Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Заявник 6 лютого 2018 року звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити, що вона є онукою своєї баби [PERSON], яка померла 24 грудня 1995 року в с.Лука Мовчанська Жмеринського району, оскільки це їй потрібно для прийняття спадщини (а.с.2-5). Заява 12 лютого 2018 року прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі (а.с.25). У судовому засіданні заявник підтримує свою заяву. Пояснює, що її мати [PERSON] 7 березня 2011 року померла, при житті спадщини після своєї матері (баби заявника) юридично не приймала. Вона як онука бажає прийняти спадщину у виді права на земельну частку (пай), що на території Лука-Мовчанської сільської ради, однак нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не збереглось мамине свідоцтво про народження. Інших спадкоємців немає. Представник заінтересованої особи Лука-Мовчанської сільської ради у судове засіданні не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить розписка про отримання ним повістки про виклик до суду, про причини неявки суд не повідомив (а.с.29). Закон не містить застережень щодо обовязкової участі заінтересованої особи у розгляді справ окремого провадження, тому суд за згодою з заявником розглянув справу у відсутність представника заінтересованої особи. В судовому засіданні встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] дійсно була бабою заявниці, у якої немає братів та сестер. Заявник [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія її паспорту (а.с.10-11). Дошлюбне прізвище заявника «Гавриш», що видно з ксерокопій свідоцтва про її народження та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.12-13). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть [PERSON] померла у віці 82 роки 24 грудня 1995 року в с.Лука Мовчанська Жмеринського району (а.с.13). Згідно з довідкою № 510 Лука-Мовчанської сільської ради від 10 листопада 2017 року, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], померлої 24 грудня 1995 року (а.с.14). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] одружились в 1929 році, прізвище дружини стало «Гавриш» (а.с.15). Згідно з ксерокопією свідоцтва про смерть, [PERSON] померла у віці 80 років 7 березня 2011 року в смт Браїлів Жмеринського району (а.с.16). Відповідно до постанови № 1451/02-31 нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори від 16 жовтня 2015 року відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між заявницею та спадкодавицею (а.с.18). Згідно з повідомленням Державного архіву Хмельницької області № О-1874/01.01-14/2015 від 25 вересня 2015 року та № О-1962/01.01-14/2015 від 1 жовтня 2015 року, інформація про народження [PERSON] та [PERSON] не збереглась (а.с.19-20). Відповідно до ксерокопії розпорядження № 265 голови Жмеринської районної державної адміністрації від 23 квітня 2008 року померла [PERSON] має право на земельний пай (а.с.21-22). Згідно з повідомленням № 565/01-18 завідуючої Державним нотаріальним архівом Вінницької області від 20 лютого 2018 року, спадкової справи на майно [PERSON], померлої 24 грудня 1995 року, не виявлено (а.с.28). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої цієї ж статті). Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд приймає до уваги пояснення заявниці в частині, що померла [PERSON] була її бабою, оскільки вони узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні доказами, підтверджуються показаннями свідків, підстав не брати до уваги які у суду немає. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин доведений та знайшов підтвердження у судовому засіданні, і від його встановлення залежить виникнення, майнових прав фізичної особи, і законом не визначено іншого порядку його встановлення. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved