Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користування земельною ділянкою (підїзною дорогою) шляхом визнання незаконним та скасування рішення 10 сесії шостого скликання [PERSON] сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 14.11.2011 та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2131га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 1822580301:01:002:0360, що розташована по вулиці Воронцова в селі Більковці Коростишівського району Житомирської області та належить [PERSON]. В обґрунтування позову вказує, що на підставі свідоцтва про спадщину вона є спадкоємицею [PERSON], своєї матері. Після смерті та оформлення спадкових прав позивач стала власником домоволодіння, яке розташоване по вулиці Воронцова, 54 в селі Більковці Коростишівського району Житомирської області. У 1993 році для ведення особистого підсобного господарства та для обслуговування вказаного житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), виходячи із площ ділянок, які були надані раніше, за рішенням 18 сесії 21 скликання [PERSON] сільської ради Коростишівського району «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок» було передано загалом земельну ділянку площею 0,63га (0,38га для ведення підсобного господарства та 0,25га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель) батькам позивача. Отже, з того часу за домоволодінням №54 по вулиці Воронцова в селі Більковці рахувалася земельна ділянка вказаним розміром. Коли позивач прийняла спадщину та оформила правовстановлюючі документи на будинок вирішила переоформити і земельні ділянки. Позивач звернулася до [PERSON] сільської ради для отримання нового рішення на приватизацію земельної ділянки. Рішенням [PERSON] сільської ради від 04.07.2016 позивачу було надано земельну ділянку у приватну власність, надано дозвіл на замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,60га, з них 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,35га для ведення особистого селянського господарства, після чого позивач звернулася до землевпорядної організації з метою проведення робіт із землеустрою. Під час проведення геодезичних робіт та обмірів земельних ділянок зясувалося, що частина земельної ділянки, яка закріплена за домоволодіння №54 площею 1,18м, через яку здійснюється проїзд до будинку, господарських будівель і споруд, присадибної земельної ділянки, городу та на якій розташовані ворота, огорожа, незаконно приватизовано відповідачем по справі [PERSON] Ця земельна ділянка є єдиним заїздом до господарства, іншим шляхом до нього не проїхати, а тому у позивача відсутня можливість використання земельної ділянки без одночасного використання для цього спірного проїзду. Позивач вказує, що державний акт на землю видано з порушенням законодавства. Рішенням [PERSON] ради народних депутатів «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок» від 07.10.1993 [PERSON] (чоловіку відповідача) було передано земельну ділянку площею 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,25га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Після його смерті [PERSON] звернулася до [PERSON] сільської ради відносно приватизації земельної ділянки в 2009 році. Під час складання технічної документації із землеустрою щодо приватизації земельної ділянки окружні межі ділянки із цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства були встановлені не відповідно до існуючого паркану, який відокремлював земельні ділянки по межі, яка історично склалася, проїзду, а окружна межа земельної ділянки з кадастровим номером 1822580301:01:002:0360 проходить по земельній ділянці, яка перебуває у користуванні позивача. Межу вказаної земельної ділянки в натурі на місцевості встановлено не було, а тому до часу звернення до проектної організації позивач не знала про порушення своїх прав. Під час складання документів із приватизації земельної ділянки відповідач не зверталася до позивача як до суміжного користувача з приводу погодження меж земельної ділянки. Також має місце нецільового використання земельної ділянки, оскільки земельний будинок розташований на земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до письмових заперечень представника третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області земельну ділянку відповідачу було надано у відповідності до чинного законодавства, межі погодженого з суміжними землекористувачами, про що свідчать підписи, а тому у задоволенні позову просить відмовити. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги просить задовольнити, також пояснила, що відповідач [PERSON] приватизувала 1 метр 20 сантиметрів без її відома, підробила підписи, на її проїзді стояла залізна труба, яку позивач викопала, паркан стояв від хати відповідача до старого хліва. