Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

До Цюрупинського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява подана представником [PERSON] до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». За позовною заявою позивач просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» страхове відшкодування в розмірі 13\~751,29 грн. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] шкоду повязану з втратою товарної вартості транспортного засобу в розмірі 26\~734, 18 грн. Позовна заява ґрунтується на тому, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини [PERSON], транспортний засіб позивача отримав пошкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], за шкоду заподіяну майну третіх осіб застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» у розмірі 50\~000,00 грн. За висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 26 від 10.03.2015 року зробленого на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 44\~437,38 грн., втрата товарної вартості транспортного засобу складає 26\~734,18 грн. Позивачем за власний рахунок здійснено відновлювальний ремонт транспортного засобу вартість якого становить 37\~953,00 грн. ПАТ «НАСК «Оранта» здійснено страхове відшкодування в розмірі 24\~201,71 грн. Оскільки, страхове відшкодування здійснено не в повному обсязі та втрата товарної вартості не підлягає відшкодуванню страхувальником позивач просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» різницю між вартістю проведеного ремонту та відшкодованою сумою, а з [PERSON], просить стягнути шкоду повязану з втратою товарної вартості автомобіля. В судовому засіданні 12.01.2016 року представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання 18.02.2016 року від представника позивач надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON], в судових засіданнях 12.01.2016 року, 18.02.2016 року позовні вимоги заявлені до неї визнала та просить розстрочити виконання судового рішення щодо стягнення з неї розміру втрати товарної вартості на певний строк, оскільки вона може сплачувати лише 150 грн., у місяць. Представник ПАТ «НАСК «Оранта», [PERSON], позовні вимоги не визнала, оскільки страхувальником здійснено страхове відшкодування у повному обсязі відповідно до заподіяної шкоди визначеної дослідженням № ВТ8555ВВ-12.03/5 від 12.03.2015 року, за актом виконаних робіт наданих позивачем його підписанти лише висловили наміри здійснити ремонт та виконати роботи, ремонт проведено не на спеціалізованому для даної моделі транспортного засобу підприємстві, акт виконаних робіт містить недоліки, а саме невірно зазначено марку транспортного засобу, місце проживання позивача та наданий чек за яким здійснено оплату проведеного ремонту не відповідає вимогам до первинного документу. В судовому засіданні 18.02.2016 року [PERSON], відмовилась від призначення судом експертизи у справі. За постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01.04.2015 року, яка набрала законної сили 14.04.2015 року, 26 лютого 2015 року по вул. Перекопській в м. Херсон, [PERSON], керуючи транспортним засобом «Фіат», державний номерний знак [NUMBER], порушила Правила дорожнього руху, виїхала на перехрестя на червоний сигнал світлофора, не надала переваги в русі транспортному засобу «Хундай», державний номерний знак «ВТ8555ВВ», який рухався по вул. З.Егерсег внаслідок чого транспортні засоби зіткнулися та отримали механічні пошкодження. [PERSON], визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. За копією полісу № АІ /1851133 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного 08.08.2014 року між [PERSON], та ПАТ «НАСК «Оранта» - строк його дії з 09.08.2014 року по 08.08.2015 року, забезпечений транспортний засіб FIAT ALBEA MAXI, номерний знак [NUMBER], розмір страхової суми за заподіяну шкоду майну третіх осіб становить 50\~000, 00 грн., розмір франшизи становить 0 (нуль) гривень. За копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду [PERSON] 27.02.2015 року повідомила ПАТ «НАСК «Оранта» про дату, місце та обставини ДТП, що сталося з вини [PERSON] За копією заяви про страхове відшкодування від 16.04.2015 року представник [PERSON], звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про страхове відшкодування. За копією заяви на видачу готівки № 199057290 [PERSON], 24.06.2015 року отримала страхове відшкодування у розмірі 24\~201,71 грн. За копією висновку № 26 експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу складеного 10.03.2015 року, субєктом оціночної діяльності [PERSON] (сертифікат № 16177/14 виданий 24.03.2014 року Фондом державного майна України зі строком дії з 24.03.2014 р. до 24.03.2017 р., за спеціалізацією оцінка колісних транспортних засобів) вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Hyudai Santa Fe 2,2 CRDi, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження в ДТП становить 44\~437, 38 грн., його ринкова вартість на момент пошкодження становить 927\~714,64 грн., вартість матеріального збитку становить 71\~171, 56 грн., в тому числі втрата товарної вартості становить 26\~734, 18 грн. За копією протоколу огляду транспортного засобу складеного субєктом оціночної діяльності [PERSON] 04.03.2015 року в присутності [PERSON], [PERSON], представника ПАТ «НАСК «Оранта» [PERSON] визначено характер та обєм пошкоджень транспортного засобу [PERSON] За копією протоколу огляду транспортного засобу складеного 04.03.2015 року представником ПАТ «НАСК «Оранта» [PERSON], в присутності [PERSON], [PERSON], визначено перелік пошкоджень транспортного засобу [PERSON] За зазначеними протоколами оглядів транспортного засобу [PERSON], характер та перелік пошкоджень співпадають. За копією дослідження № ВТ8555ВВ-12.03/5 складеного 12.03.2015 року ТОВ «Гарант АСІСТАНС», матеріальний збиток (вартість відновлювального ремонту) завданий власникові автомобіля Hyudai Santa Fe 2,2 CRDi, реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 24\~201,71 грн. За копією акту виконаних робіт № ZN-0005418 від 22.05.2015 року ФОП [PERSON], здійснив відновлювальний ремонт транспортного засобу Grant Santa Fe 2,2 CRDi, державний номер [NUMBER], 2014 року випуску, номер кузова [NUMBER] за замовленням [PERSON] Вартість робіт та запчастин становить 37\~953,00 грн. Транспортний засіб здано ФОП [PERSON], та прийнято [PERSON], яка погодилась з обсягом та вартістю робіт. За копією чека виданого 27.05.2015 року ФОП [PERSON], ним прийнято в оплату за ремонт авто 37\~953, 00 грн. За копією листа ФОП [PERSON], від 27.01.2016 року він дійсно здійснив ремонт автомобіля [PERSON], Hyudai Santa Fe, державний номерний знак [NUMBER], вартість ремонту та запасних частин склала 37\~953,00 грн., які відображені в акті виконаних робіт, розрахунок за актом виконаних робіт від отримав від [PERSON], 27.05.2015 року, що підтверджується виданим чеком. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, які завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 5, 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст. 28, 29, 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, повязана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу…У звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязанні з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством … Шкоду, повязану із втратою товарної вартості транспортного засобу страховик не відшкодовує. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності субєкта оціночної діяльності. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», субєктами оціночної діяльності є субєкти господарювання зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працюю хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат оціночної діяльності відповідно до цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджується Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розроблюються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядок його оформлення та рецензування встановлюється положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого Постановою КМ України № 1440 від 10.09.2003 року, неякісна (недостовірна оцінка) оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування; непрофесійна оцінка оцінка, проведена з порушенням кваліфікаційних вимог, що визначаються законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність; вихідні дані документи, в яких містяться характеристики обєкта оцінки; оціночна вартість вартість, яка визначається за встановленими алгоритмом та складом вихідних даних. Відповідно до п. 15, 16 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого Постановою КМ України № 1440 від 10.09.2003 року, методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості обєкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості обєкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціну продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. Відповідно до п. 41 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого Постановою КМ України № 1440 від 10.09.2003 року, під час застосування методу прямого відтворення або методу заміщення використовуються вихідні дані про обєкт оцінки, інформація про відтворення або заміщення обєкта оцінки чи подібного майна в сучасних цінах або середньостатистичні показники, які узагальнюють умови його відтворення або заміщення в сучасних цінах. Відповідно до п. 51, 52, 54, 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого Постановою КМ України № 1440 від 10.09.2003 року, незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: - укладення договору на проведення оцінки; - ознайомлення з обєктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; - ідентифікація обєкта оцінки та повязаних з ним прав…Оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела повязані з обєктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. Зібранні оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього … Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити опис та наліз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна… Суд при вирішенні справи вважає, що результати висновку № 26 експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу складеного 10.03.2015 року субєктом оціночної діяльності [PERSON], є достовірними, оскільки висновок надано субєктом оціночної діяльності, який має сертифікат субєкта оціночної діяльності, на момент надання висновку йому підтверджено кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз за спеціальністю визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу. Крім того, вказана особа безпосередньо здійснювала огляд пошкодженого транспортного засобу [PERSON], при наданні висновку використовувала Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», при визначенні вартості ремонтно-відновлювальних робіт врахувала нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт легкових автомобілів виробництва країн далекого зарубіжжя (за даними Херсонського регіонального відділення Союзу експертів Україні), вартість збирання/розбирання, ремонту/заміни, покраски/контроля здійснено відповідно до розрахунків програми «Audanet», що в свою чергу обґрунтовує отриманні результати. Щодо дослідження № ВТ8555ВВ-12.03/15 від 12.03.2015 року суд враховую відсутність даних щодо його складення субєктом оціночної діяльності, за дослідженням здійснювався попередній розрахунок вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, відсутні дані щодо застосування Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», при визначенні вартості ремонтно-відновлювальних робіт не відомо які дані для порівняння було взято при його складенні та за допомогою якої програми була вирахувана вартість відновлювального ремонту. Суд, також вважає, що допущенні неточності в акті виконаних робіт щодо марки транспортного засобу та зазначенням іншого району проживання позивача (замовника) не впливають на його достовірність, оскільки інші дані, які в ньому містяться дають змогу ідентифікувати замовником [PERSON]. Дані державного номеру транспортного засобу, номеру його кузову дає змогу стверджувати, що ремонт проведено саме пошкодженого транспортного засобу. Зазначення в акті слів транспортний засіб здав та з обсягом та вартістю робіт згоден, транспортний засіб прийняв, претензій до комплектності не маю свідчить, про виконання зазначених в акті робіт та запчастин, що використанні. Крім того, здійснення ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача та здійснення оплати цього ремонту позивачем, крім чека та акту виконання робіт підтверджується відповіддю на заяву надану 27.01.2016 року ФОП [PERSON], особою яка здійснювала ремонт та отримала кошти за його виконання. Також, відповідно до п. 2.2. «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, допускається при реалізації товарів за готівку складання чеків. Чек - виданий ФОП [PERSON], на ньому стоїть підпис цієї особи, чек містить дані за що здійснюється оплата та в якій сумі. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. У звязку з зазначеним, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено понесення витрат у сумі 37\~953, 00 грн., на відновлення свого порушеного права, розмір понесених витрат на ремонтно-відновлювальні роботи здійснені в межах визначених висновком № 26 експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу від 10.03.2015 року. Витрати повязанні з відновлювальним ремонтом транспортного засобу менше страхової суми, яку ПАТ «НАСК «Оранта» має обовязок оплатити за полісом від 08.08.2014 року. На підставі зазначеного стягненню з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь [PERSON] підлягає страхове відшкодування у розмірі 13\~751, 29 грн. Крім того, підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON], шкода повязана із втратою товарної вартості транспортного засобу у розмірі 26\~734, 18 грн., оскільки розмір цієї шкоди доведено позивачем та визнається [PERSON] Заява [PERSON], щодо розстрочення виконання рішення суду в такому порядку, щоб вона сплачувала в місяць не більше 150, 00 грн., задоволенню не підлягає, оскільки вказана розстрочка призведе до того, що відповідач буде сплачувати кошти протягом 178 місяців, що становитиме майже 15 років, що в свою чергу буде порушувати право відповідача на відшкодування заподіяних збитків, яке і так вже порушене та за захистом якого він звернувся до суду. Крім того, відсутність у відповідача майна, доходу, роботи на момент винесення судом рішення не може бути підставою, за яких виконання рішення необхідно розстрочити, оскільки ця обставина не є винятковою та такою з якою законодавство повязує необхідність розстрочення виконання рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У звязку з зазначеним сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів з урахуванням стягнених з кожного з ним сум.

Outcome: approved