Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

До суду надійшов позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу в сумі 30077,76 грн. та витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 793,76грн. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 10.03.2016 року відповідач, керуючи автомобілем марки «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], скоїла дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) зі своєї вини, внаслідок якої позивачем було виплачено потерпілій стороні страхове відшкодування у розмірі 30077,76 грн. Представник позивача надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи та просила розглянути справу у її відсутність. . Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про місце, день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом установлено, що 10.03.2016р. сталося ДТП за участю автомобіля марки «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Опель Омега», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.03.2016р. винуватцем вказаної ДТП визнано [PERSON] Станом на час скоєння ДТП водій [PERSON] не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, МТСБУ на підставі наказу №4468 від 06.06.2016р., з урахуванням довідки №1 від 25.05.2016р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, виплатило [PERSON] страхове відшкодування, визначене висновком дослідження від 28.03.2016р., у розмірі 30077,76 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4613рв від 13.05.2016р. Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Деліктне зобов'язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов'язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов'язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов'язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року № 6-2004цс16, яка згідно зі ст.. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Відповідно до п. 34.4. ст. 34 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Згідно п. 41.4. ст.. 41 зазначеного Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Таким чином, витрати на послуги аварійних комісарів не входять до суми виплаченого позивачем страхового відшкодування, а є витратами, пов'язаними з господарською діяльністю МТСБУ. Отже підстави для їх відшкодування за рахунок відповідача в порядку підпункту 38.2.1. пункту 38.2. ст.. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відсутні. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 1558,86грн.

Outcome: partial