Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], з посиланням на те, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 20 січня 1997 року, який зареєстровано Виконавчим комітетом Стрижавської сільської ради Ставищенського району Київської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони не зійшлися характерами, із-за чого виникали суперечки, які переростали у сварки. На даний час вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач просить розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~ Позивач в підготовче судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує. Справу просить розглядати у його відсутність, додатково пояснив, що близько останніх двох років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з відповідачем. Витрати по сплаті судового збору бере на себе (а.с. 26). Відповідач до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у її відсутність. Додатково вказала, що з позивачем вони близько двох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з нею (а.с. 27). Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши письмову заяву відповідача про визнання позову, перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено,\~що сторони\~уклали шлюб\~та зареєстрували\~його 20\~січня 1997 року у виконавчому комітеті Стрижавської сільської ради Ставищенського району Київської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], 16 лютого 2003. Відповідно до позовної заяви та письмової заяви відповідача сторони близько двох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з відповідачем. Вказані обставини підтверджуються: письмовими заявами сторін (а. с. 26, 27), свідоцтвом про шлюб (а.с. 10), копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 12) довідкою Стрижавської сільської ради від 13 вересня 2018 року № 231 (а.с. 13). Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві та встановлені в судовому засіданні, ту обставину, що позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, відповідач позовні вимоги визнає, про що подала відповідну заяву до суду, в якій також зазначила, що вони з позивачем близько двох років проживають окремо, спільне господарство не ведуть - суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що його спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам.

Outcome: approved