Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Заявник 27.11.2018року звернулася до суду із зазначеною заявою, покликаючись на те, що 20.12.2004року померла мати її чоловіка [PERSON] - [PERSON] (свекруха заявника), після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 2, 27 та, що розташована на території [PERSON] Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №9112 від 05.05.1997 року. Вказує, що згідно ч.3 ст.1268 ЦК України її чоловік [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 29 квітня 2014 року її чоловік [PERSON] помер. За свого життя заповіту він не зробив. Вона (заявник) є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті чоловіка та згідно ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки в Сертифікаті на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 9112 від 05.05.1997 року її свекруху вказано по батькові «Іванівна», замість «Стефанівна». А тому виникають труднощі щодо доведення родинних відносин її чоловіка [PERSON] з його матірю [PERSON]. Стверджує, що така помилка сталася при обміні паспорта громадянина СРСР свекрухи на паспорт громадянина України. В звязку з похилим віком свекруха цієї помилки не зауважила, бо в усіх установах, зокрема і в сільській раді вона надалі була записана по-батькові правильно «Стефанівна» і всі правовстановлюючі документі видавались їй правильно. В позасудовому порядку довести родинні відносини її чоловіка [PERSON] з його матірю [PERSON] та виправити помилку запису по-батькові свекрухи в Сертифікаті на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 9112 від 05.05.1997 року, виданому їй, не має можливості, у звязку із чим звернулася до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд: 1) встановити факт родинних відносин, що [PERSON], яка померла 20.12.2004 року, була матірю [PERSON], який помер 29.04.2014 року; 2) встановити факт належності особі - [PERSON], яка померла 20.12.2004 року, Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 9112 від 05.05.1997 року щодо земельної ділянки площею 2,27 га, що розташована на території [PERSON] Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області. В судове засідання заявник не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просить суд справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи - Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що не заперечує проти заяви. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2004року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СГ №353495 від 21.12.2004року. До складу даної спадщини входить право приватної власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 2,27 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с.Малнівська Воля Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області, передана для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №9112 від 05.05.1997року. Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала, своїм майном не розпорядилася. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом був син померлої [PERSON], який помер 29.04.2014року, та у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №55080082 від 11.02.2019року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Судом також встановлено, що 29.04.2014року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ №321500 від 01.05.2014року. Із матеріалів справи видно, що за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складав, своїм майном не розпорядився. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є дружина померлого [PERSON] (заявник у справі), яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №55080052 від 11.02.2019року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Разом із тим, заявник [PERSON] як спадкоємець за законом бажає прийняти спадщину після смерті чоловіка [PERSON] та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, однак у звязку із тим, що спадкодавцеві [PERSON] за життя помилково змінено по батькові на «Іванівна», замість «Степанівна», то у заявника виникають труднощі щодо доведення у нотаріуса факту родинних відносин її чоловіка [PERSON] з його матірю спадкодавцем [PERSON], а також факту належності [PERSON] вищевказаного Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 9112 від 05.05.1997 року, який виданий на імя «Костерева Парасковія Степанівна», у звязку із чим заявник звернулася до суду із зазначеною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 ст.3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім того, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року за\~№ 5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON], яка померла 20.12.2004 року, та її сином - [PERSON], який помер 29.04.2014 року, а також факт належності спадкодавцеві [PERSON] вищевказаного Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 9112 від 05.05.1997 року, прослідковується і підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть спадкодавців [PERSON] та [PERSON]; виписками із по господарської книги №1 [PERSON] сільської ради Мостиського району Львівської області за особовим рахунком №73; довідками, виданими виконавчим комітетом Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області №550 від 18.10.2018року, №549 від 18.10.2018року, №564 від 24.10.2018року, №568 від 24.10.2018року, №566 від 24.10.2018року, №567 від 24.10.2018року, №565 від 24.10.2018року; копією свідоцтва про народження [PERSON] Таким чином, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлені факти, про які просить заявник, встановлення зазначених юридичних фактів має значення для належного оформлення її спадкових прав та враховуючи, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження даних фактів, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved