Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] (до шлюбу прізвище [PERSON] ) на підставі договору міни від 22.03.2001, посвідченого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори, на праві власності належить 14/25 частин жилого будинку [ADDRESS] . В договорі міни від 22.03.2001 вказується про те, що 14/25 частин жилого будинку і надвірних будівель, що є предметом міни, розташовані на земельній ділянці розміром 1864 кв.м. Інші 11/25 частин жилого будинку і надвірних будівель на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.1984 належать на праві власності гр. [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 17.07.1984 [PERSON] купив 22/50 частин жилого будинку, що знаходяться в [ADDRESS] , на земельній ділянці 1833,3 кв.м. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 05.03.2015 жилий будинок і надвірні споруди, розташовані по [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] розділено в натурі. Згідно з рішенням виконкому Токмацької міської ради від 21.02.2001 за № 48 загальний розмір земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] становить [ADDRESS] кв.м. Однак, в такому розмірі земельна ділянка виділялася [PERSON] та [PERSON] , яка згодом перейшла до [PERSON] Угода про порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , відсутня. Акт погодження меж також відсутній, реальні частки не визначені. При переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК Української РСР, при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 18 Постанови від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх. В договорі міни від 22.03.2001 жодних застережень з приводу фактичного користування не зазначено. Договір купівлі-продажу від 17.07.1984 також жодних застережень з приводу фактичного користування не містить. Згідно з рішенням Токмацького районного суду від 17.05.2013 визнано недійсним рішення Токмацької міської ради №16 від 09.11.2006 у частині п.п.8, 9 додатку до нього про передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства [PERSON] та [PERSON] Визнано недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 709409 від 02.07.2007, виданого на ім`я [PERSON] , серія [NUMBER] від 03.04.2007, виданого на ім`я [PERSON] . Крім того, рішенням Токмацького районного суду від 03.12.2013 визнано недійсним рішення Токмацької міської ради №16 від 09.11.2006 у частині п.7 додатку до нього, про передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) [PERSON] та [PERSON] Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №709407 від 03.04.2007, виданого на ім`я [PERSON] . Таким чином, згідно зі ст.80 ЗК України, суб`єктом права власності на вказану земельну ділянку є територіальна громада м.Токмак. У відповідності до ст.83 ЗК України вказана земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності. Між [PERSON] та [PERSON] СВ. виник спір з приводу порядку користування земельною ділянкою. Існує така ситуація, що у [PERSON] в фактичному користуванні знаходиться земельна ділянка в значно меншому розмірі, що не відповідає 14/25 частці житлового будинку і надвірних споруд. За рахунок чого у відповідача [PERSON] в фактичному користуванні знаходиться земельна ділянка в значно більшому розмірі, що не відповідає 11/25 частці жилого будинку і надвірних споруд. При встановленні порядку користування земельною ділянкою пріоритетним є право власності на об`єкт нерухомості, а відтак значне збільшення площі земельної ділянки, якою користується відповідач [PERSON] є істотним порушенням права [PERSON] . Внаслідок вказано просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою пропорційно частці (14/25) у вартості житлового будинку та надвірних споруд за адресою [ADDRESS] , що належать [PERSON] на праві власності. Не погодившись з первісним позовом [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначено, що 17.07.1984 він придбав 22/50 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 17.07.1984 житловий будинок, розташований на земельній ділянці розміром 1833,3 кв. м. На зазначеній земельній ділянці знаходився житловий будинок глинобитний, обкладений цеглою літ. А-1, жилою площею 54,9 кв. м., та надвірні будівлі: сарай - а, кухня, Б-1, гараж В-1, колодязь Г-1, підвал, колонка, водопроводка Е, забор №1, уборна Ж, уборна З. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.09.2013 [PERSON] зареєстрував право власності на вказану частину житлового будинку з прилеглими господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості. Вказана частина будинку належала з 1946 року його діду [PERSON] , після його смерті належну частину будинку успадкували його мати [PERSON] та рідна тітка [PERSON] , з 1984 року [PERSON] став повноправним власником та проживає за даною адресою по теперішній час, що підтверджується свідоцтвами про народження, одруження та свідоцтвом про смерть. З 1946 року [PERSON] та його родина постійно користувалися та користуються земельною ділянкою та частиною житлового будинку з надвірними будівлями, розділеними між собою колишніми співвласниками відповідно до фактичного користування з 1957 року. На підставі договору купівлі - продажу від 23.03.1946 [PERSON] та [PERSON] . стали співвласниками житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого, [PERSON] придбав 2/3 частини домоволодіння, а [PERSON] 1/3 частину домоволодіння. Відповідно до акту бюро технічної інвентаризації від 12.01.1958 та акту Мелітопольського міжміського БТІ від 25.04.1966 між [PERSON] та [PERSON] було встановлено ідеальні долі співвласників даного жилого будинку та визначені певні кімнати за кожним із них, що підтверджується актами від 12.01.1958 та від 25.04.1966. Окрім того, [PERSON] та [PERSON] за взаємною згодою визначили порядок користування та розділу земельної ділянки, де спочатку земельні ділянки були розділені порівну (16.03.1957 - генеральний план), а в подальшому за [PERSON] залишилася земельна ділянка у користуванні розміром 810 кв.м, а [PERSON] - 1923,30 кв.м., що підтверджується власноручними заявами від 28.03.1957 та 31.05.1965 та генеральним планом від 04.01.1955. Після смерті діда [PERSON] належну йому частину будинку успадкували його доньки [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадкування за законом. За час проживання співвласники збільшили житлову площу шляхом добудови житлових кімнат, здійснили будівництво господарських споруд та будівель. У зв`язку з цим, 02.08.1979 [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до Мелітопольського міжміського бюро технічної інвентаризації з заявою про перерахування часток по фактичному користуванню, де частки були перераховані відповідно до фактичного користування та змінені, що підтверджується заявою до БТІ, актом від 02.08.1979, висновком Мелітопольского МБТІ від 02.08.1979. Після проведення перерахунку співвласники отримали свідоцтво про право особистої власності, відповідно до якого, [PERSON] та [PERSON] стали співвласниками 11/25 частин жилого будинку, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 20.09.1979. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] встановили порядок користування житловим будинком з господарськими спорудами та будівлями та земельною ділянкою шляхом подання власноручної заяви до інвентарного бюро в 1979 році. 07.01.1982 [PERSON] продав частину свого житлового будинку [PERSON] , що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі - продажу від 07.01.1982. В подальшому [PERSON] продав належну йому частку жилого будинку [PERSON] В 2001 році [PERSON] обміняв свою частину будинку на квартиру, яка належала [PERSON] ( [PERSON] ). В 2001 році [PERSON] стала власником 14/25 частин житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором міни від 22.03.2001. Відповідно до договору [PERSON] придбала у власність частину будинку, що розташована на земельній ділянці розміром 1864 кв. м., на якій знаходяться господарські будівлі: сарай- Г, л. кухня Б, гараж В, льох Д, колодязь Ж, водо мережа К, водо мережа Л, паркан 1, вбиральня 3, вбиральня Е. З 2001 року по теперішній час [PERSON] користується квартирою [ADDRESS] житлового будинку з надвірними будівлями, якою користувалися на праві власності попередні співвласники, частина земельної ділянки також була фактично відокремлена огорожею від земельної ділянки [PERSON] , співвласники мають окреме подвір`я, город, сад, будь-яких непорозумінь чи скандалів з приводу користування житловим будинком та земельною ділянкою між ними не виникало, що підтверджується фототаблицею. [PERSON] завжди використовував та використовує квартиру №2 житлового будинку з господарськими спорудами, якою користувалися колишні співвласники його частини будинку, що підтверджується технічними паспортами 2001 року, 2009 року, 2012 року. Між влансниками склався фактичний порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою. [PERSON] , колишні співвласники [PERSON] та [PERSON] після отримання свідоцтва про право власності в 1978, 1979, 1980, 1981, 1982 р.р. сплачували земельний податок за земельну ділянку, якою фактично користувались розміром 1323 кв. м., [PERSON] , [PERSON] - 661 кв. м., [PERSON] сплачував земельний податок за земельну ділянку по фактичному користуванню, що підтверджується платіжними повідомленнями, квитанціями та іншими розрахунковими документами. Після укладання договору купівлі - продажу частини житлового будинку в 1984 році та договору міни в 2001 році, кожен із співвласників користувався земельною ділянкою відповідно до їх фактичного поділу, які були розділені огорожами на межі поділу земельної ділянки. В жовтні 2012 року [PERSON] звернулась до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом про поділ житлового будинку та земельної ділянки що перебуває у спільній часткові власності, в подальшому залишила без розгляду позовні вимоги щодо поділу земельної ділянки та просила поділити тільки житловий будинок. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 05.03.2015 позов [PERSON] задоволено частково, розділено житловий будинок і надвірні споруди, розташовані по [ADDRESS] , відповідно до фактичного користування, що склався між сторонами. На підставі викладеного [PERSON] просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , виділивши йому в натурі частину земельної ділянки відповідно до фактичного користування. В подальшому з урахуванням висновків додаткової судової земельно-технічної експертизи відповідач уточнив заявлені позовні вимоги в зустрічній позовній заяві та просив суд: Визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , виділивши [PERSON] в натурі частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарскими будівлями та спорудами згідно з висновком експерта №5 та додатком №1 424 кв.м. + Ѕ СК (6,5 кв.м.) = 430,5 кв.м., що складає -10,8/25 приблизно 11/25 (на схемі позначено синім кольором). Для доступу та обслуговування водопроводу літ Л та ділянки під колодязем літ. Ж виділити в спільне користування земельну ділянку загальною площею 13,0 кв. м. (на схемі позначена червоним кольором). Для ведення особистого селянського господарства виділити йому в натурі частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 806 кв.м., відповідно до фактичного користування. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та її представник заявлені позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини викладені у позові, з приводу задоволення зустрічного позову заперечували з підстав, викладених у письмових запереченнях. Так, [PERSON] ініціював і сам звернувся з позовом до суду про визнання недійсним рішення Токмацької міської ради №16 від 09.11.2006 у частині п.7 додатку до нього про передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] та [PERSON] , а також про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №709407 від 03.04.2007, виданого на імя [PERSON] . Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 03.12.2013 позовні вимоги його були задоволені. В цей же час [PERSON] ухилявся від здійснення дій по скасуванню державної реєстрації, тому Токмацька міська рада звернулася з позовом до Запорізького окружного адміністративного суду. Частка у домоволодінні, яка належала попереднім до неї власникам, завжди була більша ніж частка у праві власності на будинок у попередніх власників до [PERSON] . Також не існує документа про встановлення порядку користування земельною ділянкою між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у 1979 році. Невідомого походження заяви до інвентарбюро не можуть бути розцінені як угода. Не існує жодного рішення про поділ землі між колишніми співвласниками, схеми поділу з розмірами та межами землі, акту погодження меж. Своїми огорожами [PERSON] відокремив її таким чином, що земельна ділянка, якою фактично користується, є істотно меншою ніж у [PERSON] . Із загального розміру 890 кв.м. земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у неї в користуванні знаходиться лише 84 кв.м., а у [PERSON] 725 кв.м. [PERSON] сплачує податок у більшому розмірі, ніж [PERSON] . В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом та його представник заперечували проти задоволення первісного позову, підтримали заявлені вимоги зустрічної позовної заяви, підтвердили обставини, викладені в ній та просили зустрічні позовні вимоги задовольнии. Представник Токмацької міської ради, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності. Представник виконавчого комітету Токмацької міської ради, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності. Представник Міськрайонного управління у Токмацькому районі та м.Токмаку Головного управління Держгеокадастру Запорізької області, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, покладався на розсуд суду при вирішенні спору. Свідок [PERSON] в судовому засідання 04.09.2018, пояснила, що в 2000 році вона з чоловіком хотіли придбати будинок за адресою: [ADDRESS] . З технічною документацією на будинок звернулися за консультацією до БТІ, в архітектуру, у виконавчий комітет міської ради, де їм пояснили, що будинок належить двом співвласникам, однак земля та будинок документально не розділені. Розподіл можливо буде здійснити тільки в судовому порядку. Даний варіант їх не влаштував. Також пояснила, що огорож між співвласниками будинку не було. Свідок [PERSON] в судовому засідання 04.09.2018, пояснила, в 1964 році брала план по сусідству. Землі на спірній стороні нарізали до 1964 року, а з їх сторони після 1964 року. При розподілі землі виконавчий комітет міської ради відрізав землі не питаючи думки власників землі, відрізав у кого було більше 15 соток. В 60 роках взагалі ніяких парканів між будинами не було. Тільки в 1969 році огородили будинки від вулиці колючим дротом. Як саме і в яких розмірах розподілена спірна земля не знає. Пам`ятає, що дід [PERSON] та його син [PERSON] не добудовували дім. Свідок [PERSON] в судовому засідання 04.09.2018, пояснив, що живе за квартал від [PERSON] . По [ADDRESS] приходив до [PERSON] , а потім до [PERSON] Зі слів [PERSON] знає, що останній збирав документи та мав бажання оформити свою земельну ділянку, але захворів, а його жінка не бажала займатися цією проблемою. Свідок [PERSON] в судовому засідання 04.09.2018, пояснила, що є матір`ю [PERSON] . По суті пояснила, що з позивачем [PERSON] десять років жили дружньо. В 1946 році [PERSON] (батько свідка) разом з [PERSON] купили будинок. [PERSON] належало 2/3 частин будинку, [PERSON] 1/3 частина будинку. Частина будинку [PERSON] експлуатувався з 1919 року, а [PERSON] з 1957 року. Загальна площа земельної ділянки, яка надана їм, склала приблизно 39 соток, яка в подальшому в рівних частинах була розподілена між сусідами по 19,53 сотки. В 1957 році [PERSON] побудував будинок сину, який виходив на вулицю [PERSON] . Після того, як [PERSON] відрізав частину земельної ділянки сину та [PERSON] , у нього залишилося приблизно 8 соток, а у [PERSON] так і залишилося 19,53 соток. В 1979 році нарізали землю по [ADDRESS] Степній, у [PERSON] відрізали 6 соток, і у нього в користуванні залишилося 13,53 сотки. Потім [PERSON] продав свій будинок [PERSON] , який в подальшому продав [PERSON] , з яким вони проживали дружньо, ніколи спору щодо земельної ділянки не виникало. Коли [PERSON] придбала частину будинку у [PERSON] , до 2011 року теж ніяких спорів щодо фактичного користування земельною ділянкою не було. Однак з 2011 року [PERSON] постійно намагається в судовому порядку відібрати частину нерухомого майна [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що на протязі 1982-1984 [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з дружиною [PERSON] в частині будинку, яка належала [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . По сусідству жив [PERSON] були розділені дерев`яним парканом та сзаду сіткою. Який був розмір земельної ділянки не знає. Спорів щодо користування земельною ділянкою ніколи не виникало. Свідок [PERSON] в судовому засідання 04.09.2018, пояснила, що на протязі 1982-1984 років проживала та була зареєстрована разом з чоловіком [PERSON] в частині будинку, яка належала [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . По сусідству жив [PERSON] були розділені дерев`яним парканом та сзаду сіткою. Навіть колодязь був навпіл розділений парканом. У кожного був свій в`їзд у двір. Розмір земельної ділянки складав приблизно 19 соток. Спорів щодо користування земельною ділянкою ніколи не виникало. Свідок [PERSON] в судовому засідання 04.09.2018, пояснив, що в 60-х роках проживав на частці, яка належить позивачці. Там проживали його дід та баба, які з Чипижками та [PERSON] підтримували дружні стосунки. Його дід [PERSON] та дід [PERSON] [PERSON] купили будинок на двох і до нього близько 40 сотих земелі. За взаємною згодою в 1957 році земельну ділянку поділили навпіл, кожному приблизно по 20 соток. Коли батько свідка [PERSON] вирішив побудувати свій будинок, [PERSON] із своєї земельної ділянки виділив йому 6 соток. Потім в 1964 році із належної земельної ділянки [PERSON] в сторону вулиці Степної було вирізано близько 6 соток землі, а в 1979 році ще 2 сотки землі. Такі рішення приймалися владою, тому не оспорювалися. В зв`язку з чим у діда свідка [PERSON] залишилося трохи більше ніж 6 соток землі. Було встановлено забори, які як стояли так і стоять по сьогоднішній день. Свідок виїхав з будинку в 1969 році, однак кожного дня приходив до діда [PERSON] Документи по розподілу земельної ділянки не бачив, однак добре пам`ятає ситуацію, так як земельна ділянка належала його родині. [PERSON] користується такою ж територією, як і раніше користувалася його родина. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 04.09.2018, пояснила, що 25 років проживала по [ADDRESS] . [ADDRESS] [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (дід свідка) купили будинок на двох. За взаємною згодою земельну ділянку поділили навпіл. Земельна ділянка неодноразово вирізалася, в тому числі, за рішенням виконкому у зв`язку з тим, що продовжувалася вулиця Степна. Так як у [PERSON] було невдале розташування земельної ділянки, земля вирізалася тільки з його земельної ділянки. Земельна ділянка [PERSON] вирізалася тільки один раз. З того часу межові території не змінювалися, не переставлялися. Двори були розділені дерев`яним парканом. У кожного був свій в`їзд у двір. Спорів щодо користування земельною ділянкою ніколи не виникало. Свідок [PERSON] в судовому засідання 13.12.2018, яка є матірю [PERSON] , пояснила, що в 2001 році вирішила поміняти квартиру на половину будинку. Від попередніх господарів дізналася, що документально будинок не розділений, і що проблем у поділі не буде. Вони платили завжди бульше за 14/25, а [PERSON] за 11/25. Паркана ніколи між ділянками не було, тільки з вулиці. В подальшому в судовому порядку будинок було поділено. Однак землі у позивача набагато менше ніж у [PERSON] Тільки після судових тяжб [PERSON] поставив паркан між ділянками. Експерт [PERSON] в судовому засіданні 27.06.2019, надав наступні пояснення по справі. Відсутність підпису експерта в додатковій судовій земельно-технічній експертизі №10/2016 від 30.06.2016 в абзаці «експерт попереджений про кримінальну відповідальність по ст.384, 385 КК України», ніяким чином не вплинуло на результати висновків. Виснокок експерта вважається чинним в момент його складання та підписання. Після підписання та складання висновку не допускається внесення змін або виправлень у висновок. При складнні додаткової судової земельно-технічної експертизи №10/2016 від 30.06.2016, були враховані інтереси [PERSON] , виділена земельні ділянка для повноцінного проїзду до гаражу, земельна ділянка для проходу до водопроводу [PERSON] також була виділена. Питання щодо місця розташування вигрібної ями та місця переносу туалету на земельній ділянці [PERSON] , та питання щодо виділу земельної ділянки для обслуговування газовопроводу, експертом не розглядалося. Експетру не надавалася документація щодо належності газопроводу. В таких випадках встановлюється земельний сервітут. Питання щодо земельного сервітуту не входить в компетенцію експерта. Для проведення експертизи експерту були надані матеріали цивільної справи №328/2708/15-ц, матеріали інвентарної справи на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . При проведенні експертизи експерт користeвався матеріалами, наданими ліцензійними організаціями, копіями технічних паспортів на будинок [ADDRESS] і № [ADDRESS] [NUMBER] . Дослідження проводилося на підставі фотозйомок на місцевості, і розмірів земельної ділянки на місці. Матеріали інвентарної справи експертом до уваги не бралися. Експерт [PERSON] в судовому засіданні 22.10.2019, надав наступні пояснення по справі. Ним була проведена саме додаткова експертиза по справі. При проведені експертизи експерт брав технічні дані з експертизи [PERSON] Експертом був запропонований варіант порядку користування земельною ділянкою з урахуванням її фактичного використання на площі 1000 кв.м., що відповідає нормативній площі дозволеній законодавством за функціональним призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Поділ був здійснений відповідно до часток в будинку. Порядок користування рештою площі земельної ділянки, що була призначена не для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, а для ведення особистого селянського господарства, експертом не розроблявся, оскільки дана решта площі потребує розробки проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою з визначенням функціонального призначення земельної ділянки з встановленням її площі, меж та визначеними правами у відповідності до чинного законодавства. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, експертів, дослідивши інвентарну справу в оригіналі, матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за договором міни від 22.03.2001, посвідченим державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори, [PERSON] . (до шлюбу прізвище [PERSON] ) на праві власності належить 14/25 частин жилого будинку [ADDRESS] . В договорі міни від 22.03.2001 вказується про те, що 14/25 частин жилого будинку і надвірних будівель розташовані на земельній ділянці розміром 1864 кв.м. Інші 11/25 частин жилого будинку і надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] належать на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.1984. Відповіно до правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу від 17.07.1984 [PERSON] купив 22/50 частин жилого будинку, що знаходяться на земельній ділянці 1833,3 кв.м. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 05.03.2015, додатковим рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 23.07.2015 жилий будинок і надвірні споруди, розташовані по [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] розділено в натурі відповідно до фактичного користування, що склався між сторонами, а саме: співвласнику [PERSON] і на належні їй 14/25 часток вказаного житлового будинку і надвірних споруд виділено в натурі наступні приміщення в житловому будинку літ. «А-1»: приміщення 1-1 (6,9 кв.м), приміщення 1-2 (6,0 кв.м), приміщення 1-3 (16,1 кв.м), приміщення 1-4 (5,0 кв.м), приміщення 1-5 (9.0 кв.м), а також надвірні будівлі та споруди: літня кухня літера Б, гараж літера В, погріб з шийкою літера Д, вбиральня літера Е, 1/2 колодязя літера Ж, 1/2 водопроводу літера Л, яма вигрібна літера М, огорожа №3, ворота №4, 1/2 хвіртки №6 (зафарбовані на плані в жовтий колір). співвласнику домоволодіння [PERSON] на належні йому 11/25 часток житлового будинку і надвірних споруд виділити в натурі житловому будинку літера «А-1»: приміщення 2-1 (6,8 кв.м), приміщення 2-2 (7,7 кв.м), приміщення 2-3 (11,2 кв.м), приміщення 2-4 (8,4 кв.м), приміщення 2-5 (7,0 кв.м), приміщення 2-6 (6,4 кв.), а також наступні будівлі та споруди: вбиральня літера 1, 1/2 колодязя літера Ж, водопровід літера К, 1/2 водопроводу літера Л, гараж літера Г, погреб під гаражем літера Г, огорожі №№1,5, 7,8,9,10,11,12, ворота № [NUMBER] , 1/2 хвіртки №6 (зафарбовані на плані в зелений колір). Виділеній в натурі частині житлового будинку, що належить [PERSON] , рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради №101 від 23.04.2015 присвоєно поштова адреса [ADDRESS] № [ADDRESS] . 09.06.2015 [PERSON] видано свідоцтво про право власності на цілу частину житлового будинку загальною площею 43 кв.м. за адресою: [ADDRESS] та проведено реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить свідоцтво про право власності №38805399 від 09.06.2015, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №38805495 від 09.06.2015, видані реєстраційною службою Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області. Згідно з відомостями інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 43 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , а за [PERSON] на 22/50 частини житлового будинку, загальною площею 89,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Згідно з рішенням виконкому Токмацької міської ради від 21.02.2001 за №48 загальний розмір земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] становить [ADDRESS] кв.м. В такому розмірі земельна ділянка виділялася [PERSON] та [PERSON] , яка згодом перейшла до [PERSON] . За вказаною адресою в фактичному користуванні [PERSON] та [PERSON] знаходиться земельна ділянка для обслуговування будинку та господарських споруд розміром 0,1000 га (1000 кв.м.), та земельна ділянка загальним розміром 0,089 га (890 квм.) для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS] . Відповідно до державного акту на право власності на земельні ділянки серія ЯГ № 709409 від 02.07.2007, виданого на ім`я [PERSON] , серія [NUMBER] від 03.04.2007, виданого на ім`я [PERSON] та серія [NUMBER] від 03.04.2007, які втратили чинність, згідно з рішеннями Токмацького районного суду № 328/842/13-ц від 17.05.2013 та № 328/3475/13-ц від 03.12.2013, загальна площа земельної ділянки по [ADDRESS] , становить 0,1890 га. На теперішній час спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності, сторони не є суб`єктами права власності на дану земельну ділянку у зв`язку зі скасуванням вищевказаних державних актів. Згідно з відповіддю виконавчого комітету Токмацької міської ради №Д-245 від 05.05.2016, територія по вулиці К [ADDRESS] , [ADDRESS] Токмак, яка обслуговує житловий будинок (поштові адреси: К. [ADDRESS] [PERSON] , [ADDRESS] , 26/1) складається з трьох земельних ділянок, кадастровий номер 2311000000:01:016:0077, 2311000000:01:016:0076, 2311000000:01:016:0075, загальна площа яких становить 0,1890 га. Враховуючи сформованість земельних ділянок, існування їх як об`єкта цивільних правовідносин, вважають, що відсутність підпису [PERSON] в акті визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, не впливає на зміну контуру вказаних земельних ділянок та зміну їх загального розміру. Вказані обставини справи сторонами в судовому засіданні не заперечувалися. З часу набуття позивачем [PERSON] права власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами та до жовтня 2012 року фактичний порядок користування земельною ділянкою між сторонами визнавався та не оспорювався. Потім між ними почалися суперечки з приводу поділу житлового будинку та порядку користування земельною ділянкою, були оспорені державні акти на право власності на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та для ведення особистого селянського господарства. В судовому засіданні знайшли підтвердження доводи [PERSON] щодо існуючого фактичного порядку користування сторонами землею, відповідно до домовленості про порядок користування землею попередніми співвласниками будинку. При вирішенні питання про визначення порядку користування сторонами землею, суд приймає до уваги раніше визначений порядок користування землею попередніми співвласниками землі, виходячи з наступних фактичних обставин справи, які підтверджуються належними та допустимими доказами та положень діючого на час виникнення земельних відносин законодавства, а саме. На підставі договору купівлі - продажу від 23.03.1946 [PERSON] , який доводиться [PERSON] дідом, та [PERSON] . стали співвласниками житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого, [PERSON] придбав 2/3 частини домоволодіння, а [PERSON] 1/3 частину домоволодіння, що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.03.1946. Відповідно до акту бюро технічної інвентаризації від 22.01.1958 та акту Мелітопольського міжміського БТІ від 25.05.1966 між [PERSON] та [PERSON] було встановлено ідеальні частки співвласників даного жилого будинку: 9/10 часток за [PERSON] та 11/20 часток за [PERSON] . Також, [PERSON] та [PERSON] за взаємною згодою визначили порядок користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] 26. Згідно з генеральним планом (схемою) від 25.04.1946 за житловим будинком по [ADDRESS] , рахується земельна ділянка площею 3268 м.кв., яка знаходилася в користуванні [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Згідно з генеральним планом (схемою) від 12.12.1954 з наступними змінами, за житловим будинком по [ADDRESS] , рахується земельна ділянка площею 3907,30 м. кв., яка знаходилася в користуванні [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в рівних частинах. На підставі рішенням виконкому Токмацької міської ради депутатів №3 від 09.02.1957 за спільною заявою співвласників було внесено зміни до площі земельної ділянки по [ADDRESS] , у зв`язку з виділенням із ділянки [PERSON] 600 кв.м. гр. [PERSON] для будівництва індивідуального будинку. Таким чином, загальну площу землі зменшено до 3307,30 кв.м., де в користуванні [PERSON] залишилося 1953,65 кв.м., а в [PERSON] 1356,65 кв.м., про що свідчить запис від 16.03.1957 в генеральному плані (схема) від 12.12.1954, рішення виконкому В-Токмацької міської Ради депутатів № 3 від 09.02.1957. Згідно із записом від 31.05.1965 в генеральному плані (схема) від 12.12.1954 за спільною заявою співвласників було внесено зміни до площі земельної ділянки по [ADDRESS] , у зв`язку з виділенням із залишків земельної ділянки по [ADDRESS] . гр. [PERSON] для будівництва індивідуального будинку на підставі рішення виконкому Токмацької міської ради депутатів №382 від 29.10.1964. Таким чином загальну площу землі зменшено до 2733,30 кв.м., де в користуванні [PERSON] залишилося 1923,30 кв.м., а в [PERSON] 810 кв.м. Як вбачається з викопіювання із плану домоволодіння [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Токмацької міської ради депутатів №143 від 10.05.1979 змінено загальну площу земельною ділянки за даною адресою шляхом виділу з неї частини земельної ділянки для гр. [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] належну йому частину будинку успадкували його доньки [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про право на спадкування за законом від 27.06.1979. За час проживання співвласники будинку збільшили житлову площу шляхом добудови житлових кімнат, здійснили будівництво господарських споруд та будівель. У зв`язку з цим, 02.08.1979 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до Мелітопольського міжміського бюро технічної інвентаризації з заявою про перерахування часток по фактичному користуванню, про що складено акт та визначено ідеальні частки, де [PERSON] належить 56,6 % або 14/25 частки, [PERSON] та [PERSON] 43,4% або 11/25 частки, що підтверджується заявою до БТІ, актом від 02.08.1979, висновком Мелітопольского МБТІ від 02.08.1979 року. Після проведення перерахунку співвласники отримали свідоцтво про право особистої власності, відповідно до якого, [PERSON] та [PERSON] стали співвласниками 11\\25 частин жилого будинку, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 20.09.1979 року. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] встановили порядок користування житловим будинком з господарськими спорудами та будівлями та земельною ділянкою площею 1833,30 кв.м., шляхом подання спільної заяви до інвентарного бюро в 1979 році про перерахунок часток у домоволодінні. Встановивши порядок користування житловим будинком, вони визначили і порядок користування земельною ділянкою за даною адресою, не змінюючи ні площі, ні меж змельної ділянки, що існували на момент набуття ними права власності після смерті [PERSON] Після набуття права власності на 11/25 частин житлового будинку у 1984 році по теперішній [PERSON] користується земельною ділянкою, якою користувались попередні співвласники [PERSON] та [PERSON] 07.01.1982 року [PERSON] продав частину свого житлового будинку [PERSON] , що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі - продажу від 07.01.1982. В подальшому [PERSON] продав належну йому частку жилого будинку [PERSON] В 2001 році [PERSON] обміняв свою частину будинку на квартиру, яка належить [PERSON] З 2001 року по теперішній час [PERSON] користується частиною земельної ділянки, якою користувалися попередні співвласники [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Земельні ділянки сторін відокремні огорожею, що відображено в технічних паспортах на будинок, на фото таблиці та підтверджено показаннями допитаних в судовому засіданні свідків. Як встановлено в рішенні Токмаького районного суду Запорізької області у справі №328/166/14-ц від 11.03.2014, що в силу ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню, що [PERSON] огорожі у дворі та позад будинку не встановлював, вони встановлені ще з 1957 року. Лише огорожа позаду будинку була ним відновлена після того, як [PERSON] в листопаді 2013 року її зняла. Згідно з поясненнями свідків огорожі стояли ще задовго до того, як [PERSON] придбала частину вказаного будинку. Колишній співвласник частини будинку [PERSON] , частка якого перейшла за договором міни до [PERSON] , також користувався земельною ділянкою, якою користувався попередній власник. І саме тому, у 2006 році [PERSON] та [PERSON] була проведена приватизація земельних ділянок по їх фактичному використанню. На час укладення договору міни частини житлового будинку [PERSON] все влаштовувало. Тобто сторони користуються земельною ділянкою на тих умовах, що і попередні співвласники. В даному випадку спірні правовідносини урегульовані положеннями Земельного Кодексу УРСР, 1970 року та 1990 року, чинними на час придбання сторонами частин житлового будинку. Статтею 90 Земельного Кодексу УРСР, 1970 року, в редакції чинній на час набуття відповідачем [PERSON] права власності на свою частку в житловому будинку, визначався порядок користування земельними ділянками співвласниками індивідуальних житлових будинків, а саме те, що особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов`язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок. Аналогічно вирішувалось дане питання і нормами ЗК України 1990 року, в редакції чинній на час набуття позивачем [PERSON] права власності на свою частку в домоволодінні, зокрема відповідно до ст.42 ЗК громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди й земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, користуються та розпоряджаються ділянкою спільно. Порядок користування і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначається співвласниками цих будівель та земельної ділянки відповідно до розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю чи споруду. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку користування та розпорядження земельною ділянкою. Угода про такий порядок є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі. У п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Суд дійшов висновку, що угода про користування земельною ділянкою, яка була досягнута попередніми співвласниками будинку, є обов`язковою для наступних власників будинку і наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. На підставі ухвал Токмацького районного суду Запорізької області від 02.11.2015, від 01.06.2016, від 28.09.2016 у справі проведені експертом Тернових В.А. судова земельно-технічна експертиза від 15.04.2016 та додаткова судова земельно-технічна експертизи від 30.06.2016, експертом Дніпропетровського НДІСЕ Баляй О.Б. - додаткова судова земельно-технічна експертиза від 03.07.2017. Суд не приймає до уваги результати досліджень судової земельно-технічної експертизи від 15.04.2016 в частині запропонованих варіантів розподілу земельної ділянки до часток співвласників (11/25 та 14/25) як такі, що не відповідають положенням ЗК України, нормам ДБН 360-92**, так як експертом при встановлені порядку користування землею площею 1890 кв.м. відповідно до часток співвласників в житловому будинку та господарських будівлях і спорудах не було враховано, що частки співвласників 14/25 та 11/25 можуть розповсюджуватися лише на земельну ділянку за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, площа якої згідно з діючим законодавством в містах 0,10 га; в варіантах запропонованого користування землею не враховано можливість користування власниками належними їм будівлями та спорудами, їх обслуговування, проходу та проїзду. Висновок додаткової судової земельно-технічної експертизи від 30.06.2016 є недопустимим доказом як такий, що складений в порушення п.4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково- методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 №53/5, оскілький експерт не був належним чином попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків при складанні висновку. За висновком додаткової судової земельно-технічна експертизи від 03.07.2017 для усунення порушень п.3.25* ДБН 360-92 експертом запропонований варіант порядку користування земельною ділянкою з урахуванням її фактичного використання на площі 1000 кв.м., що відповідає нормативній площі дозволеній законодавством за функціональним призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, з визначенням ділянок спільного користування для доступу та можливості обслуговування будівель та споруд, які є у спільній власності хвіртка №6, колодязь літ. Ж та водопровід літ. Л. Оскільки будівля дворової вбиральні літ. І (власник [PERSON] ) значно віддалена від земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель та споруд, тому її розташування необхідно змінити звести нову, зокрема за гаражем літ. Г. З врахуванням забудови ділянки, що склалася тривалий час, для зручного користування будівлями та спорудами, належних власникам, з урахуванням фактичного користування прибудинковою територією і без здійснення надлишкових перебудов у домоволодінні, варіант порядку користування пропонується з незначним відступом від ідеальних часток, а саме: виділити [PERSON] частину земельної ділянки площею 424 кв.м. + 1/2 спільне користування (6,5 кв.м.) = 430,5 кв.м., що складає -10,8/25 приблизно 11/25 (на схемі позначено синім кольором). виділити [PERSON] частину земельної ділянки 563 кв.м. + 1/2 спільне користування (6,5 кв.м.) = 569,5 кв.м., що на 9,5 кв.м. більше від ідеальної (560 кв.м.) складає -14,2/25 приблизно 14/25 (на схемі позначено жовтим кольором). Для доступу та обслуговування водопроводу літ. Л та ділянку під колодязем літ. Ж виділити в спільне користування [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку загальною площею 13,0 кв. м. (на схемі позначена червоним кольором). При цьому, експерт зазначив, що встановлення зовнішніх меж ділянки та визначення її площі не входить до компетенції експертів. Тому на схемі земельної ділянки (додаток 1) її конфігурація (зовнішні межі) та площа умовно з позначенням основних прив`язок до існуючих будівель та споруд. При розрахунку оптимальної конфігурації ділянки площею 1000 кв.