Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач зазначає, що після смерті спадкодавця вона відповідним чином прийняла спадщину. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із надвірними будівлями. Однак, їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності на спадкове майно за спадкодавцем. В судове засідання позивач не з'явилася. На ім'я суду вона надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за його відсутності. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Дослідивши надані сторонами докази, слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 01.03.2019 року, свідоцтво про народження позивачки [NUMBER] від 19.08.1969 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.04.1988 року. Він був власником домоволодіння [ADDRESS] (витяг з погосоподарської книги № 2296, в якій визначено, що він був головою домогосподарства [ADDRESS] тепер [ADDRESS] ). Після смерті [PERSON] його майно успадкувала мати позивачки, дружина померлого – [PERSON] , що підтверджується випискою з погосподарської книги рахунок № 797 Віньковецької селищної ради та актом депутата Віньковецької селищної ради [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 20.08.2015 року. За життя вона склала заповіт, згідно якого усе своє майно заповіла позивачці [PERSON] . Позивач належним чином прийняла спадщину після померлого батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 24-2016 від 17.02.2016 року, копія якої була витребувана судом у приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу. Також оформила частину спадкового майна (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.08.2016 року). А тому, факт прийняття спадщини позивачем та матеріали спадкової справи свідчать також і про відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та претендували на дане спадкове майно. Позивач у встановленому порядку не може оформити право власності на даний житловий будинок, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючих документів на неї, що підтверджено повідомленням приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу № 22/01-16 від 3008.02.2019 року. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов'язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов'язки щодо об'єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов'язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об'єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved