Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

До суду звернулась позивач з позовом про розірвання шлюбу, яка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02 листопада 2009 року у виконкомі Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу вчинено актовий запис за №11. Від шлюбу у сторін є 2 спільних малолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Спільне життя не склалося, оскільки у них несумісні характери, різні уявлення про сімейний устрій та про взаємовідносини подружжя в сім'ї. Відповідач протягом спільного проживання з позивачем систематично зловживав спиртними напоями та наркотичними засобами. В стані алкогольного або наркотичного сп'яніння відповідач чинив скандали, грубо ображав та принижував позивача, застосовував фізичне насильство по відношенню до позивача та дітей, погрожував фізичною розправою, трощив меблі, побутову техніку та дитячі речі, тощо. З приводу такої поведінки відповідача, позивач неодноразово зверталась до міліції. За таких умов подальше спільне проживання з відповідачем було нестерпним та небезпечним для позивача та спільних дітей, позивач декілька разів з дітьми була вимушена переховуватись у родичів та знайомих. На примирення та відновлення подружніх відносин позивач категорично не згодна. Враховуючи викладене позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, та стягнути з останнього судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась та подала заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність та щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, останній про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами 02 листопада 2009 року у виконкомі Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області сторони зареєстрували шлюб з відповідачем по даній справі, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу вчинено актовий запис за №11 (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис №3094 (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис (а.с. 7). Відповідно до листів Управління МВС України у Вінницькій області наявні звернення [PERSON] від 19.01.2015, 29.01.2015, 30.01.2015, 17.02.2015 та 06.03.2015 щодо конфліктів з чоловіком (а.с. 8-11). Згідно довідки про прийняття і реєстрацію заяви Вінницького міського відділу УМВС України у Вінницькій області заява про кримінальне правопорушення по факту погрози вбивством гр. [PERSON] прийнята та 08.03.2015 зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, реєстраційний №12015020010001453. Відповідно до витягу з кримінального провадження №12015020010001453, 08.03.2015 року приблизно о 07.30 год. [PERSON], [INFO], перебуваючи у дворі будинку [ADDRESS] тримаючи у руці ніж погрожував вбивством гр. [PERSON]; правова кваліфікація: ст. 129 ч. 1 КК України. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не муже бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що у сторін несумісні характери, різні уявлення про сімейний устрій та про взаємовідносини подружжя в сім'ї. Також з матеріалів справи вбачається, що громадянка [PERSON] неодноразово зверталась до органів внутрішніх справ з заявами про вчинення її чоловіком [PERSON] насильства в сім'ї. Крім того, відносно гр. [PERSON] відкрито кримінальне провадження по факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України (погроза вбивством) відносно своєї дружини [PERSON] Таким чином, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved