Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Заявник [PERSON] 27.05.2019 року звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи її наступним. [INFO] помер її син [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою - [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить частина квартири за адресою - [ADDRESS] . Інші частини вказаної квартири належать [PERSON] та [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не склав. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , тому звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Наявко І.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина. Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки у визначений законом строк з заявою про прийняття спадщини вона не зверталася та не надано доказів спільного проживання зі спадкодавцем. Їй запропоновано звернутися до суду щодо встановлення факту прийняття спадщини шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини або поновлення строку для прийняття спадщини. Зазначає, що постійно проживала з померлим сином [PERSON] , до дня його смерті, що підтверджується Актом про проживання № 39 від 18.02.2019 року та довідкою № 40 від 18.02.2019 року, виданими квартальним комітетом № 18, тому вважала, що прийняла фактично спадщину після смерті її сина. Враховуючи дані обставини, вона змушена звернутися до суду та просить суд встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2019 року по справі відкрито провадження. В судове засідання представник заявника не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на вимогах заяви наполягає у повному обсязі (а.с. 78). Від представника Нікопольської міської ради, Г.В. Лиховицької на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та прийняти рішення у відповідності до вимог діючого законодавства (а.с. 74). Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, Наявко І.М. до суду не з`явився, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення спрви чи про розгляд справи за його відсутності суду не надано. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер син заявника [PERSON] (а.с. 11-12). Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить частина квартири за адресою - [ADDRESS] ., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04.02.2002 року (а.с. 13). Також згідно зазначеного свідоцтва, Інші частини вказаної квартири порівно на праві спільної власності належать заявнику [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не склав. Заявник є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , тому звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Наявко І.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина. Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки у визначений законом строк з заявою про прийняття спадщини вона не зверталася та не надано доказів спільного проживання зі спадкодавцем. Їй запропоновано звернутися до суду щодо встановлення факту прийняття спадщини шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини або поновлення строку для прийняття спадщини (а.с. 10). В обґрунтування заяви заявник зазначала, що постійно проживала з померлим сином [PERSON] , до дня його смерті, тому вважала, що прийняла фактично спадщину після смерті її сина. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Статтею 1217 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У статті 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. У суду не викликає сумніву факт проживання позивача разом зі спадкодавцем, сином [PERSON] , на час відкриття спадщини, оскільки дані обставини підтверджуються Актом про проживання № 39 від 18.02.2019 року, складеним Квартальним комітетом № 18, згідно якого [PERSON] , [INFO] фактично постійно проживав за адресою - [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] з 19.01.2010 року по 12.04.2013 року до дня смерті (а.с. 7), підтверджуються довідкою Квартального комітету № 18 за № 40 від 18.02.2019 року, згідно якої померлий [PERSON] був зареєстрований за вищевказаною адресою станом на 12.04.2013 року (а.с.6). Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. На підставі ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому засіданні можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п.1ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України № 475/97-ВР від 17липня 1997 року, яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до положень ст.55 Конституції України,кожному гарантується судовий захист його праві свобод. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved