Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування вимог зазначив, що [INFO] померла його та відповідача бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді: земельного паю у землях колишнього КСП «Новознам'янське», село Новознам'янка Троїцького району Луганської області та виділена з земельного паю земельна ділянка площею 7,1212 га, розташована на території Новознам'янської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. Заповітом від 10.01.1993, посвідченим у Новознам'янській сільській раді Троїцького району Луганської області, запис у реєстрі № 2, [PERSON], заповідала все своє майно [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, а [PERSON] помер [INFO]. До цього часу спадщину не прийнято. Він та відповідач - онуки спадкодавця. Інших спадкоємців немає. При зверненні до нотаріальної контори з'ясувалося, що отримання свідоцтва про спадщину неможливо без правовстановлюючих документів - сертифікату про право власності на земельний пай, який було вилучено при виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку, в зв'язку з чим у нього відсутні належні підстави для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], актовий запис №06 від 29.05.2007 року (а.с. 5). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00020203618 від 23.05.2018, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить зміна її прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді: земельної частки (паю) розміром 10,33 умовних кадастрових га у землях колишнього КСП «Новознам'янське», село Новознам'янка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], який було зареєстровано за № 15 від 21.01.1997, та виділена з земельного паю земельна ділянка площею 7,1212 га, розташована на території Новознам'янської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] (а.с.13). Заповітом від 10.01.1993, посвідченим у Новознам'янській сільській раді Троїцького району Луганської області, запис у реєстрі № 2, [PERSON], заповідала все своє майно [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 28.02.2014 (а.с. 10). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 05.03.2003 (а.с. 11). Позивач зазначає, що він та відповідач - онуки спадкодавця [PERSON] Інших спадкоємців немає. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №52548172 від 10.07.2018, наданою Троїцькою державною нотаріальною конторою Луганської області, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа не заводилася. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого іншого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON], відмови від прийняття спадщини не вчиняв, інший спадкоємець позов визнав, а також те, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1274 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved