Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

До суду надійшов позов органу опіки та піклування Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області, у якому позивач просив позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], а також стягнути з кожного із відповідачів на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 гривень щомісячно. Позов обґрунтовано тим, що відповідачі не належним чином виконують свої батьківські обов'язки щодо виховання дочки [PERSON]. Так , батько дитини [PERSON] зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, не піклується про дочку, та подав до служби у справах дітей заяву, у якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Мати [PERSON] кілька років тому виїхала в м. Одесу, і з того часу з дочкою не бачилась, матеріальної допомоги їй не надає, та висловила згоду на позбавлення її батьківських прав. На теперішній час [PERSON] проживає із бабусею [PERSON], яка здійснює за нею догляд, повністю забезпечує її матеріально та підтримує морально. Тому з метою повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини та можливості користуватись статусом дітей, позбавлених батьківського піклування, соціальним захистом та пільгами, що передбачено чинним законодавством, орган опіки та піклування Віньковецької районної державної адміністрації просив позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] і стягнути з них аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні представник позивача, начальник служби у справах дітей Віньковецької районної державної адміністрації Слишинська О.В., позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених у ньому, просила задовольнити, та провести заочний розгляд справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явились, причини своєї неявки чи неможливості прибуття до суду не повідомили, тому суд вважає причини їх неявки у судове засідання без поважними. Враховуючи відсутність заперечень з боку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю. Судом встановлено, що відповідачі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Як випливає із довідки Дашковецького навчально - виховного комплексу № 71 від 06.05.2015 року, [PERSON] навчається у Дашковецькому НВК в 10 класі, батьки не займаються її вихованням та утриманням, не відвідують батьківських зборів, не цікавляться її навчанням, а фактично вихованням та утриманням дитини займається її бабуся [PERSON]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON], що був складений комісією Нетечинецької сільської ради, [PERSON] проживає у сім`ї бабусі [PERSON], яка нею опікується, а мати та батько вихованням та утриманням дочки не займаються. Із висновку органу опіки та піклування Віньковецької районної державної адміністрації від 10.08.2015 року слідує, що батьки неповнолітньої [PERSON] не забезпечують останню матеріально, не цікавляться її життям, навчанням та станом здоров'я. Мати [PERSON] проживає у м. Одесі, дочку не провідує. Батько зовсім не цікавиться життям своєї дочки. Тому з метою соціального захисту дитини, орган опіки та піклування Віньковецької райдержадміністрації відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини від 06.02.2015 року вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] проживає разом з нею у її будинку у с. Славута. Мати [PERSON] [PERSON] доводиться їй племінницею. П'ять років тому [PERSON] виїхала у м. Одесу, і з того часу з своєю дочкою [PERSON] не спілкується, зовсім не цікавиться її життям, здоров'ям та навчанням матеріально не допомагає. Батько [PERSON] -- [PERSON] проживає в с. Нетечинці, не працює, зловживає спиртними напоями, турботи про дитину не проявляє та живе своїми інтересами. Тому [PERSON] самостійно займається вихованням [PERSON], піклується про її духовний та фізичний розвиток, забезпечує її одягом та харчуванням, відвідує батьківські збори в школі, тобто взяла на себе виконання батьківських обов'язків. Згідно письмової заяви [PERSON], адресованої на ім'я начальника служби у справах дітей від 09.04. 2015 року, вона просить позбавити її батьків батьківських прав, вказуючи, що мати виїхала у м. Одесу, де вийшла заміж, та самоусунулась від її виховання, а батько систематично вживає алкогольні напої, нецензурно до неї висловлюється. Тому [PERSON] живе у сім`ї [PERSON] Крім того, як вбачається із письмових заяв відповідачів, поданих до служби у справах дітей Віньковецької РДА, та заяви відповідача [PERSON], направленої до суду, вони згідні на позбавлення їх батьківських прав. Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначено обов'язки батьків щодо дитини. Вони зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 152, ст. 155 СК України права дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, а ухилення від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, та є хронічними алкоголіками. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для справи. Проаналізувавши досліджені докази, враховуючи, що обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків, суд доходить висновку про доведення стороною позивача факту ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON], оскільки вони не піклуються належним чином про її фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавляться її життям та здоров'ям, і це дає суду підстави для позбавлення їх батьківських прав. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів суд бере до уваги таке. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини та одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Судом встановлено, що відповідачі не працюють, сталих та регулярних доходів не мають, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі, та з врахуванням віку [PERSON], її матеріального становища, та зокрема необхідних витрат на навчання, забезпечення духовних потреб, одягу, харчування, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на її утримання у розмірі по 400 гривень щомісячно з кожного із батьків. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Крім того, у відповідно до положень ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень за заявлені вимоги немайнового та майнового характеру, а саме по 243,60 гривень із кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved