Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Заявник 15.08.2016 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що його померла мати [PERSON] є рідною сестрою - [PERSON], який помер [INFO]. Заявник є рідним плиміником померлого, крім нього в [PERSON] не має рідних, та заявник в строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Для оформлення спадщини, що залишилась після дядька йому необхідно встановити факт родинних відносин між ним і його матір'ю. В документах органів державної реєстрації актів цивільного стану є невідповідність дівочого прізвища матері заявника при вступі в шлюб - «[PERSON]» і в її дівочому прізвищі в свідоцтві про народженні - «[PERSON]», що пояснюється тим, що батько матері заявника - [PERSON], 12 липня 1930р., після відрахування його з 2-го курсу Московського інституту інженерів залізничного транспорту як сина «кулака», щоб уникнути подальших обмежень в правах, змінив своє ріднє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», мотивуючи зазначену зміну немилозвучними рідного прізвища. Разом з ним змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» і його дружина - [PERSON]. Оскільки дядько, [PERSON] народився в 1939 році, він від народження мав прізвище «[PERSON]», в зв'язку з чим виникає необхідність підтвердження судовим рішенням факту родинних відносин, і самого факту того, що мати - [PERSON], уроджена як [PERSON], дійсно є рідною сестрою [PERSON]. У судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи 2 Харківської Державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши заву до суду, де просили розглядати справу за їх відсутності та покладалася на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Так, [PERSON], є рідним сином [PERSON]. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про народження, де в графі мати зазначено «[PERSON]» і в графі батько «[PERSON]» російською мовою. Копія свідоцтва про народження додається. У дівоцтві мати заявника носила прізвище «[PERSON]». На прізвище «[PERSON]» вона 14.07.1945 отримала паспорт, виданий «7 отделением РКМ НКВД УРСР» (запис № 4528). Також на прізвище «[PERSON]» мати заявника отримала атестат зрілості після навчання в 1943-1949 рр. в середній школі № 137 Червоно-Баварського району м. Харкова, копія атестата додається. 18 грудня 1949 року, мати заяника зареєструвала шлюб з [PERSON], в зв'язку з чим змінила своє дівоче прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Копія свідоцтва про укладення шлюбу додається. [INFO] мати заявника - [PERSON] померла. Копія свідоцтва про смерть додається. [INFO] помер її рідний брат і дядько заявника - [PERSON]. Копія свідоцтва про смерть додається. Після смерті дядька - [PERSON], заявник [PERSON], як племінник покійного, звернувся до 2-ї Державної нотаріальної контори Холодногірського району із заявою про прийняття спадщини згідно ст.1266 гл.86 ЦК України. В результаті нотаріусом було відкрито спадщину. Підтвердженням цього є копія Виписки про реєстрацію в Спадковому реєстрі, зареєстрованої державним нотаріусом, додається. Для оформлення спадщини необхідне підтвердження факту родинних відносин матері заявника і його дядька, оскільки в документах органів державної реєстрації актів цивільного стану є невідповідність в дівочому прізвищі матері при вступі в шлюб - «[PERSON]» і в її дівочому прізвищі в свідоцтві про народження - «[PERSON]», копія свідоцтва про народження додається. Зазначене невідповідність пояснюється тим, що батько матері - [PERSON], 12 липня 1930р., після відрахування його з 2-го курсу Московського інституту інженерів залізничного транспорту як сина «кулака», щоб уникнути подальших обмежень в правах, змінив своє рідне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», мотивуючи зазначену зміну немилозвучанням рідного прізвища, копія свідоцтва про зміну прізвища додається. Разом з ним змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» і його дружина - [PERSON], копія свідоцтва про зміну прізвища додається. Незважаючи на те, що в п. 8 довідки про зміну прізвища [PERSON] зазначено, що у неї були на той час і на тому ж прізвищі діти «[PERSON]» 4-х років і «[PERSON]» 1-го року, окремий запис про зміну прізвища матері з «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]» в архівах не знайдено, копія висновку архіву додається. Оскільки дядько заявника, [PERSON] народився в 1939 році, він від народження мав прізвище «[PERSON]», в зв'язку з чим виникає необхідність підтвердження судовим рішенням факту родинних відносин, і самого факту того, що мати заявника -[PERSON], уроджена [PERSON], дійсно є рідною сестрою [PERSON]. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року в пункті 7 роз»яснено, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей акт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого акту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Так, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснили, що вони є членами родини заявника, та з давнього часу знали і [PERSON], і її брата [PERSON], які підтримували тісні родинні стосунки між собою. Свідки підтримували весь час родинні стосунки та достеменно підтвердили факт, що вони є рідними братом і сестрою. Крім того, даний факт підтверджується сімейними фотокартками, на яких заявник вказав на мати і дядька, що також підтвердили свідки при огляді зазначених фотокарток, що мається в матеріалах справи. В автобіографіях за 1935, 1951, 1953 і 1957 рр., власноруч написаними [PERSON], які надані суду для огляду, вказано, що в 1930 році одночасно з [PERSON] змінили прізвище його дружина і діти, що свідчить про подальше фактичне змінення прізвища «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]» і матір'ю заявника у віці одного року. Зазначені в довідці про зміну прізвища [PERSON] діти «[PERSON]» 4-х років і «[PERSON]» 1-го року, записані в будинковій книзі для прописки громадян як «[PERSON]» і «[PERSON]», 1926 і 1929 р.н., відповідно, копія записів будинкової книги додається. Крім того, [PERSON], після смерті дружини - [PERSON], з весни 1991-го фактично проживав в квартирі матері заявника і своєї дочки [PERSON] за адресою [ADDRESS], де і помер [INFO]. Коли [PERSON] помер, заявник займався організацією його похорону і оплатив усі необхідні витрати на поховання. Відповідно до прижиттєвим волевиявленням померлого про бажання бути похованим поруч зі своїми близькими, [PERSON] похований заявником на єдиному сімейному місці поховання на кладовищі Сиряки Дергачівського району Харківській області в одній огорожі зі своєю сім'єю, - [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Так,судом встановлені всі обставини, на які послався в заяві заявник і вони доводяться матеріалами справи та свідченнями допитаних свідків. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується заява, вважає, що вона підлягає задоволенню на підставі ст. 256 ЦПК України, так як заявником доведено даний факт, його встановлення в даному випадку позасудовим порядком не можливе, від нього залежить виникнення майнових прав заявника.

Outcome: approved