Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Заступник прокурора Хмельницької області звернувся до суду із позовом в інтересах держави, в якому просить: визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.10.2017 року № 22-21522-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надання у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер [NUMBER] ) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Ялинівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області; Зобов`язати [PERSON] повернути на користь держави земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер [NUMBER] ), що розташована за межами населених пунктів Ялинівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області та стягнути судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] на час отримання земельної ділянки згідно наказу від 11.10.2017 року № 22-20128- СГ , уже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, при цьому він не повідомив орган влади, що вже раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизацію даного виду земельної ділянки, отримавши 2га земельної ділянки на території Адамівської сільської ради Віньковецького району, яку продав 21.07.2017року. В судовому засіданні прокурор вимоги підтримав, просить позов задоволити, надавши при цьому, обґрунтування підстав його представництва інтересів держави, не заперечує проти заочного вирішення справи. Представник головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Поліщук О.М. в судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити. [PERSON] , будучи повідомленим про розгляд справи 10.12.2018р., 02.04. 2019р. в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи за йоговідсутності, відзиву на позовну заяву не надав, і відповідно до змісту ст. 280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, який не повідомив причини неявки, не подав відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволення. Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до змісту ч. 3 і ч. 4 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Судом встановлено, що 17.10.2017 р. [PERSON] звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про відведення йому земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Ялинівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області із переданням йому її безоплатно у власність. Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.10.2017 року № 22-21522-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення. Змінити вид цільового призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01) на вид «для ведення особистого селянського господарства (01.03.)». Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 116981619 від 14.03.2018р.), підтверджується, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.10.2017р. № 22-21522-СГ отримав у приватну власність (право зареєстровано 08.12.2017) 2га земельної ділянки (кадастровий № [NUMBER] ) для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Ялинівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області. Отже, на час отримання спірної земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER] :11:005:0012) згідно наказу від 27.10.2017 № 22-21522-СГ, [PERSON] уже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, оскільки отримав таку (кадастровий № [NUMBER]) згідно наказу від 11.10.2017р. № 22- 20128-СГ, що суперечитьвимогам ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України та є підставою для визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.10.2017 року № 22-21522-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання 2га земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]) у власність [PERSON] і, відповідно, відсутні правові підстави для збереження цієї земельної ділянки за ним, та є підставою для витребування її на користь держави. Таке рішення відповідає рішенню постанови Верховного Суду України від 18.09.2013року у справі за № 6-92цс13, згідно якого, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України», від 02.11.2004 р. категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п. 54 рішення). Згідно з практикою ЄСПЛ (наприклад, рішення від 8 липня 1986 року в справі «Літгоу та інші проти Сполученого Королівства») одним із елементів дотримання принципу «пропорційності» при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації, тому покупець, у якого вилучається майно, не позбавлений можливості порушувати питання про відшкодування завданих збитків на підставі статті 661 ЦК України, яка встановлює, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Судовий збір між сторонами розподіляється відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved