Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], якій належить право на земельну частку (пай) площею 9,20 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що перебуває у колективній власності КСП ім. Крупської, право на яку посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим 28 лютого 1997 року, а також земельна ділянка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Яменською сільською радою Троїцького району Луганської області 07 листопада 2001 року. Позивачка вказує, що [PERSON] за життя склала заповіт, посвідчений 10 березня 2004 року Яменською сільською радою Троїцького району Луганської області, яким земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Яменською сільською радою Троїцького району Луганської області, заповідає після своєї смерті позивачці. 13 травня 2008 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Позивачка вказує, що на теперішній час оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) було втрачено, відновити його не представляється можливим, що позбавляє її можливості прийняти спадщину на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну частку (пай), так як вона є єдиною спадкоємицею за законом та за заповітом. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву, згідно якої остання просить суд розглянути вказану справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, від голови Яменської сільської ради Троїцького району Луганської області надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані до суду докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є дочкою [PERSON], прізвище позивачки було змінено на [PERSON] згідно укладення відповідного шлюбу. [PERSON] належить право на земельну частку (пай) площею 9,20 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі (із них 1,51 умовних кадастрових гектар пасовищ), що перебуває у колективній власності КСП ім. Крупської, право на яку посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим 28 лютого 1997 року. [PERSON] за життя склала заповіт, посвідчений 10 березня 2004 року Яменською сільською радою Троїцького району Луганської області, яким земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Яменською сільською радою Троїцького району Луганської області, заповідає після своєї смерті позивачці. 13 травня 2008 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Вказана земельна ділянка не відноситься до предмету позовних вимог, а тому суд не приймає до уваги докази, надані відносно неї. До місцевої газети «Сельская Новь» було подано об'яву про визнання сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 28 лютого 1997 року, недійсним. Будь-яких інших доказів на підтвердження позовних вимоги позивачкою до суду надано не було, клопотань про забезпечення доказів у процесі розгляду даної цивільної справи позивачкою також не заявлялося. При цьому, відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В даному конкретному випадку, позивачка пропустила визначений законодавцем строк для прийняття спадщини, однак питання про поновлення такого строку позивачкою поставлено не було. За своїм організаційно-правовим статусом судові органи не можуть здійснювати функції нотаріальної контори. Позивачка посилається у позові на те, що вона не має змоги оформити спадщину у нотаріальному порядку, однак у матеріалах справи відсутня офіційна відповідь нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, з якої можуть випливати причини, які унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв'язку з чим викладені у позові обставини, за яких позивачка не може оформити спадщину у нотаріальному порядку, не підтверджуються належними на те доказами. Також, із позовної заяви не представляється можливим визначити належним чином коло спадкоємців після смерті [PERSON]. Таким чином, з огляду на безпідставність позовних вимог, оцінивши всі зібрані по справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається позивачка як на підставу задоволення позову не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи та не ґрунтуються на законі, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed