Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з даним позовом в інтересах держави в особі Чорнобаївської РДА, Чорнобаївської районної ради, третя особа - Чорнобаївська ЦРЛ до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначалося, що відповідач вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 9 листопада 2016 року у справі № 709/1257/16-к визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу - [PERSON] легких тілесних ушкоджень у зв'язку з виконанням працівником службових обов'язків. Вказаним злочином завдано державі збитків, оскільки Чорнобаївською ЦРЛ проводилось лікування потерпілого [PERSON], вартість якого не відшкодовано. У зв'язку з цим позивач в порядку ст. 45 ЦПК України звернувся до суду та просив стягнути з відповідача завдану вчиненим ним кримінальним правопорушенням майнову шкоду, що становить вартість лікування, у розмірі 2628,00 гривень. У судовому засіданні прокурор та представник Чорнобаївської РДА позов підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому, а також не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Від Чорнобаївської районної ради та Чорнобаївської ЦРЛ надійшли заяви з проханням задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за відсутності їх представників (а.с. 46, 44). Відповідач у судові засідання двічі не з'явився, про причини неявки не повідомив. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повісток, в тому числі за місцем його реєстрації. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України за згодою прокурора та представника Чорнобаївської РДА у зв'язку з неявкою відповідача у судове засідання і неповідомлення ним про причини неявки, за відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності, суд ухвалив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд встановив таке. Вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 9 листопада 2016 року у справі № 709/1257/16-к відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Відповідно до змісту вказаного вироку відповідача засуджено за умисне заподіянні працівникові правоохоронного органу - [PERSON] легких тілесних ушкоджень у зв'язку з виконанням ним службових обов'язків 29 січня 2016 року, а саме травми голови зі струсом головного мозку, саден, крововиливів м'яких тканин голови та обличчя, що спричинили короткочасний розлад здоров'я (а.с. 12-13). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» встановлено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545. Як передбачено п. 2 цього Порядку сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з листом Чорнобаївської ЦРЛ від 6 червня 2017 року № 294 (а.с. 4) [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 29 січня 2016 року по 6 лютого 2016 року з діагнозом: гостра черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана лоба праворуч. Вартість 1 ліжко-дня становила 328,50 гривень. Таким чином вартість лікування становить 2628,00 гривень (328,50 гривень х 8 ліжко-днів = 2628,00 гривень). Зі змісту листа Чорнобаївської ЦРЛ від 8 червня 2017 року № 300 вбачається, що потерпілий [PERSON] кошти за перебування на стаціонарному лікуванні не сплатив (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно з п.п. 1.1., 1.3. статуту Чорнобаївської ЦРЛ (а.с. 5-9) Чорнобаївська районна рада є власником медичного закладу, а уповноваженим органом управління лікарні, тобто розпорядником коштів, є Чорнобаївська РДА. Враховуючи встановлення вироком суду вини відповідача у вчиненому кримінальному правопорушенні, вимоги про відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого [PERSON] підлягають до задоволення у повному обсязі. При цьому кошти підлягають стягненню саме на користь Чорнобаївської РДА як уповноваженого органу управління Чорнобаївської ЦРЛ. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1600,00 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved