Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом про стягнення з [PERSON] збитків за договором позики. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.12.2011 року вона надала в борг відповідачу 30 000 дол. США строком до 1 лютого 2012 року. У зв'язку з тим, що відповідач не повернув позику в розмірі 21 000 дол. США [PERSON] звернулась до суду, рішенням якого стягнуто з [PERSON] борг у розмірі 271 950 грн. Станом на 11.02.2015 року офіційний курс НБУ до дол. США становив 25,55 грн., сума боргу за таким курсом становить 536 600 грн., курсова різниця становить 264 600 грн. Рішення суду на даний час відповідачем не виконано. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] збитки за договором позики в розмірі 264 600 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просять суд його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що угода позики, укладена між сторонами справи не містить жодних умов щодо сплати курсової різниці за валютою позики. Крім того, представник відповідача вважає, що на час звернення до суду з позовом сплинув строк позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача та дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступне. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29.01.2015 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] - стягнуто з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 271 950 грн. та судовий збір (а.с. 6 - 9). Зазначеним рішенням суду встановлено, що позика становила 30 000 дол. США, позичальником повернуто 9 000 дол. США, що за курсом НБУ на час звернення позивача до суду з позовом про стягнення боргу становило 271 950 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача збитки в розмірі 264 600 грн., пов'язані з коливанням валютного курсу посилаючись на норми ст. 22 ЦК України. Зазначена вимога позивача не ґрунтується на нормах чинного законодавства з наступних підстав. Відповідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Аналіз зазначеної норми ЦК надає підстави для висновку про те, що різниця в курсах валют, що виникла внаслідок коливання валютного курсу щодо національної валюти України - гривні є не збитками, а є ризиками сторін угоди, прийнятими на себе при її укладанні. Крім того, частиною 2 статті 533 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Укладеним сторонами у справі договором позики сплату боргу з урахуванням коливання курсу валют не обумовлено. Апеляційний суд м. Києва в рішенні про стягнення боргу за договором позики відповідно вимог вищезазначеної норми Кодексу провів розрахунок боргу, визначеного в доларах США за офіційним курсом НБУ до гривні на день платежу. За таких обставин суд визнає позов [PERSON] необґрунтованим та недоведеним, а тому таким, що задоволенню не підлягає. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed