Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із заявою про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення опікуна, мотивуючи свої вимоги тим, що її син [PERSON], [INFO], з дитинства є інвалідом І групи підгрупи «А» довічно, не здатний самостійно обслуговувати себе, усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та потребує стороннього догляду. Оскільки її син не здатний самостійно обслуговувати себе та потребує стороннього догляду, а вона є найближчим родичем сина, то заявник просить призначити над ним опіку, призначивши її опікуном. Заявник [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала, з мотивів викладених в заяві, та просила суд призначити її опікуном [PERSON]. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду від Лановецької міської ради Тернопільської області надійшла заява, в якій вони просять розгляд справи проводити у відсутності представника, заявлені вимоги підтримують і не заперечують щодо задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є мамою [PERSON], [INFO], який зареєстрований в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19 серпня 1996 року відділом РАГС Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 10 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області. Згідно довідки до акта огляду МСЕК та індивідуальної програми реабілітації інваліда №1071, які наявні в матеріалах справи, [PERSON], [INFO], є інвалідом І групи підгрупа «А» з дитинства довічно та потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №398 від 21.08.2014 року [PERSON] страждає аномалією розвитку у вигляді важкої розумової відсталості, ЗНМ І рівня. Вищевказаний розлад досягає степені недоумства і позбавляє підекспертного здатності розуміти значення своїх дій і керувати ними. Згідно ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, суд вважає, що [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS], слід визнати недієздатним, оскільки він по своєму психічному стану не може віддавати звіт своїм діям і керувати ними. Згідно п.2.4 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 р. N 34/166/131/88, опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.1 ст.60 ЦК України). Згідно з ч.3 ст.63 ЦК України фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Відповідно до ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відмовляючи в задоволенні заяви в частині призначення заявника опікуном, суд виходив з того, що орган опіки та піклування не подав до суду висновок щодо кандидатур опікунів, а в матеріалах справи відсутні та заявником не надані відомості про інших близьких членів сім'ї [PERSON], які могли б бути призначеними опікунами. На підставі наведеного та

Outcome: partial