Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Заступник прокурора Херсонської області Кубатко К. звернувся з вказаним позовом, мотивуючи тим, що в 16 грудня 2008 року між Каїрською сільською радою та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, загальною площею 5,7467 га з розстроченням платежу на пять років пропорційними частками з урахуванням індексу інфляції на момент виплати коштів. Однак в порушення умов договору відповідачем вартість земельної ділянки не сплачена та станом на 01 січня 2016 року за ним рахується заборгованість в розмірі 271\~433,17 грн., з якої 119\~051,60 грн. - основний борг, 95\~439,17 грн. - сума індексації з урахуванням індексу інфляції, 56\~942 грн. - пеня. За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідача на користь Каїрської сільської ради заборгованість за договором купівлі-продажу земельної ділянки в розмірі 271\~433,17грн., судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання представник Каїрської сільської ради не зявився оповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, а провадження у справі припинити. В подальшому в судове засідання повторно не зявився, оповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки та їх поважність суд не повідомив. 03 червня 2016 року відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких зазначив наступне. Оскільки сторонами в договорі купівлі-продажу земельної ділянки є фізична особа-підприємець та сільська рада, тому вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того вказує на те, що проведений розрахунок заборгованості сільською радою не відповідає дійсності, оскільки ним, окрім зазначених в розрахунку сум в 2013 році було сплачено 40\~000 грн., тому залишок за основним боргом складає 72\~651 грн. (595\~258,22 грн. (ціна земельної ділянки) 482\~607,02 грн. 40\~000 грн.). У звязку з чим вважає, що інфляційні втрати повинні розраховуватися наступним чином: за 2013 рік інфляція 1,1% - 72651 Х 1,1/100=799,16 грн.; за 2014 рік інфляція 16 % - 72651 Х 16/100 = 11\~654,16 грн.; за 2016 рік інфляція 37 % - 72\~651 Х 37/100 = 26\~880,87 грн. Таким чином загальна сума інфляційних втрат складають 38\~532 грн. та 34\~747 грн. подвійна ставка НБУ. Враховуючи наведене, просив суд позовну заяву залишити без задоволення, а провадження у справі припинити. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 14, 41 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується зокрема, громадянами, виключно відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності на землю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.11, ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 655\~ЦПК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Судом встановлено, що 16 грудня 2008 року між Каїрською сільською радою та приватним підприємцем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначенні, який посвідчений приватним нотаріусом Каховського нотаріального округу [PERSON], відповідно до умов якого сільська рада зобовязалася на підставі рішення № 180 від 12 грудня 2008 року Каїрської сільської ради та розпорядження голови Горностаївської районної державної адміністрації передати за пату, а відповідач приймає у власність і оплачує земельну ділянку площею 5,7467 га, з усіма обтяженнями, сервітутами, згідно кадастрового плану земельної ділянки, що додається, розташовану на території Каїрської сільської ради за адресою: Херсонська область, Горностаївський район. с. Каїри, вул. Горностаївська, 1 «в», кадастровий номер 6522682500:05:016:0001 (а.с. 8 10). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 3 ст.\~10, ч. 1 ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 179 ЦПК України\~предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення в судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Ст. 42 Конституції України передбачає право кожної людини займатися підприємницькою діяльністю, яка не заборонена законом. Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 ГК України). Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Як вбачається з наданої інформації з реєстру щодо фізичної особи-підприємця [PERSON], 05 серпня 2014 року здійснено запис за № 25000060008003210 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем. Отже, вказаний спір виник у звязку з здійсненням відповідачем підприємницької діяльності, проте на час звернення позивача до суду [PERSON], як фізична особа-підприємець не зареєстрований, тому доводи відповідача, що містяться в письмових запереченнях про те, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, не ґрунтується на законі, спростовані дослідженими під час розгляду справи доказами, тому не приймається судом. Відповідно до п. 2.1, п. 2.2 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 грудня 2008 року (далі договір), вартість земельної ділянки несільськогосподарського призначення, згідно звіту про експертну грошову оцінку становить 595\~258 грн., що і складає ціну за договором, яка сплачується з розстроченням платежу терміном на пять років пропорційними частками з урахуванням індексу інфляції на момент виплати коштів. Щорічна виплата коштів проводиться щокварталу до першого числа місяця наступного за звітним. Згідно до п. 3.1.1 договору покупець зобовязався сплатити вартість земельної ділянки в строк і розміром, що передбачені Розділом 2 цього договору. Рішенням господарського суду Херсонської області від 16 травня 2013 року позов прокурора Горностаївського району задоволено, стягнуто з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь Каїрської сільської ради заборгованість в сумі 53\~204,25 грн., пеню в сумі 7\~036,15 грн., інфляційні в сумі 65\~211,82 грн. (а.с. 20 24). Так, судовим рішенням встановлено, що [PERSON] не дотримався вимог закону та п. 2.2 договору і не забезпечив сплату передбачених договором платежів, внаслідок чого у нього перед сільською радою виникла заборгованість в сумі 53\~204,25 грн. Вказані обставин відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Згідно довідки виданої Каїрською сільською радою від 06 червня 2016 року, [PERSON] на виконання умов укладеного договору сплатив в 2009 рік 119051,60 грн.; в 2010 році 119051,60 грн.; в 2011 році 119051,60 грн.; в 2012 році 125\~452,22 грн.; в 2014 році 40\~000 грн. (а.с. 49). Отже, суму несплаченої за умовами договору вартості земельної ділянки становить 72\~650,98 грн. (вартість земельної ділянки 595\~258 грн. 522\~607,02 грн. сума сплачених платежів з 2009 року по 2014 рік). Як слідує зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Враховуючи вищенаведене, а також те що в письмових запереченнях відповідач не заперечував проти наявності заборгованості в розмірі 72\~650,98 грн., суд вбачає, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобовязання щодо сплати вартості земельної ділянки, а саме в порушення п. 2.2 договору не в повному обсязі сплатив платіж передбачений умовами договору. За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, однак в розмірі 72\~650,98 грн., підтверджені належними доказами та не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення штрафних санкцій суд зазначає наступне. Згідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі порушення терміну оплати за земельну ділянку, передбаченого розділом 2 даного договору покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми заборгованості, за кожен день прострочення (п. 4.2 договору). Враховуючи ту обставину, що в наданому сільською радою розрахунку розміру пені взято суму заборгованості у розмірі 79\~051,60 грн., що не відповідає встановленим обставина у справі під час розгляду справи, а відповідачем не наведено детального розрахунку в своїх письмових запереченнях, суд вважає за необхідне розрахувати пеню за договором відповідно до умов договору та встановленої суми заборгованості за договором в сумі 72\~650,98 грн. самостійно: - за період з 06 лютого 2015 року по 03 березня 2015 року пеня становить 2\~018,30 грн. (формула розрахунку 72\~650,98 грн. (заборгованість за договором) х 0,106849 (ставка НБУ в день) х 26 (кількість днів прострочення); - за період з 04 березня 2015 року по 27 серпня 2015 року пеня становить 21\~138,38 грн. (формула розрахунку 72\~650,98 грн. (заборгованість за договором) х 0,164383 (ставка НБУ в день) х 177 (кількість днів прострочення); - за період з 28 серпня 2015 року по 24 вересня 2015 року пеня становить 3\~009,51 грн. (формула розрахунку 72\~650,98 грн. (заборгованість за договором) х 0,147945 (ставка НБУ в день) х 28 (кількість днів прострочення); - за період з 25 вересня 2015 року по 01 січня 2016 року пеня становить 8\~582,77 грн. (формула розрахунку 72\~650,98 грн. (заборгованість за договором) х 0,120548 (ставка НБУ в день) х 98 (кількість днів прострочення), таким чином, загальний розмір за пенею становить 34\~748,99 грн. (2\~018,30 грн. + 21\~138,38 грн. + 3\~009,51 грн. + 8\~582,77 грн.). Відповідно до розясень п. 3.1, 7.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання. Згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий курєр». Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями\~17,\~18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь Каїрської сільської ради слід стягнути інфляційні нарахування на суму заборгованості за договором за період з 01 січня 2013 року до 31 грудня 2015 року (в межах заявлених позивачем позовних вимог). Розрахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом помноження суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості, тому надані сторонами розрахунку в частині нарахування індексу інфляції проведені з порушенням. За вказаних обставин, суд враховуючи рекомендації Верховного Суду України від 03 квітня 1997 року № 62-79р. проводить розрахунок індексу інфляції виходячи з розміру боргу за договором 72\~650,98 грн. та періоду з 01 січня 2013 року до 31 грудня 2015 року за формулою: - 72\~650,98 грн. (сума заборгованості) х 100,5% (річний індекс інфляції за 2013 рік) / 100 = 73014,24 грн. (сума з якої віднімається розмір боргу). За 2013 рік інфляційні втрати складають 363,26 грн. (73\~014,24 грн. 72\~650,98 грн.); - 72\~650,98 грн. (сума заборгованості) х 124,9% (річний індекс інфляції за 2014 рік) / 100 = 90743,57 грн. (сума з якої віднімається розмір боргу). За 2014 рік інфляційні втрати складають 18\~092,60 грн. (90743,57 грн. 72\~650,98 грн.); - 72\~650,98 грн. (сума заборгованості) х 143,3% (річний індекс інфляції за 2015 рік) / 100 = 104\~108,85 грн. (сума з якої віднімається розмір боргу). За 2015 рік інфляційні втрати складають 31\~457,87 грн. (104\~108,85 грн. 72\~650,98 грн.). Таким чином, до сплати на користь сільської ради належить сума інфляційних втрат за весь час простроченняв розмірі 49\~913,73 грн. Згідно до вимог ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В пункті 36 розясень, які містяться в Постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року зазначено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову ( частина 1\~статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Як свідчать матеріали справи при подачі вказаної позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в сумі 4\~071,50 грн. ( а.с. 7). Таким чином, вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права свідчать про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь сільської ради заборгованості за договором, а також у звязку з невиконанням ним передбаченого договором зобовязання пені та інфляційних втрат,та понесених і підтвердженних судових витрати по справі пропорційно до задоволених вимог в сумі 2\~359,84 грн.

Outcome: partial