Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

До суду із позовом до відповідачки звернулась [PERSON] Посилається на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] в м. Запоріжжя на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.10.1999 року №1-10398. Відповідачка також була зареєстрована в цьому будинку. Проте, з 2015 року вона не проживає в цьому будинку, так як разом з чоловіком проживає в іншому місці. В оспорюваному будинку своїх речей не зберігає, будинком не користується, але добровільно знятися з реєстрації не бажає. Реєстрація відповідачки в будинку чинить перешкоди позивачу: нараховуються додаткові комунальні послуги, постійно звертаються кредитори племінниці, чим її турбують. Просить усунув праві власності на будинок [ADDRESS] в м. Запоріжжя шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. Допитана в суді позивачка [PERSON] позов підтримала. Заявила клопотання про допит свідка [PERSON] Ухвалою суду клопотання було задоволено та [PERSON] була допитана в якості свідка. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Свідок [PERSON] в суді повідомила, що відповідачка є її племінницею, а позивачка - рідною сестрою. [PERSON] більше трьох років в будинку [ADDRESS] в м. Запоріжжя не проживає. Виїхала самостійно на інше місце проживання. Речей в будинку не зберігає, ним не користується. Заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] в м. Запоріжжя на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.10.1999 року №1-10398. [PERSON] зареєстрована в цьому будинку з 24.04.2009 р., що підтверджується довідками Департаменту реєстраційних послуг №01-17/01/0537 від 20.02.2018 р. (а.с.24). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). При цьому відповідно до ст.. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав. Суд вважає, що позивач, як власник квартири має права вимагати усунення перешкод у користування та розпорядженні своїм майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Тому є підстави для задоволення позову та визнання [PERSON], такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] в м. Запоріжжя.

Outcome: approved