Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

До суду звернулася позивачка [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві позивачка вказує, що вона та відповідач 15.01.2010 року уклали шлюб у виконкомі Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актова запис №01. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], питання про виховання якого вирішено в добровільному порядку. Позивачка також зазначає в позові, що сімейне життя з відповідачем у неї не склалося, через те, що відповідач не бажав виконувати свої сімейні обовязки, постійно ініціював сварки в сімї. Вони припинили сімейні відносини і вона переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків в с.Петропавлівка вул.Східна, 26. Відповідач не намагався відновити їх відносини і не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Враховуючи вищезазначені обставини позивачка змушена звернутися до суду. В судове засідання позивачем надано заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить стягнути аліменти в розмірі 1500 грн, судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши заяву позивачки, матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 15.01.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 157577, виданого виконкомом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Від шлюбу у них народився син [PERSON], 31.01.2011 р.н, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 329931, виданого 14.02.2011 року виконкомом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 28. У вказаному свідоцтві в графі батько записано «Черкасс Олександр Вячеславович», відповідач по справі, в графі мати «Черкасс Людмила Вікторівна», позивачка по справі. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 18.09.2017року, складеного депутатом виборчого округу №23 Петропавлівської селищної ради, позивачка та її син проживають за адресою: [INFO], разом з матірю [PERSON] та бабусею [PERSON] Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.141 СК України, мати та батько мають рівні обов'язки щодо дітей та їх утриманню. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, позивачем були сплачені судові витрати, а саме, витрати на правову допомогу у розмірі 300 грн, які суд вважає слід відшкодувати на користь позивача стягнувши зазначені кошти з відповідача. Позивач надала суду документальне підтвердження витрат на правову допомогу квитанція до прибуткового кассового ордера без № від 18.09.2017 року на сумі 300 гривень. Відповідно до статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Пункт 2 частини 3 цієї статті передбачає, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Частина 1 статті 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно пункту 3 частини 1статті 5 Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року, який набрав чинності 1 листопада 2011 року зі змінами, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При вирішенні питання про розмір стягування аліментів, суд бере до уваги, що суду не відоме місце роботи відповідача та його середньомісячний дохід, чи має він на утриманні ще неповнолітніх дітей чи батьків похилого віку, стан його здоровя та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання однієї дитини в розмірі ? частини доходів відповідача, крім того, позивачка не обґрунтувала свою вимогу в частині стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: partial