Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить встановити факт, що за період з 06.06.1987 по 26.10.1990 він перебував на службі в органах внутрішніх справ на посаді слідчого слідчо-оперативної групи МВС СРСР при УВС м. Ленінокан Вірменської РСР, робота на якій зараховується до стажу, що дає право на відставку і одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Заявлену вимогу заявник обґрунтовує тим, що з 06.06.1987 по 26.10.1990 він перебував в службовому відрядженні в м. Єреван, Вірменська РСР, на посаді слідчого у спеціальних підрозділах МВС СРСР; виконував слідчі дії щодо локалізації міжнаціонального конфлікту між Вірменською РСР та Азербайджанською РСР, відновлення законності і правопорядку на Вірмено-Азербайджанському кордоні і на території м. Ленінокан Вірменської РСР. 09.12.1988 у Вірменській РСР відбулося стихійне лихо землетрус, через деякій час розпався [PERSON] Союз і радянські республіки; документи по призначенню заявника і інших співробітників слідчо-оперативної групи були знищені землетрусом і ліквідацією МВС Вірменської РСР. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області в судове засідання не з'явився; начальником управління до суду була надіслана заява, відповідно до якої управління не має заперечень щодо встановлення факту, просить розглядати справу за відсутності представника. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON], виходячи з наступного. Згідно трудової книжки серії БТ №4427171, вбачається, що з 10.12.1980 по 26.10.1990 [PERSON] проходив службу в МВС України УВС Харківського облвиконкому. Заявник вказує, що з 06.06.1987 по 26.10.1990 він перебував в службовому відрядженні в м.\~Єреван, Вірменська РСР, на посаді слідчого у спеціальних підрозділах МВС СРСР. 09.12.1988 у Вірменській РСР відбулося стихійне лихо землетрус. В результаті землетрусу, а також внаслідок ліквідації МВС Вірменської РСР документи по його призначенню, а також по призначенню інших співробітників слідчо-оперативної групи були знищені. У відповідності до ст. 14 Угоди Угоди про створення СНД, діяльність органів колишнього СРСР на територіях держав - членів Співдружності була припинена (у тому числі й діяльність ЗС СРСР). Державна незалежність Азербайджанської Республіки була відновлена на підставі [PERSON] Верховної Ради цієї республіки від 18.10.1991 р. №222-ХІІ, і резолюцією від 14.02.1992 р. Азербайджан прийнятий до членів ООН. Відповідно до Протоколу до Угоди про створення СНД від 08.12.1991, Угода набуває чинності для кожної договірної сторони з моменту її ратифікації. Загальновідомими фактами, які не потребують доказування, є те, що в період, який передував відокремленню колишніх союзних республік Союзу СРСР і створення на їх території незалежних держав, а саме в період з 1988 по 1991 рр. в СРСР, зокрема в середньоазійських республіках, виникали непоодинокі етнічні конфлікти, що супроводжувались збройними сутичками. Збройні сили СРСР і органи внутрішніх справ в даних регіонах виконували завдання, метою яких були захист мирного населення і приборкання конфліктуючих сторін. На час існування Союзу РСР і партійної ідеології, що панувала в той період, не визнавалось, що в союзних республіках могли вестись бойові дії і реальна інформація про їх трагічні наслідки замовчувалась, що не дає можливості встановити виключно з офіційних документів, чи мало місце зазначене спеціальне завдання МВС СРСР, на виконання якого був направлений заявник. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, і інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Перебування [PERSON] в службовому відрядженні в м. Єреван, Вірменська РСР, на посаді слідчого в спеціальних підрозділах МВС СРСР підтверджується показами свідків, допитаних під час судового розгляду справи. Згідно пояснень [PERSON], в червні 1987, згідно наказу міністра МВС СРСР, [PERSON] був відкомандирований для несення служби до Вірменської РСР в якості співробітника карного розшуку. Але через декілька дів після прибуття [PERSON] до м. Єреван він подзвонив і повідомив, що всю їх групу наказом міністра МВС СРСР призначили на посади не співробітників карного розшуку, а на посади слідчих працівників МВС СРСР, так як вони постійно проводили слідчо-оперативні дії на границі Вірменської РСР та Азербайджанської РСР в Нагорному Карабасі і там на місці потрібно було проводити невідкладні слідчі дії. [PERSON] прохав надавати йому практичні консультації про проведення відповідних слідчих дій. Свідок вказує, що в січні 1988, 1989 і 1990 рр. він по декілька днів знаходився у відпустці у своїх родичів, які мешкали в м. Єреван Армянської РСР; в цей час до нього постійно приїздив [PERSON], з яким він проводив практичні навчання по розслідуванню конкретних кримінальних справ. На початку січня 1989 р. [PERSON] їздив в м.\~Казас, де провідував свого брата [PERSON], туди приїздив і [PERSON] Також він передавав через свого брата, який з кінця листопада 1988 до кінця лютого 1989 р. знаходився у відрядженні в м. Казас Азербайджанської РСР, ряд зразків процесуальних документів [PERSON], які останній забрав, коли прибув в м. Казас. [PERSON] зазначає, що неодноразово на різних КПП Вірменської СРС бачив у [PERSON] посвідчення слідчого МВС СРСР, яке він предявляв співробітникам різних правоохоронних органів. Згідно пояснень свідка [PERSON], [PERSON] є другом його брата, вони знайомі. В Арменії свідок був 3 місяці в 1988-1989 рр. Брат передав через нього [PERSON] ряд документів. 01.12 він зустрівся з [PERSON] на їх ([PERSON]В.) базі і передав йому посилку. Потім приїздив його брат і зустрічався з [PERSON], який був відрекомендований йому як слідчий. Згідно пояснень свідка [PERSON], він знає [PERSON] з 1980 р. по роботі. В 1987 р. [PERSON] був направлений на роботу у Вірменію в складі слідчої бригади; він приїздив сюди, демонстрував посвідчення слідчого; працював слідчим за вказівкою ЛЕВД СРСР. Знає про це свідок зі слів [PERSON], а також бачив його посвідчення. У відповідності з принципами правової держави, закріплених у Конституції України, органи влади у своєї діяльності керуються як внутрішнім так і міжнародним правом. Загальновизнані принципи і норми міжнародного права і міжнародні угоди є відповідно до ст.ст. 9, 18 Конституції України складовою частиною її національного законодавства. Постановою Кабінету Міністрів України №63 від 0802.1994 «Про організаційні заходи щодо застосування ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»» затверджено Перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців [PERSON], [PERSON], Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, і періодів бойових дій на їх території. Передбачення в указаному Переліку держав і періодів бойових дій на їх території такого визначення, як «інші країни після грудня 1979 року», вказує на те, що даний перелік не є вичерпним. Саме в це визначення і входять Азербайджанська РСР, Вірменська РСР, Абхазька АРСР та Узбецька РСР колишнього Союзу РСР, на території яких після грудня 1979 року велися бойові дії і які станом на дату прийняття постанови Кабінету Міністрів України №63 від 08.02.1994 для України, як незалежної демократичної держави, є іншими країнами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого прядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, і якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі викладеного суд вважає можливим встановити факт, що в період з 06.06.1987 по 26.10.1990 [PERSON] перебував на службі в органах внутрішніх справ на посаді слідчого слідчо-оперативної групи МВС СРСР при УВС м. Ленінокан Вірменської РСР. На підставі викладеного,

Outcome: approved