Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Заявник 11 грудня 2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даною заявою (а.с.2-6). В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що її донька [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON]. 02 липня 2010 року заявник та [PERSON] уклали шлюб. Із цього часу [PERSON] та [PERSON] стали проживати однією сім'єю. Рядовий [PERSON] у травні 2014 року вибув на виконання бойових завдань у м. Маріуполь Донецької області для участі у антитерористичній операції з 07.05.2014 року. [INFO] [PERSON] помер. Заявник зазначає, що задля отримання виплати грошової компенсації після смерті чоловіка, необхідно встановити факт постійного проживання однією сім'єю її доньки та померлого чоловіка. Враховуючи викладене та посилаючись на обґрунтування своєї заяви, заявник просить суд встановити факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] із [PERSON], померлим [INFO], з 2010 року по день смерті, а саме: [INFO]. Заявник до суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі. Вимоги заяви підтримує та просить задовольнити у повному обсязі (а.с.42). Заінтересована особа - виконавчий комітет Дніпровської міської ради в особі свого представника - Романчук М.М., надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника, прийнявши рішення відповідно до чинного законодавства (а.с.43). У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Згідно роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами та доповненнями, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Кодексу про шлюб і сім'ю України, Сімейного кодексу України в редакції 2003 року, практику Верховного Суду України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що заявлені вимоги належать задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №55 (а.с.12). 02 липня 2010 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.13), у зв'язку із чим, [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] [PERSON] помер (а.с.14), виконуючи свій військовий обов'язок приймаючи участь у антитерористичній операції з 07 травня 2014 року (а.с.18,19). Із довідки №98 від 06.09.2018 року виданої ОСН «Квартальний комітет №5» Новокодацької районної у м. Дніпрі ради вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та проживав по день своєї смерті за адресою: [ADDRESS], разом із дружиною - [PERSON] та її дочкою - [PERSON], [INFO] (а.с.23). Рішенням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська №129 від 10.11.2014 року встановлено пенсію за особливі заслуги перед Україною [PERSON] (опікуну [PERSON].) та [PERSON] відповідно до вимог Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (а.с.17). Із наданих заявником доказів вбачається, що померлий [PERSON] приймав активну участь у вихованні [PERSON], [INFO], яка навчається у КЗО «Навчально-виховний комплекс №4 «середня загальноосвітня школа - дошкільний заклад (дитячий садок)» ДМР, та відвідує Спортивний клуб «Октавія» (а.с.20,22). У довідці Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у м. Дніпрі ради за №1565 від 18.09.2017 року зазначено, що [PERSON] перебуває на персоніфікованому обліку як член сім'ї померлого ветерана війни починаючи з 18.09.2017 року (а.с.21). Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Ст. 3 СК України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок). Крім того, згідно до положень ст. 315 ЦПК України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що встановлені судом обставини підтверджують юридичний факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] разом із [PERSON], померлим [INFO], починаючи із 2010 року по час його смерті, тобто до [INFO], у зв'язку з чим, вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховуючи положення ч.7 ст.294 ЦПК України, приходить висновку, що сплачений заявницею судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved