overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

До суду з позовом до [PERSON] про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі звернувся представник Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного - Тринька І.В., в якому зазначив, що відповідно до наказу начальника Академії №23-КС від 28.07.2015 року [PERSON] зараховано на перший курс навчання до Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, наказом №177 [PERSON] зараховано до списків особового складу Академії та на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення - зі сніданку 04.08.2015 року. 03.08.2015 року між Міністерством оборони України в особі начальника Академії та солдатом [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, відповідач зобов`язався сумлінно виконувати вимоги статутів ЗС України, накази командирів та добровільно відшкодувати витрати пов`язанні з його утриманням у вищому навчальному закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. 03.04.2017 року курсантом [PERSON] було написано рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання та зобов`язання ним провести відшкодування вартості навчання. Наказом начальник Національної академії від 05.05.2017 року№111 [PERSON] виключено зі списків особового складу Національної академії та знято з усіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язання з його утриманням в національній академії в сумі 1791 грн. 86 коп., однак відповідач вказане зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі у розмірі 1791 грн. 86 коп. та витрати на сплату судового збору. Ухвалою від 14.02.2020 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду та постановлено справу розглядати у спрощеному позовному провадженні. Представник Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме на адресу за якою відповідач зареєстрований направлялась судова повістка та копія позовної заяви з додатками, які відповідач отримав, що відповідає вимогам ст. 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

До суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 5862,80 грн. звернувся [PERSON] посилаючись та те, що згідно виконавчого листа №2/759/4511/13 від 22 серпня 2013 року виданого Святошинським районним судом міста Києва було стягнуто з [PERSON] борг на користь [PERSON] в розмірі 5 221,94 грн. Згідно даного виконавчого листа 15.05.2014 року Відділом ДВС Фастівського МРУЮ було оголошено в розшук автомобіль Renault Kangoo, д.н.[NUMBER], а працівниками ДАІ автомобіль був вилучений та поміщений на спеціальний майданчик. Даний автомобіль позивачем був придбаний у [PERSON] на підставі довіреності від 10.03.2012, який у свою чергу придбав даний автомобіль у [PERSON] на підставі довіреності від 17.01.2012 р. У зв'язку з цим, щоб зняти арешт із свого автомобіля, позивач змушений був замість відповідача сплатити [PERSON] заборгованість, а також, виконавчий збір та банківські витрати на загальну суму 5862,80 грн., які тепер просить стягнути з відповідача. В судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, про що в матеріалах справи від відповідача є зворотнє повідомлення, від позивача надійшла до суду письмова заява з проханням розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи,вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №2/759/4511/13 від 22 серпня 2013 року виданого Святошинським районним судом міста Києва було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну та матеріальну шкоду у зв'язку з ДТП на загальну суму 5 221,94 грн. (а.с.9). Згідно даного виконавчого листа 15.05.2014 року постановою Відділу ДВС Фастівського МРУЮ було оголошено в розшук автомобіль Renault Kangoo, д.н.[NUMBER] (а.с.4). А згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25 вересня 2014 року працівниками ДАІ автомобіль був вилучений та поміщений на спеціальний майданчик в м.Біла Церква, вул.Молодіжна, 33 (а.с.5). Судом, також встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], даний автомобіль був зареєстрований в органах ДАІ та значиться на ім»я [PERSON].(а.с.8). Автомобіль Renault Kangoo, д.н.[NUMBER] [PERSON] придбав у [PERSON] на підставі довіреності посвідченої 10.03.2012 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Тимчуком В.О., реєстраційний №1070, який у свою чергу придбав даний автомобіль у [PERSON] на підставі довіреності посвідченої 17.01.2012 р. приватним нотаріусом Толстіковою О.М. реєстраційний №115 (а.с.6-7). У зв'язку з цим, щоб звільнити свій автомобіль з тимчасового затримання, [PERSON] змушений був замість відповідача сплатити [PERSON] заборгованість, а також, виконавчий збір та банківські витрати на загальну суму 5862,80 грн., що підтверджується розпискою (а.с.11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON], 1936р.н., який вказав, що являється основним квартиронаймачем кв. [ADDRESS], в якій проживають та зареєстровані відповідачі, але не впускають його до дому, тому позивач просив вселити його до кв. [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачі до суду не з'явились, судом вживались заходи щодо їх повідомлення про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду повідомлені не були. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач [PERSON], 1936р.н., 05.11.1967р. отримав ордер на кв. [ADDRESS] складом сім'ї на ч особи (а.с. 5). В цій квартирі, яка належить місцевим радам, зареєстровані позивач та відповідачі по справі [PERSON] - донька основного квартиронаймача, та [PERSON] - онук (а.с. 6). Позивач намагався потрапити до квартири, в чому йому було відмовлено, та [PERSON] звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою, на яку позивачу було рекомендовано звернутися до суду, оскільки вказаний факт не містить ознак кримінального правопорушення (а.с. 7, 8). Громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду - ч.1 ст. ЖК України; ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом - ч.4 цієї статті. Користування жилим приміщенням відповідно до ч.1 ст. 61 ЖК України - у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Виселення із займаного жилого приміщення за положеннями ч.1 ст.109 ЖК України допускається з підстав, установлених законом. Відповідно до ч.2 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. На підставі викладеного, з урахуванням того, що позивач має право на проживання в кв. [ADDRESS] а його виселення може бути здійснено тільки у порядок, визначений Законом, позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 551,20 грн. в рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням (а.с.3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], в цьому будинку зареєстрований [PERSON], який в будинку протягом тривалого часу, а саме з 16.09.2008 р. не проживає та його реєстрація перешкоджає позивачу вільно користуватися житловим приміщенням у відповідності до житлового законодавства України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не сповістив та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18.11.2013 р., яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.11.2013 р. (а.с.4-6). Відповідно до довідки про склад сімї наданої Олександрівською селищною адміністрацією Іллічівської міської ради Одеської області від 18.02.2014 р. за №656 в будинку [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON], який проживав за вказаною адресою з 13.02.2008 р. по 16.09.2008 р. (а.с.7). Згідно довідки №57/1-1419 від 14.02.2014 р., наданої Іллічівським МВ ГУМВС України в Одеській області, працівниками міліції в результаті оперативно розшукових заходів встановлено, що [PERSON] не проживає у вказаному житловому будинку з вересня 2008 року та його розшук припинений. Відповідно до ст. 163 ЖК України У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач не проживає за адресою своєї реєстрації понад встановленого законом строку, тобто понад шести місяців, суд дійшов висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON], [PERSON], залучена в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Рафалівська селищна рада Володимирецького району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS], Володимирецького району Рівненської області, що належав спадкодавцю на праві приватної власності. [PERSON] за життя залишив заповіт за яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого не складалось заповідав своєму синові [PERSON] Позивач несвоєчасно звернувся до Володимирецької ДНК, оскільки тривалий час перебував у відрядженнях по роботі. Тому й пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. А тому, звернувся до суду із позовом, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явився, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Просив надати йому трьохмісячний термін для прийняття спадщини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання з'явилися, заявлені вимоги визнали в повному обсязі. Представник залученої в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Рафалівської селищної ради Володимирецького району у судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідачів, дослідивши та оцінивши інші докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] року, [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть останнього, серія [NUMBER], виданого виконкомом Рафалівської селищної ради Володимирецького району 21.06.2013 року. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкомому Рафалівської селищної ради Володимирецького району, [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON] Згідно рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 05.09.2007 року, за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS], Володимирецького району Рівненської області. Із довідки виданої ТзОВ Кузнецовське налагоджувальне-монтажне підприємство «Електропівденмонтаж»№37 від 07.11.2014 року, вбачається, що [PERSON] з 01.08.2013 року по 20.12.2013 року перебував у відрядженні. Зі змісту частини 3 ст. 1272 ЦК України вбачається, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, суд рахує, що позов є підставним і обгрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Суд визначає позивачу додатковий трьохмісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, який обчислюється з часу набрання рішення законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося. З листопада 2013 року сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть. У судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву в якій позовні вимоги визнала та просила розглядати справу у її відсутність. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 03.02.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 19 (а.с.4). У сторін є спільна неповнолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.5). Обставин перешкоджаючих праву на подання позову про розірвання шлюбу, встановлених ст. 110 СК України, судом не виявлено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки, згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд може розірвати шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має суттєве значення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07.03.2006 року яке набрало законної сили, та витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.04.2006 року № витягу 10310934. 14.02.2007 року в спірному домоволодінні була зареєстрована для постійного мешкання невістка позивача [PERSON] [INFO], яка зареєструвала шлюб з його сином [PERSON] [INFO], у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, про що видане свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 25.11.2006 року та зроблено актовий запис № 485. З листопада 2009 року син позивача [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] постійно мешкають за адресою [ADDRESS] в домоволодінні яке було придбано для їх самостійного проживання, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 15.10.2009 року який було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 15.10.2006 року за номером 24354613 про що було також видано витяг про державну реєстрацію прав від 15.10.2006 року № витягу 24421070 від 11.11.2009 року. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] не проживає за місцем реєстрації по [ADDRESS] більше 4 років в зв'язку з переїздом на інше постійне місце мешкання. За цей час відповідач не несла ніяких витрат на утримання вказаного житла та оплату витрат житлово-комунальних послуг. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі за період її не проживання не існує. На момент розгляду даної позовної заяви, відповідач [PERSON] подала 31.12.2013 року до Харківського районного суду Харківської області позовну заяву про розірвання шлюбу з [PERSON]. Позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ППВСУ «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом в мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим, суд приймає визнання позову. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст.ст.11,88 ЦПК України, в межах заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 03 травня 2008 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Їх шлюбні відносини припинилися з 19 червня 2018 року, у зв'язку з тим, що вони не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних питань, а тому він просить суд розірвати їх шлюб. В судове засідання позивач не з'явився. До суду направив письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та не заперечує стосовно задоволення позову. За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу без участі сторін за наявними письмовими матеріалами справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 03 травня 2008 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, актовий запис № 02 від 03 травня 2008 року. Від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітня дитина: син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке вчинене Тишківською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області, актовий запис № 1 від 10 лютого 2005 року. В судовому засіданні з'ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 19 червня 2018 року. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність спільної неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них (дружини), що має істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідає фактичним взаєминам подружжя. Шлюб необхідно розірвати, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя суд не знаходить. Враховуючи викладене ,

Outcome: approved