Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

З 12 червня 1978 року по 14 жовтня 2003 року він працював на виробничому структурному підрозділі шахті «Сташкова», «ШПУ», «Дніпровська», «ДТЄК Павлоградвугілля», на різних посадах з повним робочим днем у шахті. Його звільнення було пов'язане з тим, що він більше не міг виконувати свої трудові обов'язки за станом здоров'я та був звільнений з роботи по ст.40 п.2 КЗпП України. Внаслідок роботи у відповідача понад 23 (двадцять три) роки він отримав захворювання: радикулопатія шийна і попереково-крижова з вираженими статико-динамічними порушеннями, нейроваскулярний синдром, нейродистрофія, двосторонній плечолопатковий періатрозу, деформуючий артроз ліктьових та колінних суглобів. Комісією встановлено, що захворювання є професійним з 09 жовтня 2003 року первинно. В зв'язку з професійними захворюваннями згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії йому було встановлено 55 (п'ятдесят п'ять) відсотків втрати працездатності. Фактично він є інвалідом третьої групи з обмеженням здійснювати повноцінно будь-які роботи. Група інвалідності встановлена з 09 жовтня 2003 року. Таким чином, існують підстави для відшкодування моральної шкоди. Переживання з приводу того, що він став інвалідом та з нових обставин життя до яких він змушений пристосовуватись, а саме: день розпочинається з того, що йому дуже важко звестися на ноги, біль в суглобах обмежує його рух, та не тільки рук і ніг, а тіла в цілому. В зв'язку із хворобою легень, йому важко дихати та не вистачає повітря, в осінь та зиму він часто хворіє. Постійний біль в суглобах, запалення суглобів унеможливлює здійснення будь-якої роботи та змушує його вживати постійно ліки. Обмеження рухів в шийному па п/крижовому відділах хребта з іррадіацією болю в кінцівки, відчуття затерпання, судоми в литкових м'язах та кистях рук, біль та терпкість в кистях. Зазначені дії взагалі, сковують його. Порушилося звичне для нього коло спілкування. Йому необхідно докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Стан здоров'я погіршувався з часом та він вимушений звертатися до лікарів. Він не може виконувати роботи пов'язані з фізичними навантаженнями. Внаслідок втрати професійної працездатності йому нанесена моральна шкода, оскільки: він втратив професійну працездатність, він став інвалідом ,не має можливості конкурувати на ринку праці. При укладенні трудового договору та протягом всього часу роботи на підприємстві, він дійсно був усвідомлений про шкідливі умови праці, але не повідомлений про можливість отримання групи інвалідності та визнання його інвалідом, та інші зміни мого життєвого статусу. Він постійно змушений вживати лікарські препарати, стан його здоров'я став незадовільним, у нього сильні болі в суглобах, щоночі доводиться виходити, щоб не порушувати сон близьких, в зв'язку з нестерпним кашлем, та в зв'язку з чим сон не є відпочинком, він декілька разів на ніч прокидається, або взагалі нестерпний кашель не дає змоги заснуть, все це примусило його змінити своє життя. З причини болів, обмежена можливість вільно рухатися, важко ходити та дихати. З причини болів в відділах хребта з іррадіацією болю в кінцівки, простріли, які супроводжують слабкість в ногах, унеможливлюється вільне пересування та порушується хода. Турбує скутість рухів рук. При тривалому знаходженні на ногах, відчувається слабкість, неможливо тривалий час тримати речі, з причини наявного порушення кровообігу в кінцівках, відчувається оніміння рук та наявні ознаки мерзлякуватості кистей, а також побіління пальців рук на холоді. Обмеження руху в плечових, ліктьових і колінних суглобах, зниження слуху, дзвін у вухах, підвищена втомлюваність, задиха при незначному фізичному навантаженні, запаморочення, мерехтіння мошок перед очима, що провокується різкими поворотами голови супроводжують його . Він став дратівливим, йому неможливо займатися домашніми справами, що потребують навіть незначних фізичних зусиль, він вимушений протягом дня відпочивати по декілька разів, він втратив впевненість у майбутньому, та відчуває депресивний стан. Вказані обставини, які наявні у нього, обумовлюють необхідність пристосовуватися та організовувати своє повсякденне життя по-новому й свідчать про заподіяну йому моральну шкоду. В судове засідання позивач не звернувся . В своїй заяві просить суд справу розглянути без його участі. Позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та дала пояснення по суті справи. Пояснила, що вимога позивача про виплату йому моральної шкоди є необґрунтованою, так як єдиним документом, що може підтвердити факт спричинення позивачеві моральної шкоди є висновок МСЕК про встановлення факту наявності моральної шкоди. Крім того, позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності. Просить суд у позові відмовити. А також відділення не може бути належним відповідачем по справі оскільки 20 березня 2007 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», яким були виключені статті Закону стосовно обов'язку відшкодування Фондом моральної шкоди, зокрема виключені частина третя ст.. 28 вказаного Закону та частина третя ст. 34 вказаного Закону, які безпосередньо передбачали обов'язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, на які посилається позивач, як на підставу задоволення його позовних вимог. Просить суд відмовити у задоволенні даного позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач дійсно знаходився у трудових відносинах з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» , працював на шахта ім. Сташкова», що підтверджується трудовою книжкою позивача . Факт хронічного професійного захворювання підтверджується Актом розслідування професійного захворювання від 11.09.2003 року. Згідно довідки МСЕК від 16.12.2003 року позивачу було встановлено 55 % втрати професійної працездатності , безстроково. . Витягами з історії хвороби позивача підтверджується наявність втрати професійної працездатності та зазначається , що останній продовжує лікуватися і потребує подальшого курсу лікування . Тобто , даним документом підтверджується , що втрата професійної працездатності не пройшла без ускладнень і на протязі всього часу дає про себе знати , що позивач вже не відновить свій нормальний стан здоров'я . Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Сукупність наданих позивачем і досліджених судом доказів: трудова книжка позивача, акт розслідування хронічного професійного захворювання, виписки із амбулаторної картки позивача , довідка МСЕК , виписки із історії хвороби , заперечення представника відповідача, підтверджують факт завдання позивачу моральної шкоди. Суд не приймає до уваги довід представника відповідача про те , що для визнання факту завдання позивачу моральної шкоди необхідно висновок МСЕК про наявність заподіяння такої шкоди позивачу, оскільки такий висновок МСЕК необхідний у разі відсутності стійкої втрати працездатності, а позивачу завдана стійка втрата працездатності, наявність якої у зв'язку із професійним захворюванням МСЕК вперше встановлена16.12.2003 у розмірі 55 % , безстроково . Також суд вважає безпідставними доводами представника відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності на підставі ст. 233 КЗпП України . Адже , п.3 ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди , завданої каліцтвом , іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Аналогічної думку суд дійшов відносно доводів представника відповідача про те , що в діях відповідача не вбачаються ознаки протиправності , які є необхідною умовою при відшкодування моральної шкоди. Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, суд враховує всі вищезазначені конкретні обставини справи. Разом з тим , суд при визначенні розміру суми у відшкодування моральної шкоди враховує принципи розумності, виваженості і справедливості. Остання обставина вимагає зменшити розмір моральної шкоди яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки з 10000 грн. до 6000 грн., оскільки саме ця сума відповідає всім обставинам справи, а також вищезазначеним принципам . Відшкодування моральної шкоди, яке спричинено професійним захворюванням, раніше не отримував. Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial