Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

До суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів звернулась [PERSON] до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 20 вересня 2013 року у Виконавчому комітеті Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 29 від 20.09.2013 р. та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до її повноліття, починаючи з дня предявлення даного позову. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 20 вересня 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано у Виконавчому комітеті Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 29 від 20.09.2013 р. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на сімейне життя та обовязки, у звязку з чим постійно відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, можливості зберегти сімю немає, подружні відносини між ними припинились, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачем неможливе, сімя фактично розпалась, шлюб розривають уперше. Донька проживає разом з матірю, відповідач взагалі не надає матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться її станом здоровя, вихованням, життям. Відповідач отримує досить мінливий дохід, має задовільний стан здоровя, у нього відсутні будь-які аліментні зобовязання перед іншими особами. Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду з вказаним позовом. В судовому засідання позивач підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач позов визнав частково, проти розірвання шлюбу заперечував, однак в частині стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дитини в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані докази по справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2013 року, який зареєстрували у Виконавчому комітеті Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 214944 (а.с.8). У шлюбі у них народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 369277 (а.с.9). Однак, шлюбні відносини між сторонами не склалися внаслідок різних поглядів на сімейне життя та обовязки, у звязку з чим постійно відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, можливості зберегти сімю немає, подружні відносини між ними припинились, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачем неможливе, сімя фактично розпалась, шлюб розривають уперше. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сімї, яка фактично розпалася, є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом також встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 369277 (а.с.9). У судовому засіданні встановлено, що донька проживає разом з матірю, відповідач взагалі не надає матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться її станом здоровя, вихованням, життям. Відповідач отримує досить мінливий дохід, має задовільний стан здоровя, у нього відсутні будь-які аліментні зобовязання перед іншими особами. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~відповідач зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Відповідно до\~ст.181 Сімейного Кодексу України\~у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року\~«Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що доходи відповідача є мінливими, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 191 ч. 1 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved