Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до підприємства «Центр Державного земельного кадастру», просить визнати недійсним укладений між Центром Державного земельного кадастру Хмельницької регіональної філії Віньковецького районного виробничого відділу в особі його начальника Корольової В.І. та [PERSON] договір, а також договір цієї організації із [PERSON]. Вважає що ці договори укладені з порушенням діючого земельного законодавства та Конституції України, оскільки не погоджені із суміжними землекористувачами межі, розміри земельних ділянок невірно виміряні і сільська рада зловживає своїми правами. Повідомляє, що 23.07.2013 року цими громадянами укладено з відповідачем договір на виконання комплексу робіт, пов'язаних з виготовленням технічної документації із землеустрою меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Земельні ділянки розташовані в с. Нетечинці по вул. Подільській. Відповідачам видані оглядові плани, що суперечить ст. 158, 198 ЗК України та п.2, 8 Інструкції «Про встановлення меж земельних ділянок…», оскільки із власниками суміжних ділянок не погоджено межі. Документація із землеустрою включає план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому зазначено власників суміжних земельних ділянок, із якими проводиться погодження меж. Між [PERSON] і суміжниками земельної ділянки по [ADDRESS], яку він бажає приватизувати, існує земельний спір щодо меж і розмірів цієї ділянки. Спірні питання сільська рада с. Нетечинці не вирішила, але затвердила технічну документацію, надавши дозвіл на приватизацію землі [PERSON]. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги, зазначені у позовній заяві, просила суд визнати недійсними договори № 68-04-16-3288 та № 68-04-09-3287, а також доповнила їх і просить суд визнати недійсними оглядові плани земельних ділянок [PERSON] ([ADDRESS]) та [PERSON] (вул. Подільська) як такі, що протирічать закону, а саме ст. 198 ч.2 ЗК України, оскільки кадастрова зйомка земельної ділянки обов'язково включає погодження меж ділянки землі із суміжними землекористувачами чи власниками, якими є [PERSON] та [PERSON]. Оглядові плани сфальсифіковані, оскільки в оглядовому плані [PERSON] розмір площі виправлено. Договори № 68-04-16-3288 та № 68-04-09-3287 укладались з означеними громадянами до отримання [PERSON] і [PERSON] дозволу сільської ради і навіть до написання ними заяв у Раду про виділення їм ділянок землі для приватизації. Дозвіл на приватизацію ділянки землі сільська рада надала 11.09.2013 року, договір уклали з ДЗК 24.07.2013 року, а кадастрову зйомку провели 05.09.2013 року. Тобто, договір укладений до отримання офіційного розрішення на приватизацію землі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, просив справу розглядати в його відсутності. Надав письмові відповіді, в яких заперечує проти задоволення вимог позивачки щодо визнання недійсними укладених договорів № 68-04-09-3287 та № 68-04-16-3288 між «Центром Державного земельного кадастру» Хмельницької регіональної філії Віньковецького районного виробничого відділу та громадянами [PERSON] і [PERSON]. Посилається на ст. 26 Закону України «Про землеустрій» та на ст. 198 ЗК України, а також на рішення Віньковецького районного суду від 03 липня 2014 року по справі № 670/331/14-ц, яке має преюдиційне значення і в силу ст. 61 ч.3 ЦПК України доказуванню не підлягає. Також відповідач стверджує, що укладені договори відповідають вимогам статей 203, 204, 207, 208, 215 ЦК України. Він повідомляє про відсутність «захвату» [PERSON] частини ділянки [PERSON], тому що з акта обстеження земельної ділянки, складеного комісією сільської ради, слідує, що «захвату» з боку третьої особи немає. Також сесією сільської ради 11.09.2013 року відхилено прохання [PERSON] не приватизовувати земельну ділянку [PERSON], а в пункті V11 зазначено, що проект рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON]» (на користь якої відмовився [PERSON]) прийняти як рішення сесії. Отже, ці громадяни законно отримали земельні ділянки. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, були належно повідомлені про час та місце розгляду справи. Справа розглядалась в їх відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши заперечення відповідача, письмові докази, слід вважати позов таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 627 ЦК України визначено свободу договору, вона вказує, що сторони є вільними в його укладенні. Вони самостійно обирають вид договору, який ними укладається та який найоптимальніше відповідає їхній меті й прагненням. При цьому вони можуть укладати не тільки договори, що передбачені ЦК та іншими актами цивільного законодавства (пойменовані договори), а й договори, які не передбачені ними. Сторонами та третіми особами не оспорюється факт укладання договорів № 68-04-16-3287 та № 68-04-16-3288 між Хмельницькою регіональною філією Віньковецького районного виробничого відділу і громадянами [PERSON] та [PERSON] на виконання комплексу робіт, пов'язаних з виготовленням технічної документації із землеустрою меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Також не оспорюється факт виготовлення оглядових планів земельних ділянок [PERSON] та [PERSON]. Зазначені земельні ділянки розташовані в с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької області по вул. Подільській. Згідно статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачка ставить питання про недійсність вказаних договорів (ст. 215 ЦК України), оскільки вони не відповідають вимогам ст. 158, 198 ЗК України та п.2, 8 Інструкції «Про встановлення меж земельних ділянок…». З такою позицією позивачки погодитись не можна. Згідно п.1.1 договору № 68-04-16-3287, укладеного 23 червня 2013 року замовником [PERSON] з Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» в особі начальника Віньковецького районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії Центру ДЗК Корольової В.І. (далі - виконавець робіт), останній взяв на себе обов'язок по виконанню комплексу робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в кількості 1 штука, яка розташована в [ADDRESS], а замовник зобов'язується прийняти виконані роботи та оплатити їх. Аналогічні зобов'язання взяті сторонами і по договору № 68-04-16-3288, укладного зі [PERSON]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі [PERSON] та [PERSON] мають право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для них час. Тобто, [PERSON] і [PERSON] вправі обирати організацію, яка надає послуги на ринку на свій власний розсуд. Згідно пунктів 2.2.31; 2.2.32; 2.2.47 статуту «Центру ДЗК», це державне підприємство і його філії надають такі послуги. Треті особи бажають укласти договір саме з філією ДЗК і їх вимога ґрунтується на оговорених правових нормах, тому не приймаються посилання позивачки на ті обставини, що такий договір укладається тільки після погодження меж суміжних ділянок та надання дозволу сільською радою на приватизацію земельних ділянок, адже відповідальність за виконання умов договору лежить на сторонах. Окрім цього пунктом 2.2 зазначених договорів оговорено, що виконавець (Філія) приступає до виконання робіт за договором після надання замовниками всіх необхідних документів. В цивільному праві поширена свобода договору. ЇЇ сутність випливає із змісту статтей 6, 627 ЦК України. У договірній сфері особа має право вільно, на свій розсуд та з урахуванням своїх інтересів вирішувати питання вступати чи не вступати у договірні відносини, будучи вільною у виборі контрагента та виду укладеного договору, умов договору, навіть не передбачених законом, але таких, що не протирічать йому. Звертаючись до суду, позивачка наголошує на порушенні укладеними договорами прав осіб, яких вона представляє - [PERSON] та [PERSON] ([ADDRESS], а також прав її чоловіка ([ADDRESS]), оскільки невірно визначені сільською радою села Нетечинці розміри цих ділянок та розмір земельної ділянки [PERSON], з яким існує спір про межі. З такою позицією погодитись не можна через те, що згідно висновку земельної експертизи № 221014 від 06 жовтня 2014 року, розміри земельної ділянки [PERSON] ([ADDRESS]), зазначені у висновку експерта (0,4261 га), співпадають з розмірами його земельної ділянки, зазначеними в Акті обстеження сільської ради від 02 серпня 2013 року (0,42га). Аналогічно співпадають площі ділянок по вул. Подільській, 62. В експертному висновку - 02305, а в Акті -0,23га. Похибка в десятитисячних до уваги судом не приймається і відноситься на точність вимірюваних приладів. В самому договорі (п.2.2.) зазначено, що виконавець приступає до здійснення робіт після надання замовником всіх необхідних документів. На час розгляду справи умови договорів виконані, виготовлені оглядові плани ділянок землі, виготовлена інша технічна документація, пов'язана з необхідністю приватизації земельних ділянок замовників, про що зазначає сама позивачка. Згідно акту обстеження земельних ділянок від 05.06.2014 року, складеного землевпорядною комісією Нетечинецької сільської ради, межові знаки на спірних ділянках не порушені. Не виявлено порушень закону під час укладання зазначених договорів, а саме вимог статтей 158, 198 ЗК України, оскільки зазначені правові норми визначають орган, який регулює земельні спори (ст. 158 ЗК України) та порядок проведення кадастрової зйомки (ст. 198 ЗК України), а не умови укладання договорів, пов'язаних із виконанням робіт. Щодо погодження суміжниками меж (ст. 198 ЗК України), то встановлення факту непорушності межових знаків (акт від 05.07.2014 року) виключає необхідність такого погодження. Аналіз зазначених правових актів не забороняє третім особам та стороні відповідача укладати договори, пов'язані з виконанням землевпорядних робіт, оскільки [PERSON] та [PERSON] являються землекористувачами, тобто особами, за якими відповідно до п.7 Перехідних положень ЗК України зберігається право на закріплені за ними земельні ділянки. Використовуючи право користування зазначеними ділянками, вони вільні в його реалізації, а також вільні укладати угоди, які не протирічать їх праву користування ділянкою землі (фотографувати, міряти як особисто, так і з запрошенням сторонніх осіб). Реалізація права користування ділянкою землі не пов'язана з обов'язком приватизації, але не протирічить в даному випадку законодавству, оскільки рішенням Нетечинецької сільської ради надано дозвіл цим особам на приватизацію землі, про що зазначає сама позивач. Та обставина, що дозвіл сільською Радою надано пізніше, не є суттєвою умовою для визнання вказаних правочинів недійсними, оскільки існує волевиявлення власника. Оглядові плани земельних ділянок не можуть визнаватись недійсними, оскільки вони не відносяться до категорії правочинів, а є складовою виконання зазначених договорів. Із аналізу досліджених доказів слідує, що позивачка не довела в судовому засіданні законні підстави визнання недійсними договорів № 68-04-16-3287 та № 68-04-16-3288, укладених 23.07.2013 року в смт. Віньківці між державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» в особі начальника Віньковецького районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії Центру ДЗК та громадянами [PERSON] і [PERSON], а тому її позов слід залишити без задоволення. Згідно з положеннями ч. 4 статті 88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed