Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що за час шлюбу з відповідачем вони придбали в рівних частках житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . Спільної домовленості між нею та відповідачем щодо добровільного поділу майна не досягнуто в зв`язку із чим просила суд провести реальний поділ житлового будинку з надвірними господарськими будівлями по [ADDRESS] . Крім цього позивач просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] подала заяву про зміну позовних вимог, в якій просила провести ідеальний поділ житлового будинку з надвірними господарськими будівлями по [ADDRESS] в двох рівних частинах, визнати за нею право власності на Ѕ вказаного житлового будинку, а також стягнути із відповідача понесені нею судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Русин А.С. не з`явились, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, уточнені позовні вимоги визнає. У відповідності до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу \~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 30 серпня 2003 року, який рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2018 року було розірвано. (а.с.5-7). Згідно копії договору купівлі - продажу від 03 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу Доротюк Р.Р., [PERSON] передала за плату [PERSON] , [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . (а.с.12). Даний факт також стверджується копією витягу з Державного реєстру правочинів №1686341, виданого 03.11.2005 року приватним нотаріусом Доротюк Р.Р. (а.с.16). Як вбачається з копії Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого за станом на 14 вересня 2018 року комунальним підприємством «Лановецьке районне БТІ», замовниками технічної інвентаризації є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-11). Згідно довідки № 330 від 12 вересня 2018 року, виданої комунальним підприємством «Лановецьке районне бюро технічної інвентаризації», інвентарна вартість житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] станом на 12.09.2018 року становить 31564 грн. 00 коп. (а.с.13). Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, що мешкають у будинку [ADDRESS] , у даному помешканні зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.14-15). Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Статтями60,61 Сімейного кодексу України(далі:СК України) передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільно сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Таким чином, право спільної сумісної власності подружжя, на майно, набуте у шлюбі, презюмується законом. Відповідно до ст.ст.179,183\~ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною річчю є, зокрема, автомобіль. За приписами ст.68 СК України\~розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ст.69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Статтею 70\~СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.372\~ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначені законодавцем у ст.71 СК України. Відповідно до вказаної правової норми майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Як роз`яснено в п.п. 23-25постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60,69 СК, ч. 3ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3ст.\~325\~ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5ст.\~71\~СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбаченихст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову, а саме про визнання її спільною сумісною власністю подружжя та про поділ її виходячи із встановлених законом засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 704 гривні 80 копійок сплаченого судового збору. При цьому, суд бере до уваги квитанцію № 37 від 12.10.2018 року про сплату судового збору. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: approved