м. також враховувалась оптимальна відстань її межі від гаражу літ. Г для можливості здійснення маневру вїзду (виїзду) автомобілю як до гаражу, так і по дворовому проїзду. Порядок користування рештою площі земельної ділянки, що була призначена не для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, а для ведення особистого селянського господарства, експертом не розроблявся, оскільки дана решта площі потребує розробки проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою з визначенням функціонального призначення земельної ділянки з встановленням її площі, меж та визначеними правами у відповідності до чинного законодавства. Крім того, незалежно від наявного наявного правового статусу решти площі ділянки, що була призначена для ведення особистого селянського господарства та оскільки частки співвласників домоволодіння, виникають з прав власності на будівлі та споруди домоволодіння, у даному домоволодінні по [ADDRESS] частки співвласників 14/25 та 11/ [NUMBER] зазначені як частки в житловому будинку та надвірних спорудах, тому дані частки можуть розповсюджуватись лише на земельну ділянку за функціональним призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, площа якої згідно з діючого законодавства в містах не більше 0,10 га. Тому остаточний статус земельної мідянки площею 890 кв.м. може бути визначений проектом землеустрою (технічною документацією із землеустрою) з урахуванням утримання та використання тривалий час з наданням у власність чи оренду. З огляду на викладене, суд вважає, що встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 1000 кв.м. по [ADDRESS] відповідно до варіанту, визначеного додатковою судовою земельно-технічною експертизою від 03.07.2017, є доцільним і прийнятним для сторін, найбільше враховує інтереси як позивача, так і відповідача, відповідає фактичному порядку користування земельною ділянкою, що склався між сторонам, з незначним відступом від ідеальних часток. Позивач [PERSON] не подала суду доказів про те, що існуючий між сторонами фактичний порядок користування земельною ділянкою та запропонований експертом порядок користування земельною ділянкою в додатку №1 до висновку експертизи від 03.07.2017, ущемляє законні права її як співвласника, позбавляє її можливості належно користуватися своєю частиною будинку, чи фактично виключає її з числа користувачів спільної земельної ділянки, або ж суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам, не навела законних підстав для зміни існуючого порядку користування земельною ділянкою. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст.121 ЗК України визначено, що розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у містах складає не більше 0,10 гектара, а тому вимоги позивача [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 1890 кв.м. пропорційно частці у вартості житлового будинку та надвірних споруд суперечить нормам чинного земельного законодавства, з яких 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а 890 кв.м. мають інше цільове призначення для ведення особистого сільського господарства. Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що за фактичним користуванням земельної ділянки, що склався між попередніми співвласниками землі, а в подальшому і сторонами з моменту набуття права власності на частки житлового будинку, права позивача [PERSON] на користування землею не порушені, а тому передбачених законом підстав для визначення іншого порядку користування не вбачається. Тому, суд частково задовольняє зустрічний позов [PERSON] і визначає порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту, запропонованого експертом за висновком додаткової судової земельно-технічної експертизи від 03.07.2017, відповідно до якого: виділити [PERSON] частину земельної ділянки площею 424 кв.м. + 1/2 спільне користування (6,5 кв.м.) = 430,5 кв.м., що складає -10,8/25 приблизно 11/25 (на схемі позначено синім кольором). виділити [PERSON] частину земельної ділянки 563 кв.м. + 1/2 спільне користування (6,5 кв.м.) = 569,5 кв.м., що складає -14,2/25 приблизно 14/25 (на схемі позначено жовтим кольором). Для доступу та обслуговування водопроводу літ. Л та ділянку під колодязем літ. Ж виділити в спільне користування [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку загальною площею 13,0 кв. м. (на схемі позначена червоним кольором). В задоволенні вимог [PERSON] про виділення йому частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства відповідно до фактичного користування, слід відмовити через не конкретність та не доведеність позовної вимоги, адже відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у резолютивній частині рішення в такій справі суд залежно від її обставин повинен вказати розміри й межі тих ділянок, які має використовувати кожна зі сторін, і тих, які виділено для спільного користування, а також зазначити, як сторони мають проходити до будинку, будівель, споруд та на вулицю. [PERSON] не надано суду висновку спеціаліста, який би встановлював порядок користування земельною ділянкою відповідно до її фактичного користуванням. Судом не взято до уваги докази, подані [PERSON] під час слухання справи, з порушенням вимог ст.83 ЦПК україни. [PERSON] була подана заява про застосування наслідків спливу позовної давності, яка була підтримана ним та його представником в судовому засіданні. Суд відхиляє доводи відповідача щодо застосування строків позовної давності до спірних правовідносин. Згідно зі ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За вимогами ч. 1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За правилами ст. 256 ЦК України позовною давністю захищається цивільне право або інтерес, які порушені. Право, яке не порушене, позовною давністю не захищається. Положення про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватись лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення чи оспорювання іншою особою. Оскільки позивачем не доведено порушення права, то у задоволенні первісного позову слід відмовити за необґрунтованістю, а не у зв`язку із спливом позовної давності. Згідно зі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати за зустрічною позовною заявою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial