Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Позовні вимоги Позивачка мотивувала тим, що вона є власником 2/3 квартири [ADDRESS] . У 2013 році вона зареєструвала у своїй квартирі своїх знайомих - Відповідачок по справі - [PERSON] , 1960 р.н. та [PERSON] , 1981 р.н. Відповідачки ніколи не проживали у квартирі [ADDRESS] , попросили зареєструвати їх, щоб мати зареєстроване місце проживання в Одесі для отримання необхідних їм документів, обіцяли знятися з реєстрації, одразу після того, як отримують документи. З того часу минуло вже 6 років, за які вони жодного дня не проживали у зазначеній квартирі, але вони так і не знялися з реєстрації місця проживання. На тепер Відповідач не проживають на території України, та місце їх знаходження Позивачці невідоме. Належних їм речей у квартирі немає. Реєстрація Відповідачів створює суттєві перешкоди для здійснення Позивачкою своїх прав як власника, адже Позивачка змушена сплачувати комунальні послуги за всіх осіб зареєстрованих в квартирі, які там по факту не проживають, а саме за Відповідачів по цій справі, вона не може продати зазначену квартиру, тому що у ній зареєстровані інші особи, що знижує інтерес до неї потенційних покупців. У зв`язку з чим [PERSON] просить усунити перешкоди у здійсненні нею права власності, шляхом позбавлення [PERSON] , 1960 р.н. та [PERSON] , 1981 р.н. права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 02.07.2019 року справу прийнято до провадження та ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 29.07.2019 року закрито підготовче засідання по цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті на 11.10.2019 року. В судове засідання 11.10.2019 року сторони по справі не з`явились, розгляд справи відкладено на 20.11.2019 року. У судове засідання 20.11.2019 року сторони по справі не з`явились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представником позивача надано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі неодноразово викликалися у судове засідання, проте в судове засідання не з`явились. Згідно з поштовими повідомленнями та актами про невручення, складеними кур`єрською службою, за адресою [ADDRESS] - не проживають. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Поштова кореспонденція, направлялась відповідачу на адресу її реєстрації, проте була повернута до суду з відміткою «про закінчення строків зберігання». Причини неявки відповідач суду не повідомила, жодних клопотань до суду не заявляла, заяв по суті справи не надала. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача [PERSON] (а.с.30), ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 25.11.2019 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , є власником 2/3 квартири [ADDRESS] , ще 1/3 квартири належить її доньці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18.05.2004 року посвідчено Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради (а.с. 8), свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.09.2013 року (а.с. 9) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10). Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї і реєстрації), виданої керівником житлово-експлуатаційної організації, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані з 03.04.2013р. : [PERSON] , 1958 р.н., [PERSON] , 1982 р.н., [PERSON] , 1960 р.н., [PERSON] , 1981 р.н. Відповідачки по справі на даний час фактично не мешкають у квартирі [ADDRESS] . Те що Відповідачки ніколи не проживали у квартирі [ADDRESS] підтверджують сусіди: [PERSON] (адреса [ADDRESS] ), [PERSON] (адреса [ADDRESS] ), [PERSON] (адреса [ADDRESS] ), [PERSON] (адреса [ADDRESS] ) відповідно до наданого до суду акту (а.с. 11). Згідно ст.150 ЖК України власник квартири має право розпоряджатись своєю власністю на свій розсуд а саме: Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Підстав для зберігання жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців (положення ст. 71 ЖК УРСР) судом не встановлено. Згідно зі ст. 386 ЦК України, Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Аналізуючи вищевказану статтю та факт реєстрації відповідачів по справі у квартирі де вони не проживають, можливо прийти до висновку, що Позивач по справі, яка є власником квартири [ADDRESS] , має підстави передбачати можливість порушення свого права власності відповідачами по справі шляхом заподіяння перешкод у користуванні та володінні вищевказаною квартирою. Відповідно до ст. 41 Конституції України «… кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. … Право приватної власності є непорушним.» У відповідності до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 № 207, Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже факт реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою створює позивачці перешкоди у реалізації її права власності в повному обсязі, яке передбачено законодавством, тобто заважають [PERSON] користуватися своєю квартирою на її розсуд. Суд прийшов до висновку, що [PERSON] є єдиним власником зазначеної квартири та особи, що в ній зареєстровані, не можуть чинити перешкоди у його власності відповідно до ст.ст. 16,391,386 ЦК України власник вправі звернутися досуду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved