Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

До Харківського районного суду Харківської області звернулось Відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 343 829,82 доларів США та 698 010,44 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариство комерційним банком «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6/4/20/2008/840-К/2350. Відповідно до умов договору (п.п. 1.1, 1.3.1., 1.4.) банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 201 825,00 доларів США зі сплатою 14,99 % відсотків річних на строк до 05 серпня 2033 року. Свої зобов'язання за договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки на підставі заяви на видачу готівки № 744 від 11.08.2008 року. У свою чергу відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим за ним станом на 18.11.2014 року існує заборгованість за кредитним договором № 6/4/20/2008/840-К/2350 від 11.08.2008 року у розмірі 343 829,82 доларів США та 698 010,44 грн., яка складається із заборгованості: - сума кредиту в розмірі 196 537,81 доларів США; - сума процентів за користування кредитом в розмірі 147 292,01 доларів США; - сума заборгованості за пенею 25 333,15 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 18.11.2014 року 15,335614 грн. за 1 долар становить 388 499,41 грн.; - заборгованість за штрафом у розмірі 20 182,50 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 18.11.2014 року 15,335614 грн. за 1 долар становить 309 511,03 грн. Заочним рішенням Харківського районного суду від 04.11.2013 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором. Ухвалою Харківського районного суду від 18 вересня 2014 року заочне рішення від 04.11.2013 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Під час нового розгляду справи представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Щодо витребуваних судом документів пояснив, що надати вказані документи не може у зв'язку з проведенням ліквідаційної процедури банку. Представник відповідача письмових заперечень проти позову не надав, у заяві про скасування заочного рішення (а.с. 71, 72) зазначив, що не згоден із судовим рішенням, оскільки до кредитного договору не додано графіку здійснення платежів, судом не застосовано позовну давність, у матеріалах справи відсутня довідка про рух кошів на рахунках, що не дає можливості встановити, яким чином розподілялись одержані кошти. У клопотанні про витребування доказів (а.с. 87) представник відповідача додатково зазначив, що позивачем було здійснено продаж предмету іпотеки за кредитним договором (квартири), отримано кошти від продажу, але в позові факт продажу не врахований і отримані кошти не відображені. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував з вищевказаних підстав, просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні фактичні обставини. 11 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариство комерційним банком «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6/4/20/2008/840-К/2350 (а.с. 6-10). Відповідно до умов договору (п.п. 1.1, 1.3.1., 1.4.) банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 201825,00 доларів США зі сплатою 14,99 % відсотків річних на строк до 05 серпня 2033 року (а.с. 6). Свої зобов'язання за договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки на підставі заяви на видачу готівки № 744 від 11.08.2008 року. (а.с. 11). Відповідно до п.п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 договору відповідач зобов'язався сплачувати банку платежі щомісячно до 10 числа поточного місяця шляхом внесення мінімально необхідного платежу у розмірі 2 616,43 доларів США. У випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій (п. 5.2 договору) відповідач сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п. 5.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% відсотків від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 кредитного договору, за кожен випадок (а.с. 9). 23.10.2013 року на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» реалізовано предмет іпотеки та кошти від реалізації у розмірі 52 000 долари США направлені на часткове погашення заборгованості. Свої обов'язки за кредитним договором відповідач не виконав, у зв'язку з чим за ним відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 112, 113) станом на 18.11.2014 року існує заборгованість у розмірі 343 829,82 доларів США та 698 010,44 грн., яка становить: - сума кредиту в розмірі 196 537,81 доларів США; - сума процентів за користування кредитом в розмірі 147 292,01 доларів США; - сума заборгованості за пенею 25 333,15 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 18.11.2014 року 15,335614 грн. за 1 долар становить 388 499,41 грн.; - заборгованість за штрафом у розмірі 20 182,50 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 18.11.2014 року 15,335614 грн. за 1 долар становить 309 511,03 грн. Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Обов'язок позичальника повернути позикодавцеві суму позики передбачений ст. 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 06.11.2013 року у справі № 5-116цс, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. З урахуванням вищевказаної правової позиції, суд зазначає, що пунктом 3.3.1. укладеного між сторонами кредитного договору передбачено розмір щомісячної суми мінімально необхідного платежу 2 616,43 доларів США. Згідно з пунктом 3.3.3. кредитного договору, позичальник вносить мінімально необхідний платіж щомісячно до 08 числа поточного місяця. Отже, договором передбачено щомісячне повернення кредиту платежами по 2616,43 доларів США, у зв'язку з чим позовна давність повинна обчислюватись окремо по кожному простроченому платежу. Як убачається з розрахунку заборгованості, позивач добровільно здійснив два платежі на погашення кредиту - 12.09.2008 року у сумі 2617,00 доларів США та 14.10.2009 року у сумі 60 доларів США. Крім того, у зв'язку з реалізацією іпотечного майна 23.10.2013 року банком одержано кошти в сумі 52 000,00 доларів США. Позивач просить у позові стягнути заборгованість за тілом кредиту у сумі 196 537,81 доларів США, з приводу чого суд зазначає наступне. Згідно з п. 3.3.1. Кредитного договору від 11.08.2008 року, позичальник зобов'язаний повертати кредит шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірі 2616,43 доларів США. При цьому щомісячна сума погашення кредиту включає в себе як повернення кредиту (погашення тіла кредиту), так і сплату процентів за користування кредитними коштами. Оскільки останній добровільний платіж зроблено відповідачем 14.10.2009 року, саме з цього місяця розпочався перебіг трирічного строку позовної давності на звернення до суду з вимогою про стягнення прострочених щомісячних платежів. Позивач звернувся до суду з даним позовом 07.11.2012 року, тобто з пропуском трирічного строку, у зв'язку з чим строк позовної давності щодо стягнення прострочених щомісячних платежів охоплює період до 07.11.2009 року. Враховуючи, що щомісячна сума погашення кредиту включає в себе як погашення тіла кредиту, так і погашення процентів, суд пропонував позивачеві надати графік погашення кредиту, однак представник позивача повідомив про неможливість надання вказаних документів, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 196 537,81 доларів США, через що приходить до висновку про недоведеність позивачем вказаних вимог, що є підставою для відмови у позові в цій частині. Що стосується вимоги про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, то як убачається з розрахунку заборгованості (а.с. 112-114), прострочення за процентами відображено з січня 2010 року, тобто у межах строків позовної давності, у зв'язку з чим вимога про стягнення процентів у загальній сумі 147 292,01 доларів США на підставі наявних у справі доказів підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно з частиною 2 статті 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як убачається з розрахунку заборгованості (а.с. 112-114), нарахування відповідачеві пені за прострочення строків погашення кредиту здійснено за період з листопада 2013 року по листопад 2014 року, тобто в межах річного строку звернення до суду, у зв'язку з чим вимоги про стягнення пені у сумі 25 333,15 доларів США (за курсом НБУ станом на 18.11.2014 року 388 499,41 грн.) підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення штрафу в сумі 20 182,50 доларів США суд зазначає, що пунктом 5.3. кредитного договору передбачено зобов'язання позичальника сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. договору, за кожен випадок порушення вимог п. 4.3., за виключенням п.п. 4.3.3. та 4.3.4. У свою чергу підпунктом 4.3.5. договору передбачено обов'язок позичальника протягом семи днів з дня отримання вимоги Банку про дострокове повне виконання зобов'язань по Договору виконати зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів, передбачених цим Договором та можливих штрафних санкцій. Отже, вимога про стягнення штрафу у сумі 20 182,50 доларів США (10 % від суми кредиту), що за курсом НБУ станом на 18.11.2014 року 15,335614 грн. за 1 долар складає 309 511,03 грн., є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Заперечень проти суми нарахованих процентів, пені та штрафу стороною відповідача суду не надано. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 147 292,01 доларів США, пені у сумі 25 333,15 доларів США (за курсом НБУ станом на 18.11.2014 року 388 499,41 грн.), та штрафу у сумі 20 182,50 доларів США (за курсом НБУ станом на 18.11.2014 року 309 511,03 грн.), усього у сумі 147 292,01 доларів США та 698 010,44 грн. (388 499,41 грн. + 309 511,03 грн.) Надаючи оцінку доводам сторони відповідача в обґрунтування безпідставності позовних вимог, суд зазначає наступне. Щодо посилань на пропуск строків позовної давності, то судом застосовано трирічний строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за процентами, а також річний строк позовної давності до вимог про стягнення пені і штрафу. У стягненні заборгованості за тілом кредиту відмовлено. Щодо посилання відповідача на продаж предмету іпотеки і не відображення вказаного факту в позові, то сума надходження 23.10.2013 року коштів від продажу квартири в розмірі 52 000 доларів США відображена у розрахунку заборгованості (а.с. 112, 113). Вказана сума розподілена згідно з черговістю погашення заборгованості, визначеною пунктом 3.4. кредитного договору, а саме, на зменшення заборгованості за процентами у сумі 43 630,99 доларів США та на погашення суми кредиту в розмірі 4434,19 доларів США, що відповідає вимогам договору. Щодо посилання на відсутність у матеріалах справи графіку здійснення платежів суд зазначає, що у зв'язку з відсутністю вказаного графіку та неможливістю визначення у зв'язку з цим суми заборгованості за тілом кредиту в межах строків позовної давності, у задоволенні позову в цій частині відмовлено. Інші доводи сторони відповідача висновків суду про часткову обґрунтованість позовних вимог не спростовують.

Outcome: partial