Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову зазначає, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2002 року. 30 жовтня 2012 року шлюб розірвано, з цього часу проживати стали окремо, спільного господарства не ведуть. Під час перебування з відповідачем в шлюбі, окрім іншого майна, було придбано квартиру [ADDRESS], на підставі договору купівлі продажу від 14.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. Просить суд, визнати за [PERSON], право власності на квартиру [ADDRESS] та припинити за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Позивач та її представник в судове засідання не прибули. Про слухання справи повідомлялись належним чином. Представник позивача - [PERSON] надав суду клопотання про слухання справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не прибув. Про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 27 грудня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис 1083. Прізвище позивачки після одруження змінено на «[PERSON]». 30 жовтня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В період шлюбу і до моменту фактичного припинення шлюбних відносин за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] придбано 14 липня 2004 року трикімнатну квартиру [ADDRESS], вартість якої становила 20062 грн. На даний час ринкова вартість квартири становить 670 000 грн. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 в пункті 23 абзац 2 визначено, що спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна, і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово- будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Після розлучення [PERSON] з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеної квартири. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно з ст.70 Сімейного кодексу України та ст.372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними. На підставі ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. В пункті 25 зазначено: «Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК ( 2947-14 ) щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК ( 435-15 ), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) тапопереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми». Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення суду про припинення за [PERSON] права власності на ? частину квартири [ADDRESS] та відповідно визнання права власності на спірну квартиру за [PERSON] призведе до істотної шкоди та інтересам співвласникам, а також суд враховує те, що позивачем не доведено, що спільне володіння та користування майном є неможливим. Відповідно до частини другої статті 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не внесено на депозитний рахунок суду, вартість частки квартири, яка належить відповідачу. Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Необхідно визнати за [PERSON] та [PERSON] по ? частині квартири [ADDRESS] Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір судовий збір в розмірі 3 350 грн. 00 коп. (1 відсоток від вартості 1/2 частина спірної квартири).

Outcome: partial