Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Заступник прокурора м. Івано-Франківська в інтересах Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківської центральної міської клінічної лікарні та Івано-Франківської міської клінічної лікарні № 1 звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди завданої злочином. Приймаючи до уваги, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати заподіяну державі шкоду від цього злочину просив суд стягнути із відповідача в користь Івано-Франківської міської клінічної лікарні № 1 завданої матеріальної шкоди в розмірі 6 132 грн. 43 коп. Представник заступника прокурора м. Івано-Франківська в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Наслідки визнання позову йому відомі. Заслухавши пояснення прокурора, зважаючи на визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2014 року відповідач визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1993 року, з наступними змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Неправомірність дій відповідача, його вина та причинний зв'язок між такими діями і фактом завдання шкоди підтверджується вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2014 року, який набрав законної сили. Завдання матеріальної шкоди саме в такому розмірі підтверджується письмовими доказами з цього приводу, а саме: довідкою міської клінічної лікарні № 1 від 05.08.2013 року (а.с.4). Відповідно ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування відповідачем шкоди на користь Івано-Франківської міської клінічної лікарні № 1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 61 ч. 4, 88 ч. 3, 174 ЦПК України,

Outcome: approved