Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

До суду звернулась позивач з позовом про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позовну заяву мотивувала тим, що вона є троюрідною онучкою померлої [PERSON] [PERSON], [INFO], народилася та проживала одна в [INFO] і померла 22.12.1997 року. Своїх дітей та близьких родичів вона не мала, і єдиним спадкоємцем був батько позивачки [PERSON], який приходився їй двоюрідним племінником. Батько помер 09.08.2013 року. Навесні 2018 року позивач дізналася про те, що батько намагався оформити спадщину після смерті [PERSON], в його речах позивачка знайшла довідку з сільської ради та сертифікат на земельну ділянку 2,4 га, що розташована в с.Митлашівка Драбівського району. Позивач дізналася в нотаріальній конторі, що після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, спадкова справа не відкривалася. Їй було надано розяснення про необхідність підтвердження родинних стосунків та встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Представник відповідача позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, свідків, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 22.12.1997 року. Батьком позиваки є [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про народження. Позивач вказує, що її прадіда [PERSON] (батька її баби [PERSON], яка в своє чергу є матір?ю її батька) була рідна сестра [PERSON], яка мала дочка [PERSON] [PERSON] приходилась її батьку двоюрідною тіткою, а батько їй приходився двоюрідним племінником. Відповідно їй [PERSON] приходиться троюрідною бабою. Документи, які б підтверджували їх родинні відносини не збереглися, про що свідчать відповіді з державного архіву. Підтвердження родинних відносить позивачу потрібно для оформлення спадкових прав на майно, що залишилось після смерті [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була дружиною [PERSON], останній її постійно відвідував і допомагав, оскілки вона була його тіткою та проживала одна в с. Олімпіадівка. Свідок [PERSON] показали суду, що добре знає сімю [PERSON], у матері батька позивачки [PERSON] була двоюрідна сестра [PERSON], яка проживала в с.Олімпіадівка. [PERSON] часто їздили до неї та помагали по господарству. Досліджені докази, на думку суду, доводять факт ринних відносин між позивачем та [PERSON], тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо пропущеного строку для звернення до нотаріуса суд зазначає наступне. На час смерті [PERSON] діяв Цивільний кодексу УРСР. За відсутності заповіту спадщину мали можливість отримати спадкоємці двох черг, до яких позивач не відносилась. Згідно даних спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, дані що хтось прийняв спадщину відсутні, [PERSON] на час смерті проживала одиноко. Посилання позивача на те, що вона може отримати спадщину в порядку черговості визначеному за новим Цивільним кодексом України є помилковим. Так, при застосуванні п.5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України згідно з якими положення нового кодексу застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців, слід враховувати вимоги п.5 ч.1 ст.555 ЦК УРСРС, яким передбачено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину, спадщина вважається такою, що перейшла до держави, оскілки сплили шість місяців для прийняття спадщини. Згідно роз?яснень викладених в листі ВССУ «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 нові черги спадкоємців можуть бути застосовані, якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року, оскільки в такому випадку не спливуть шість місяців для переходу спадкових прав до держави, і у разі якщо ніхто із спадкоємців не прийняв спадщину до неї можна застосовувати норми нового Цивільного кодексу України. в тому числі і щодо черговості прийняття спадщини. З огляду на вказане, суд вважає, що позивач не входить до кола спадкоємців, а самі права на спадщину перейшли до держави. Ст.4 ЦПК України передбачено, що .\~Кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів.В даному випадку порушення прав позивача не відбулося, тому підстав для задоволення позову в цій частині не має. З цих підстав суд не приймає визнання відповідачем позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial