Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON], який помер [INFO], а саме на земельну частку (пай)) площею 4,57 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Коцюбинського Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Корюківською районною державною адміністрацією 10 лютого 1997 року; майновий пай у пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства ім. Коцюбинського Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області реорганізованого в ПОСП «Мрія», що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] виданий Савинківською сільською радою 14.12.2001 р. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, проте нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) та майновий пай, оскільки оригінали документів на них було втрачено. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з'явилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з'явився, у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи у підготовче засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON], народилася [INFO] в с. Лубенець Корюківського району Чернігівської області, на даний час проживає в с. Савинки Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується паспортом [NUMBER] виданим Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 04.11.1999 р. 03 березня 1973 року позивачка вийшла заміж за [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» про що Брецькою сільською радою було видно свідоцтво про укладання шлюбу [NUMBER]. [INFO] [PERSON] у віці 58 років помер, про що Савинківською сільською радою Корюківського районну Чернігівської області видано свідоцтво про смерть (серія [NUMBER]) та складено 01.10.2003 року відповідний актовий запис за № 19. Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області було передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Коцюбинського на території Савинківської сільської ради земельну ділянку з метою подальшого її паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі. За життя чоловік позивачки був членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Коцюбинського Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та був включений в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Як результат йому був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на земельну частку розміром 4,57 умовних кадастрових гектари, 10 лютого 1997 року. Також [PERSON] мав майновий пай у цьому підприємстві на суму 3213. 00 грн, що підтверджується п свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства майновий сертифікат) серії [NUMBER] виданий Савинківською сільською радою 14.12.2001 р. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] із своєю дружиною [PERSON] - 1958 року народження (довідка Савинківської сільської ради від 17.08.2016 року № 382). Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР (діяла на момент смерті спадкодавця) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черг и належить також дитина померлою, яка народилася після його смерті. На той час за отриманням свідоцтва про право на спадщину позивачка не звернулася так як відповідно до норм ЦК УРСР фактично прийняла спадщину, бо вступила в володіння і управління спадковим майном. У випадку коли особа прийняла спадщину шляхом фактичних дій (вступ в управління та володіння спадковим майном), але не оформила права на спадщину, необхідність у встановленні додаткового строку для прийняття спадщини відсутня (ст. 549 ЦК УРСР, лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13). На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна [PERSON] є його дружина [PERSON], яка виявила бажання отримати правовстановлюючі документи на майновий пай та вже на земельні ділянки взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) для подальшого розпорядження земельними ділянками. Позивачка звернулася до державного нотаріуса Корюківської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на майновий пай та на землю - сертифікату на право на земельну частку (пай), які були втрачені, це зробити неможливо. За таких обставин позивачка змушена звернутись до суду. Відповідно до пункту 14 Постанови КМУ № 177 від 28.02.2001 р. «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. У разі втрати, пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до суду (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13). Також позивачка зверталася з відповідною заявою до Відділу Держгеокадастру у Корюківському районі про те чи дійсно покійний отримував якісь документи на землю, про вартість землі на момент смерті та просила видати копії других примірників документів у разі отримання покійним таких, для оформлення спадщини. У відповіді Відділу було зазначено серед іншої інформації і те, що надати копію другого примірника сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] не можливо, так як виготовлявся в одному екземплярі, який отримано власником (інформація від 09.09.2016 № Г-186/0-1897/6-16). Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню, так як за життя спадкодавець набув право на земельну частку (пай) та майновий пай, позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, проте, позбавлена можливості оформити спадщину через втрату правовстановлюючих документів. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 гривень. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved