Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

До суду звернулося ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 53\~560,09 грн. за кредитним договором № б/н від 20.03.2009 року та судових витрат у сумі 1\~762 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач отримав кредит у розмірі 4\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Одночасно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором, тобто відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку із порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2018 року має заборгованість 53\~560,09 грн., яка складається з наступного: 3\~696,55 грн. заборгованість за кредитом; 46\~974,96 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 2\~538,58 грн. штраф (процентна складова). Ухвалою суду від 30.03.2018 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 27.04.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частина 3 ст. 211 ЦПК України передбачає, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У ч. 1 ст. 223 ЦПК України значиться, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 20.03.2009 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копією відповідної заяви. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно п. 1.1 Умов та правил надання банківських послуг ці Умови та правила надання банківських послуг визначають умови, на яких ПРИВАТБАНК (далі «Банк») пропонує клієнтам платіжні картки, а також інші банківські послуги, зазначені в Заяві та Памятці клієнта. Належним чином заповнена Заява підписується клієнтом і, таким чином, клієнт погоджується, що Заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає укладений договір про надання банківських послуг. Як вбачається з п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь-який час змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого банку. Таким чином, банк має право за власним рішенням встановлювати та змінювати кредитний ліміт. Згідно п. 6.5, п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У випадку невиконання зобовязань за договором, за вимогою банку клієнт повинен виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплаті винагороди банку. Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін поінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта. При цьому, згідно п. 6.3 Умов та правил надання банківських послуг, на позичальника покладено обовязок отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Отже, банк має право змінювати розмір відсотків, які нараховуються за користування кредитом та інші умови обслуговування рахунку. Як вбачається з п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Разом з тим, у заяві, підписаної відповідачем, значиться, що при порушенні позичальником термінів платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, у звязку з чим банк буде змушений звернутися до суду з позовом, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно п. 5.2 Умов та правил надання банківських послуг у випадках порушення власником чи довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у випадку овердрафта банк має право призупинити здійснення розрахунків по картці (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокове виконання боргових зобовязань в цілому чи у визначеній банком частці у випадку невиконання власником та/або довіреною особою клієнта своїх боргових зобовязань та інших зобовязань за цим договором. Із позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач порушив умови договору і станом на 28.02.2018 року має заборгованість 53\~560,09 грн., яка складається з наступного: 3\~696,55 грн. заборгованість за кредитом; 46\~974,96 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 2\~538,58 грн. штраф (процентна складова). Будь-яких заперечень щодо наявності та розміру заборгованості відповідачем суду не надано. Із вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України вбачається, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як вбачається із ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, як визначено ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка є видом забезпечення виконання зобов'язань та правовим наслідком порушення зобов'язання, про що зазначено в ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 611 ЦК України. Позивачем розмір заборгованості із пені та комісії визначено у позовній заяві разом у сумі 100 грн. В розрахунку заборгованості відповідні графи мають назви «ставка пені», «сума комісії та пені», «сума комісії та пені накопичувальним підсумком». У звязку з цим позивачем надано пояснення, що комісії за даним типом карт не передбачено, а в колонці «комісія та пеня» відображається тільки пеня, підставою для нарахування якої є вимоги ст.ст. 549, 611, 624 ЦК України та зміни до Тарифів, здійснених відповідно до внутрішніх наказів позивача, а саме: нарахування неустойки в розмірі 100 грн. у разі несплати щомісячного платежу на суму від 100 грн. другий місяць поспіль. Із розрахунку заборгованості та пояснень позивача вбачається, що відповідачу починаючи з 28.02.2018 року за колонкою «сума комісії та пені» нараховано 100 грн. Згідно ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України, виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК). Кредитним договором №б/н від 20.03.2009 року передбачено і пеню і штрафи за порушення строків всіх видів платежів передбачених договором, тобто, за одне і те ж порушення зобовязання передбачена подвійна відповідальність одного виду (неустойка). При цьому, в ст. 61 Конституції України встановлена конституційна заборона, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У правовій позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, зазначено, що пеня і штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і теж порушення. З огляду на встановлені обставини та викладені норми закону, суд дійшов до висновку, що в стягненні з відповідача на користь позивача штрафу слід відмовити, а в іншій частині позов слід задовольнити, тобто з відповідача на користь позивача слід стягнути 50\~771,51 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1\~670 грн. 20 коп.

Outcome: partial