Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Заявник 15 лютого 2018 року звернувся до суду з цією заявою, в якій просив встановити факти родинних відносин між його покійними батьком та тіткою, а також факт простійного проживання його з тіткою-спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.2-3). Заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі 16 лютого 2018 року (а.с.19). В судовому засіданні заявник підтримав свою заяву і пояснив, що 4 січня 2005 року в с.Рожепи Жмеринського району померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді права на земельний та майновий пай. Інших спадкоємців немає. Його батько - рідний брат тітки - помер 27 лютого 1985 року. Нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва на спадкове майно, оскільки не підтверджений факт родинних відносин між його покійним батьком та тіткою - його рідною сестрою. До смерті тітки заявник жив з нею, доглядав її. Без встановлення цих фактів він не зможе реалізувати своє право спадкоємця. Представник заінтересованої особи викликався у судове засідання, був належним чином сповіщений про дату, час та місце судового засідання, однак не з'явився, про причини неявки не повідомив (а.с.24). Закон не містить застережень щодо обовязкової участі заінтересованої особи у розгляді справ окремого провадження, тому суд за згодою з заявником розглянув справу у відсутність представника заінтересованої особи. В судовому засіданні встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що батько заявника [PERSON] був рідним братом тітки заявника [PERSON] З матеріалів справи видно, що заявник [PERSON], [INFO], з 1980 року зареєстрований у [INFO], що підтверджується ксерокопією його паспорту (а.с.4). Згідно з ксерокопією свідоцтва про народження, заявник [PERSON] народився 12 січня 1952 року, батьками його були [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 27 лютого 1985 року (а.с.7). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 4 січня 2005 року (а.с.8). Згідно з ксерокопіями повідомлень Державного архіву Вінницької області № 07-4473/7 та № 07-4474/7 від 21 грудня 2017 року, відомості про народження [PERSON] та [PERSON] не збереглися (а.с.9-10). Відповідно до ксерокопій свідоцтв про право на земельний та майновий пай, [PERSON] мала право на земельний та майновий пай (а.см.11-12). Згідно з ксерокопією довідки № 168 від 14 грудня 2017 року Стодулецької сільської ради, [PERSON], яка померла 4 січня 2005 року, проживала одиноко, однак з листопада 2004 року до її смерті з нею проживав племінник [PERSON], який здійснював за нею догляд, поховав її після смерті (а.с.13). Відповідно до ксерокопії довідки цієї ж сільради № 63 від 22 січня 2018 року у погосподарській книзі за 1950-1953 роки значилися [PERSON], [INFO], мати; [PERSON], [INFO], дочка; [PERSON], [INFO], счин (а.с.14). Згідно з ксерокопією постанови державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори № 221/02-31 від 6 лютого 2018 року, заявникові відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з непідтвердженням родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Згідно з повідомленням державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори № 383/01-16 від 20 лютого 2018 року, спадкова смерті після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.25). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої цієї ж статті). Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припиненняособистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд приймає до уваги пояснення заявника в частині, що померлі [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою, а також що він, заявник, до смерті проживав зі спадкодавцем [PERSON], оскільки вони узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні доказами, підтверджуються показаннями свідків, підстав не брати до уваги які у суду немає. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факти родинних відносин та постійного проживання зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини доведені та знайшли підтвердження у судовому засіданні, і від їх встановлення залежить виникнення, майнових прав фізичної особи, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved