Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Зазначеним позовом [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким виділи їй у власність зі спільного з відповідачем майна подружжя ? частину квартири № 4, що знаходиться у будинку № 2, розташованого за адресою: с. Тарасівка Житомирського району Житомирської області, 86 км. ПЗЗД, адже, як вказує, при розірванні шлюбу таке майно подружжя поділене не було і, на даний час, відповідач у добровільному порядку відмовляється здійснити його поділ. У судове засідання сторони не зявились, проте спрямували до суду заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав та не заперечував щодо його задоволення, адже як вказав, викладене у позовній заяві є дійсним, а позов обґрунтованим. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 18 березня 2000 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.5), який 12 березня 2014 року було розірвано (а.с.6). 30 травня 2008 року [PERSON], тобто відповідач у даній справі, за договором купівлі-продажу (а.с.7) придбав квартиру № 4, що знаходиться у будинку № 2, розташованого за адресою: с. Тарасівка Житомирського району Житомирської області, 86 км. ПЗЗД та зареєстрував на неї своє право власності (а.с.8). Правовідносини між сторонами регулюються наступними нормами матеріального права. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 Кодексу). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 Кодексу). Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 71 Кодексу). Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги позицію сторін у справі щодо правовідносин, які склались між ними у даному випадку, суд дійшов висновку про задоволення позову, адже як встановлено в ході розгляду справи позивач має право на належну їй і спірну у даній справі частину нерухомого майна, як на обєкт спільної сумісної власності подружжя, набутого з відповідачем за час перебування у шлюбі. Окрім цього, оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати зав розгляд даної справи, понесенні і документально підтверджені останньою. Судові витрати складаються із судового збору в сумі 487,20 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved