Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

заявник [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті вітчима [PERSON], [INFO], уродженця с. Олександрівка Ясинуватського району Донецької області, який помер [INFO] у м. Донецьк Донецької області, у віці 82 років. Заява обґрунтована тим, що вітчим заявника [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] року у зоні проведення антитерористичної операції у м. Донецьк Донецької області внаслідок церебрального атеросклерозу. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для реєстрації смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть. Відповідно до ч. 2 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. В силу ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно до п. 6, п. 9 «Про затвердження правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18.10.2000 року № 52/5, реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення в судовому порядку факту смерті, звернення для реєстрації смерті особи, оголошеною судом померлою. Державна реєстрація факту смерті, встановленого в судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Складений актовий запис про смерть включається до книги державної реєстрації смерті за поточний рік, якщо з часу настання смерті не минуло одного року, або до книги поновлених записів цивільного стану за поточний рік, якщо минуло більше року. Померлий [PERSON] був близькою особою заявника [PERSON], що стверджується даними свідоцтва про шлюб матері заявника [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 18.01.1985 р. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Олександрівка Ясинуватського району Донецької області, помер [INFO] в зоні проведення антитерористичної операції у м. Донецьк Донецької області у віці 82 років внаслідок церебрального атеросклерозу, про що видано лікарське свідоцтво про смерть № 2222 від 11.06.2018 року та довідку про причини смерті № 2222 від 11.06.2018 року. Однак, зазначений документ, що підтверджує факт смерті, виданий органами, що розміщені на неконтрольованій Україною території. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1)документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті [PERSON], який був вітчимом заявника [PERSON] В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Виходячи з викладеного, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявник позбавлений можливості у інший спосіб здійснити реєстрацію смерті [PERSON] та отримати свідоцтво про смерть, суд надходить до висновку про обґрунтованість заяви, доведеність заявником факту смерті [PERSON], у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved