Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] про визнання фізичної особи - [PERSON] безвісно відсутнім. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 06 травня 2019 року вищезазначену заяву залишено без руху. 08.05.2019 року заявник усунула недоліки зазначені в ухвалі Дзержинського міського суду Донецької області від 06 травня 2019 року та надала уточнену заяву про визнання фізичної особи - [PERSON] безвісно відсутнім. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] вказує, що з 26 серпня 2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який було розірвано рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 19.02.2019 року. В серпні 2015 року її колишній чоловік виїхав за межі України, відтоді зв`язки з ним відсутні, його місцезнаходження їй не відоме. [PERSON] намагалась розшукати свого чоловіка, але це їй не вдалося. Заявниця повідомляє, що визнати [PERSON] безвісно відсутнім їй необхідно для реєстрації їх спільної дитини [PERSON] за місцем її мешкання а також для оформлення статусу одинокої матері. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 22 травня 2019 року відкрито провадження у вищезазначеній справі та призначено справу до розгляду. Заявник в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у заяві та просила задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області в судовому засідання не заперечував проти задоволення заявлених вимог та просив ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Представник заінтересованої особи - Управління соціального захисту населення Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просить розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи - Відділу реєстрації місця проживання Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] Зазначила, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з дружиною та дитиною не проживає з 2015 року. Де перебуває [PERSON] їй не відомо. Дружина намагалась знайти свого чоловіка. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою заявника. Зазначила, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] , у них є спільна дитина Аліна 2010 року народження. [PERSON] не бачила вже багато років, приблизно з 2015 року. Де [PERSON] може перебувати їй не відомо. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи - Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, свідків, розглянувши заяву та додані матеріали до справи, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з таких підстав: Згідно п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до приписів ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Судом встановлено, що з 26.08.2009 року заявник [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був розірваний 19 лютого 2019 року рішенням Дзержинського міського суду Донецької області (а.с.28). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18 лютого 2010 року (а.с.24). З Акту №3870 про фактичне проживання (не проживання) особи від 24.04.2019 року засвідченого Зав. СРМП ВЦА м.Торецьк Донецької області [PERSON] . убачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає починаючи з 12 серпня 2015 року (а.с.8). Згідно з вимогами ч.1 ст.43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно доч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Отже, обов`язковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є відсутність відомостей про її місце перебування. У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Судом надіслано запити до відповідних організацій про надання відомостей щодо [PERSON] . Згідно відповіді вх.№01-04/669 від 27.05.2019 року Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 18.11.2008 по 18.11.2011 перебував на обліку та за нього відшкодовувалися витрати по тимчасовій непрацездатності внаслідок виробничих травм 19.09.2008 та 16.04.2009. На теперішній час [PERSON] на обліку не перебував та страхові виплати не отримує (а.с.44). З відповіді №15.16-5-1747-30 від 29.05.2019 року Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області встановлено, що актових записів про шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, народження дітей та смерті на [PERSON] з 01.08.2015 року по теперішній час відсутні (а.с.45). Відповідно до відповіді №4316/02/02 від 29 травня 2019 року Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні (а.с.46). Також, Військово-цивільна адміністрація м.Торецьк Донецької області надала до суду довідку №1396/02-1-15 від 03.05.2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, відповідно до якої за адресою: [ADDRESS] зареєстрований з 08.05.2012 року [PERSON] , [INFO] (а.с.48). З відповіді вх. №13388/202/0619 від 30.07.2019 року Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції головного управління Національної поліції в Донецькій області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , був перевірений за наявними базами ГУНП в Донецькій області, але останній як злочинець, або безвісно зниклий з 2015 року по сьогоднішній день не знаходиться у розшуку за Торецьким ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, або іншим органом (а.с.85). Відповідно до ст. 306 ЦПК України визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою. Судом встановлено, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику для реєстрації їх спільної дитини [PERSON] за місцем її мешкання а також для оформлення статусу одинокої матері. Отже, судом установлено, що [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 12 серпня 2015 року за місцем своєї реєстрації відсутній і з цього часу відомостей про його місце перебування немає, вжитими заходами, спрямованими на встановлення місця знаходження останнього, встановити місце його перебування не надалось можливим. Причини, через які заявник просить визнати її колишнього чоловіка безвісно відсутнім, суд визнає юридично поважними. Отже, суд вважає встановленим день початку безвісної відсутності [PERSON] - [INFO] року. Враховуючи те, що [PERSON] за місцем свого постійного мешкання відсутній більше одного року і немає відомостей про його місце перебування, відтак, суд вважає за доцільне вимоги задовольнити та визнати [PERSON] безвіснім відсутнім. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Адже національним судам належить не тільки ефективно захищати людину, а й самим діяти у такий спосіб, щоб не порушувати права, гарантовані Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України. Відповідно до ч. 7ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved