Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі права власності належала квартира, що розташована в [ADDRESS] , тобто по ј частині кожному. При цьому, правовстановлюючий документ на дане нерухоме майно було втрачено, залишилася лише його копія. [INFO] померла мати [PERSON] та дружина [PERSON] - [PERSON] . На момент смерті [PERSON] батько позивачів [PERSON] фактично прийняв спадщину у вигляді належної останній частини квартири. [INFO] [PERSON] помер. На даний час [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна після смерті їхнього батька [PERSON] . Однак, втрата оригіналу правовстановлюючого документу позбавляє позивачів можливості оформити спадщину у нотаріуса та зареєструвати на своє ім`я право власності на спірну квартиру, по Ѕ частині кожному. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на спірну квартиру, по Ѕ частині кожному. Позивачі у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Троїцька селищна рада Луганської області у судове засідання свого представника не направила, надала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Абзацом четвертим ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному надається право будь яким не забороненим законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то воно виникає з моменту проведення такої реєстрації. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень частини першої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом (частина четверта статті 182 Цивільного кодексу України, стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно згідно свідоцтва про право власності на житло від 26 вересня 1997 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі права власності належала квартира, що розташована в [ADDRESS] , тобто по ј частині кожному (а.с. 17-20). При цьому, правовстановлюючий документ на дане нерухоме майно було втрачено, залишилася лише його копія. 22 серпня 2007 року згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла мати [PERSON] та дружина [PERSON] - [PERSON] (а.с.12). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 13) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 14). Прізвище [PERSON] було змінено у наслідок укладення відповідного шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 15). На момент смерті [PERSON] батько позивачів [PERSON] фактично прийняв спадщину у вигляді належної останній частини квартири. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 16). Факт родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 21). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна після смерті їх батька [PERSON] . З огляду на вищезазначене, [PERSON] та [PERSON] , на підставі права власності належить по ј частині спірної квартири, та позивачі є спадкоємцями іншої Ѕ частини вказаної квартири після смерті їх батька, який фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини, тобто вказана квартира має належати позивачам на підставі права власності, по Ѕ частині кожному. Однак, втрата оригіналу правовстановлюючого документу позбавляє позивачів можливості оформити спадщину у нотаріуса та зареєструвати на своє ім`я право власності на спірну квартиру, по Ѕ частині кожному. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, оскільки позивачі мають право на прийняття спадщини після смерті їх батька відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, як спадкоємці за законом першої черги, однак з незалежних від них обставин не мають можливості оформити спадщину у встановленому законом порядку у нотаріуса, так як на даний час оригінал правовстановлюючого документу втрачено, що створює перешкоди у розпорядженні власністю позивачам, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивачі мають право на спірну квартиру, по Ѕ частині кожний, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 20, 328, 331, 391, 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved