Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Заявник 28.03.2017 року звернулась до суду із заявою, у якій просить визнати свою дочку [PERSON], [INFO], недієздатною вказуючи, що остання внаслідок психічної хвороби не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та призначення над ним опіки. Обґрунтовуючи заяву зазначила, що [PERSON] є інвалідом з дитинства, у зв'язку з психічним захворюванням. Через свою хворобу [PERSON] не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними і потребує постійного догляду та опіки, проходила лікування у Київській міській психоневрологічній лікарні №2. У судове засідання заявник не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її особистої участі, вимоги заяви підтримала, просила визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився проте надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви і просив розглянути справу у його відсутність. Представник заінтересованої особи Дарницький дитячий будинок - інтернатв судове засідання не з'явився проте надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви і просив розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка м.Києва, є інвалідом першої групи з дитинства, згідно довідки до акта огляду МСЕК (а.с.11). Згідно подання №101-5843/02 органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 20.06.2017 року у разі визнання [PERSON] недієздатною, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити її опікуном мати [PERSON] Як вбачається з акту судово-психіатричного експерта №293 від 15.05.2017 року [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляду помірної розумової відсталості (згідно з МКХ-10, шифр F71). За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує встановлення над нею опіки (а.с.28-29). Частиною першою статті 41 Цивільного кодексу України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до частини першої статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. А згідно з частиною четвертою статті 63 цього Кодексу опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особливих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч.5 ст.63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або декількох опікунів чи піклувальників. Частиною 4 статті 63 цього ж Кодексу передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження, видане 16.03.1999 року, актовий запис №266 (а.с.5). Зважаючи на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що внаслідок психічного розладу на який страждає [PERSON] та який істотно впливає на її усвідомлення значення своїх дій та керування ними, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки. На підставі ч.1 ст.240 ЦПК України судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави. З огляду на викладене,

Outcome: approved