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги просить задовольнити, пояснила, що спірна частина земельної ділянки на сьогодні є єдиним можливим заїздом до домогосподарства, після смерті чоловіка [PERSON] було виготовлено та зареєстровано право власності на земельні ділянки, проте в ДЗК з приводу державної реєстрації права відсутня. Відповідач [PERSON] до суміжного користувача не зверталася з приводу погодження меж земельної ділянки. Представника відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, пояснив, що право власності отримане на вказану земельну ділянку правомірно. Представника відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, у подальшому подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнає, просить задовольнити. Представник третьої особи у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, пояснила, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству, відповідачу [PERSON] дозвіл на приватизацію було надано правомірно, погодженого межі з суміжними землекористувачами, про що свідчать підписи у акті погодження. Відповідно до Акту від 18.11.2016 комісією у складі: сільського голови [PERSON], землевпорядника [PERSON], членів земельної комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON] проведено обстеження по питанню узгодженості розташування суміжних земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], у ході обстеження щодо розміщення та встановлення межових знаків суміжних земельних ділянок до взаємної згоди не дійшли, а тому було запропоновано вирішити питання у судовому порядку. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає в [INFO], позивач є її двоюрідною сестрою, заїзд здійснюється між двома хатами, є тільки один проїзд з дороги загального користування. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є дочкою відповідача, проїзд до земельної ділянки [PERSON] можливий. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проїзд до домогосподарства є. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на таке. Судом встановлено, що рішенням [PERSON] ради народних депутатів від 07.10.1993 «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок» було вирішено передати безоплатно у приватну власність земельні ділянки, що були раніше надані громадянам у межах населених пунктів в розмірах згідно з додатками №1,2,3, у тому числі: [PERSON] 0,30га для ведення особистого підсобного господарства, а також площею 0,25га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Після смерті [PERSON] [PERSON] подала 06.10.2011 заяву про розроблення технічної документації та виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, село Більковці, вулиця Воронцова. Рішенням [PERSON] сільської ради від 14.11.2011 [PERSON] було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на земельну ділянку площею 0,2131 в межах села Більковці по вулиці Воронцова для ведення особистого селянського господарства, передано земельну ділянку у власність та дозволено замовити державні акти на право власності на земельні ділянки. 18.10.20125 [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №766089, яка розміщується в селі Більковці Коростишівського району Житомирської області; акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №182250001003014. Відповідно до акту погодження меж землекористування [PERSON] з суміжними користувачами межі були погоджені з [PERSON] та [PERSON] 05.05.2016 [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої 03.12.2014 [PERSON], [INFO], яка складається з житлового будинку, що знаходиться в селі Більковці Коростишівського району Житомирської області по вулиці Воронцова, 54. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] сільською радою 19.09.2016, за адресою село Більківці, вулиця Воронцова, 54 згідно по господарської книги №9 за 2016-2023 роки, особовий рахунок №0423 рахується земельна ділянка площею 0,63га, яка належить [PERSON] Рішенням [PERSON] сільської ради від 04.07.2016 «Про передачу у приватну власність та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» було розглянуто заяву [PERSON] та надано їй у приватну власність, замовлено виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,60га, з них 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та 0,35га для ведення особистого селянського господарства в селі Більковці по вулиці Воронцова, 54. Відповідно до частини 1 статті 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси ( стаття 21 Цивільного кодексу України). Отже, обов'язковою умовою визнання акта недійсним у даному випадку є порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у зв'язку з прийняттям відповідного акта органом місцевого самоврядування. Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад. Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначені повноваження сільських, селищних та міських рад у галузі вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Дані питання вирішуються виключно на пленарних засіданнях. Таким чином, законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесії. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно вимог статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (частина 4 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України). У справі відсутні докази того, що при прийнятті рішення від 14.11.2011 [PERSON] сільською радою були допущені порушення, які б слугували підставою для скасування акту. Відповідно до вимог статті 50 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо відведення земельних ділянок включає, зокрема, акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою. При цьому акт про відновлення в натурі (на місцевості) та погодження зовнішньої межі земельної ділянки є основним документом в технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, після складання та підписання якого виключається спір між суміжними користувачами. Суд не приймає твердження позивача, що рішення та державний акт є незаконними та їх слід скасувати з підстав відсутності погодження меж з суміжним землекористувачем, оскільки відповідно до технічної документації межі погоджено з [PERSON] Оскільки судом не встановлено порушення прав позивача, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed