Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Заявник [PERSON] 12 жовтня 2017 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вступила в шлюб з [PERSON] 21 січня 2014 року, який зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 01. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Від заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] з заявою ознайомлений, заперечень проти задоволення заяви на адресу суду не надійшло. Частиною 2 статті 247 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 січня 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 01 (а.с. 7). Від спільного подружнього життя дітей не мають. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Заявник наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 3\~ст. 293 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Судом встановлено, що [PERSON] на даний час перебуває у ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» та згідно вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначене покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі (а.с. 12-13). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивач змінила своє прізвище з «Дубоносова» на «Дмитрова» і після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище. \~\~\~\~\~\~\~З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, фактичних взаємин подружжя, які припинили шлюбні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, суперечитиме інтересам заявника, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved