Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Заступник керівника Уманської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах Верхняцької селищної ради з заявою про передачу безхазяйного майна у власність територіальної громади, у якій просить визнати земельну ділянку площею 2,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Верхняцької селищної ради, вартістю 71 742 грн. 67 коп. безхазяйним майном та передати її у власність територіальної громади смт Верхнячка в особі Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що Встановлено, що 24 липня 2000 року померла [PERSON] (дошлюбна Кашкатюк) [PERSON], жителька смт Верхнячка Христинівського району Черкаської області, що підтверджується копією актового запису про смерть №55 від 24.07.2000. Даній громадянці належав сертифікат на право на земельну частку (пай) в адміністративних межах Верхняцької селищної ради. Згідно розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у разі відкриття спадщини до набрання чинності ЦК України, а саме 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР. На день смерті [PERSON] діяв Цивільний Кодекс УРСР 1963 року. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, право на земельну частку пай входило до складу спадщини гр. [PERSON] Спадкоємці за законом чи за заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до Верхняцької селищної ради Христинівського району та нотаріальних органів не звертались. Таким чином, на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, ніхто не претендував. З огляду на те, що [PERSON] значилася у списках на отримання у власність земельної частки (паю), через 8 місяців після її смерті 30.03.2001, на підставі рішення Верхняцької селищної ради №18 від 20.03.2001 на імя покійної видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР №16-02-1327 із визначенням земельної ділянки в натурі на (місцевості). Таким чином, земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,01 га в адміністративних межах Верхняцької селищної ради як обєкт цивільних прав сформована лише у 2001 році, до складу спадкового майна [PERSON] не входила та є безхазяйною. В судовому засіданні прокурор Школьна А.В. підтримала заяву в повному обсязі. Представник Верхняцької селищної ради Христинівського району в судове засідання не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує повністю. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: 24 липня 2000 року померла [PERSON] (дошлюбна Кашкатюк) [PERSON], жителька смт Верхнячка Христинівського району Черкаської області, що підтверджується копією актового запису про смерть №55 від 24.07.2000. Даній громадянці належав сертифікат на право на земельну частку (пай) в адміністративних межах Верхняцької селищної ради. Згідно розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у разі відкриття спадщини до набрання чинності ЦК України, а саме 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР. На день смерті [PERSON] діяв Цивільний Кодекс УРСР 1963 року. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, право на земельну частку пай входило до складу спадщини гр. [PERSON] Спадкоємці за законом чи за заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до Верхняцької селищної ради Христинівського району та нотаріальних органів не звертались. Таким чином, на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, ніхто не претендував. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 137 ЦК УРСР майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районного, міської Ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу. Заява про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше як через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом або виконавчим комітетом селищної, сільської Ради народних депутатів. Згідно п. 2 та п. 5 ч.1 ст. 555 ЦК Української РСР, 1963 року, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, та якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦК України, від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Статтею 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено передання повноважень щодо управління комунальною власністю виконавчим органам сільських, селищних, міських рад. Пунктом 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені і в інтересах територіальних громад здійснюють повноваження по володінню, користуванню і розпорядженню об'єктами комунальної власності. Відповідно до п.31 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради вправі приймати рішення про передачу іншим органам окремі повноваження по управлінню майном, що відноситься до комунальної власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved