Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області із відповідним позовом звернулась позивача, яка в обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті залишилася неприйнятою спадщина - земельна частка (пай) у землях колишнього КСП «Знамя Октября», село Сиротине Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0087106. Виділена з земельного паю земельна ділянка, яка розташована на території Демино-Олександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 039228, виданим Троїцьким районним відділом земельних ресурсів 07.02.2003 вартістю 115698,98 грн. При виготовленні державного акту направо власності на земельну ділянку ріллі, відповідно до чинного на той час законодавства, оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) було вилучено, що позбавило її можливості прийняти земельний пай у спадщину. Спадкоємець першої черги за законом її мати - донька спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася. Інших спадкоємців немає. 28 листопада 2013 року вона звернулась до Троїцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу. У 2017-2018 роках органи місцевого самоврядування Троїцького району Луганської області почали повертати власникам або їх спадкоємцям оригінали та копії земельних сертифікатів. Вона отримала копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0087106. Де знаходиться оригінали правовстановлюючих документів їй не відомо. Без оригіналів правовстановлюючих документів вона не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності на зазначене вище спадкове майно. Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 03 квітня 2020 року відкрито провадження в даній справі. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. На позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з таких підстав. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №186 від 12.07.2013 року (а.с. 7). Факт родинних відносин між відповідачем та її померлою матір`ю підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.08.1979 (а.с. 16). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 13.08.1971, відповідач уклала шлюб з [PERSON] , про що свідчить зміна її прізвища (а.с. 17). Факт родинних відносин між позивачем та її матір`ю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.09.2014 (повторне) (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.09.2014, позивач уклала шлюб з [PERSON] , про що свідчить зміна її прізвища (а.с. 13). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0087106, [PERSON] належала земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Знамя Октября» с. Сиротине Троїцького району Луганської області (а.с. 8). З вказаної земельної частки (паю) виділена земельна ділянка, яка розташована на території Демино-Олександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 039228, виданим Троїцьким районним відділом земельних ресурсів 07.02.2003, яка належала [PERSON] (а.с. 9). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №60001234 від 14.04.2020, наданої Троїцької державною нотаріальною конторою Луганської області, після смерті [PERSON] , на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 28.11.2013, була заведена спадкова справа № 189/2013. Згідно заяви [PERSON] від 28.11.2013, остання вчинила заяву про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не встановлено (а.с. 28, 29, 30, 31, 32-33). Позивач зазначає, що оформити спадщину нотаріально після смерті своєї бабусі вона не має можливості, так як оригінали правовстановлюючих документів відсутні і на даний час у неї збереглися тільки їх копії, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року . Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, її права підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved