ \~ \~ \~У відзиві на позовну заяву відповідач зазначила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Свою позицію мотивує тим, що у заяві б/н від 11.04.2012 року не зазначений розмір кредиту, розмір процентів за користування кредитом, тому, виходячи з положень ст.638, 1054 ЦК України, сторонами не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, а отже договір не був укладений, тому є нікчемним. Інформацію, яка повинна була надаватись у письмовій формі щодо умов кредитування та місцезнаходження кредитодавця їй надано не було, відповідач не була належним чином ознайомлена з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», жодних доручень на списання коштів зі свого рахунку відповідач не надавала, а також жодних виписок та вимог від позивача не отримувала. Також, відповідач не ознайомлювалась з тарифами обслуговування кредитної картки, що підтверджується відсутністю її підпису у доданому позивачем до позовної заяви витягу з тарифів обслуговування карток. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг за підписом голови правління банку не може бути належним і допустимим доказом, так як там також відсутній підпис відповідача, що свідчить про те, що з такими Умовами вона не ознайомлювалась. Заперечує укладення між нею та позивачем [PERSON], так як такий документ до позовної заяви не доданий. Вважає, що у позові слід відмовити повністю. \~ \~ \~ \~20 листопада 2018 року ухвалою судді було продовжено строк розгляду справи до 20 грудня 2018 року, так як були відсутні відомості про отримання позивачем копії відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи по суті 20 грудня 2018 року судом встановлено, що позивач отримав відповідь на відзив 19.11.2018 року, що підтверджується даними, отриманими з офіційного сайту Укрпошти за результатами відслідковування номеру відправлення, який доданий відповідачем до відповіді на відзив. \~ \~ \~ \~В ухвалі судді від 16 жовтня 2018 року про відкриття провадження у справі позивачеві було визначено строк для подачі відповіді на відзив два дні з дня отримання копії відзиву. \~ \~ \~ \~Тобто, в строк до 21 листопада 2018 року позивач міг скористатись правом на подання відповіді на відзив. Лише 04.12.2018 на електронну пошту Уманського міськрайонного суду надійшла цифрова копія відповіді позивача на відзив, датована 4 грудня 2018 року. \~ \~ \~ \~Тобто, позивач не дотримався строку для подачі відповіді на відзив. Крім того, на час розгляду справи до суду не надійшло паперового варіанту відповіді на відзив, з підтвердженням про те, що копія такої відповіді була направлена відповідачу згідно вимог ст.178, ст.179 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд не бере до уваги документи, які надійшли в електронному вигляді від позивача з назвою «відповідь на відзив» та додатки до неї, так як вони подані з порушенням строку, визначеного суддею, позивач не подав клопотань про поновлення строку для подачі відповіді на відзив, а також не надав підтверджень дотримання вимог ст.ст.178,179 ЦПК України щодо направлення копії відповіді на відзив відповідачу. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що 11 квітня 2012 року відповідачем було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі Анкета-заява). У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що підписант згідний з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між клієнтом і банком договір про надання банківських послуг. Також, клієнт ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. При цьому, Анкета-заява, копія якої додана позивачем до позовної заяви, не містить посилань на розмір кредиту, умови користування кредитом та його погашення, порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов [PERSON]. До позовної заяви позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. При цьому, до позовної заяви не додані документи, які б підтверджували, що на момент підписання Анкети-заяви 11.04.2012 року відповідач була ознайомлений саме з тими Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» та тими Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, витяги з яких долучено до позовної заяви. Також, суду не надано документальних підтверджень того, що Розрахунки заборгованості за договором б/н від 11.04.2012 року (далі - Розрахунки), які долучені до позовної заяви, дійсно стосуються кредиту, яким користувалася відповідач, так як в Розрахунках немає посилань на відомості, за допомогою яких можливо ідентифікувати боржника, зокрема посилань на номер карткового рахунку боржника, дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків тощо. Крім того, судом встановлено, що позивачем не обґрунтовано суму боргу, яку він просить стягнути з відповідача. Позивач у позовній заяві зазначає, що борг становить 14249,35 грн., і складається з наступного: 3006,13 нараховано відсотків за користування кредитом; 10663,69 грн. нараховано пені; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 654,73 грн. штраф (процентна складова). Проте, при додаванні вказаних складових суд отримав суму 14824, 55 грн. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)\~показаннями свідків.\~ Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не\~бере до\~розгляду докази,\~що не\~стосуються предмета\~доказування. \~Достовірними є\~докази,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи.\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивачем до позовної заяви не додано докази, які б підтверджували, що на момент підписання Анкети-заяви між відповідачем та позивачем було узгоджено розмір кредиту, умови користування кредитом та його погашення, порядок нарахування та сплату відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов [PERSON]. Крім того, позивач не підтвердив доказами те, що на момент підписання Анкети-заяви 11.04.2012 року відповідач була ознайомлена саме з тими Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» та саме тими Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, витяги з яких долучено до позовної заяви, а також те, що Розрахунки заборгованості за договором б/н від 11.04.2012 року, які долучені до позовної заяви, дійсно стосуються кредиту, яким користувалася відповідач, так як в Розрахунках немає посилань на відомості, за допомогою яких можливо ідентифікувати боржника. Необхідність доказування ознайомлення відповідача з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку підтверджується правовим висновком Верховного Суду України, зробленим у справі № 6-2320цс16 від 22.03.2017\~року, в якій було скасовано рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій у звязку з тим, що «суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту». Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed