Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк», Василівської РДА Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Відділ ДВС Василівського РУЮ Запорізької області, реєстраційна служба Василівського РУЮ Запорізької області, про звільнення майна з-під арешту, в якому вказано, що у 2009 році між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів від 14.10.2009 № 1421 в сумі 108 372, 00 гривень строком на два роки. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] 27.10.2009 до договору позики від 14.10.2009 року № 1421 сторонами було укладено додаткову угоду № 1461, за умовами якої відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати позивачу щомісячну винагороду в розмірі 5% від суми позики. Крім того, додатковою угодою позивачу було надано право достроково розірвати договір позики у разі прострочення виплати [PERSON] винагороди більш ніж на 6 місяців. Також за несвоєчасне повернення суми позики було передбачено штраф в розмірі 3% від простроченої суми за кожен місяць прострочення. За умовами вищезазначеного договору [PERSON] зобов'язався повернути позивачу борг в сумі 108 372,00 гривень за сплатою відсотків у строк до 14.10.2011. Додатково, з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 14.10.2009 № 1421, між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір від 27.10.2009 № 1473, який було посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] При посвідченні іпотечного договору приватним нотаріусом було накладено заборону відчуження нерухомого майна, зазначеної в договорі квартирі, яка належить [PERSON] до повного припинення чи розірвання цього іпотечного договору (зареєстровано в реєстрі № 1474/6). За умовами п.1.2. зазначеного іпотечного договору відповідач передав позивачу в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п.1.3 іпотечного договору заставна вартість предмета іпотеки визначена за домовленістю сторін в сумі 108 372 гривень. Згідно п. 3.14. іпотечного договору, за рахунок вищеназваного предмета іпотеки задовольняються вимоги позивача, як позикодавця, у разі невиконання відповідачем своїх зобов'язань за основним договором. Станом на 25.06.2013 грошові зобов'язання відповідача за договором позики не виконані. Також не виконані і інші зобов'язання, що випливають з договору позики. Зокрема, загальна заборгованість по договору позики від 14.10.2009 склала 309 393,76 гривень, яка складається з наступного: сума боргу 108 372 гривень; винагорода за користування позикою 195 069,60 гривень; 5 418,60 гривень (5% від суми боргу щомісяця)х 36 міс.=195 069,60 гривень; штрафна санкція - 5 852,16 гривень; 162,56 гривень (3% від суми платежу щомісяця) х 36 міс. = 5 852,16 гривень. Відповідно до незалежної оцінки майна встановлено, що на цей час ринкова вартість об'єкта іпотеки (3-кімнатна квартира [ADDRESS]) становить 176 996 гривень. На цей час сума боргу значно перевищує вартість заставленого майна, а позивач позбавлений можливості реалізувати своє право - звернення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса, оскільки накладений арешт на все нерухоме майно, яке належить відповідачу [PERSON] Існує три заборони, накладені ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області: постанова від 03.06.2010 б/н реєстраційний номер обтяження 9895923, зареєстрований 03.06.2010, перенесений 07.03.2014 до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 4910505; постанова від 18.10.2012, реєстраційний номер обтяження 13239820, зареєстрований 13.11.2012, перенесений 07.03.2014 до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 4910798; постанова від 20.06.2012, реєстраційний номер обтяження 12649922, зареєстрований 21.06.2012, перенесений 07.03.2014 до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 4910709. В даному випадку договір іпотеки був укладений 27 жовтня 2009 року, а вищевказані арешти на нерухоме майно були накладені у період з 2010 по 2012 роках, а перенесені до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна взагалі в 2014 році, тобто пізніше, ніж було укладено договір іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. На підставі викладеного, позивач просить звільнити з-під арешту належне відповідачу [PERSON] нерухоме майно, а саме, 3-кімнатну квартиру [ADDRESS], накладеного постановами ВДВС Василівського РУЮ. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позовних вимог. В судове засідання представник відповідача - Василівської РДА Запорізької області не з'явився, але до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності та вирішити питання на розсуд суду. В судове засідання представник відповідача - ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлено своєчасно та у встановленому законом порядку. В судове засідання представник третьої особи - Відділу державної виконавчої служби Василівського РУЮ Запорізької області не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлено своєчасно та у встановленому законом порядку. В судове засідання представник третьої особи - Реєстраційної служби Василівського РУЮ Запорізької області не з'явився, але до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності та вирішити питання на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини Згідно вимог ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Закону України «Про заставу» встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до ст.ст. 3, 7 Закону України «Про іпотеку», У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно до ст.ст. 32, 54 Закону України «Про виконавче провадження»заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням. Звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Судом встановлено, що у 2009 році між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів від 14.10.2009 № 1421 в сумі 108 372,00 грн. строком на два роки. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] 27.10.2009 до договору позики від 14.10.2009 № 1421 сторонами було укладено додаткову угоду № 1461, за умовами якої відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати позивачу щомісячну винагороду в розмірі 5% від суми позики. Крім того, додатковою угодою позивачу було надано право достроково розірвати договір позики у разі прострочення виплати [PERSON] винагороди більш ніж на 6 місяців. Також за несвоєчасне повернення суми позики було передбачено штраф в розмірі 3% від простроченої суми за кожен місяць прострочки. За умовами вищезазначеного договору [PERSON] зобов'язався повернути позивачу борг в сумі 108 372,00 гривень за сплатою відсотків у строк до 14.10.2011. Додатково задля забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 14.10.2009 № 1421 між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір від 27.10.2009 № 1473, який було посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] При посвідченні іпотечного договору приватним нотаріусом було накладено заборону відчуження нерухомого майна, зазначеної в договорі квартирі, яка належить [PERSON] до повного припинення чи розірвання цього іпотечного договору (зареєстровано в реєстрі № 1474/6). За умовами п.1.2. зазначеного іпотечного договору відповідач передав позивачу в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п.1.3 іпотечного договору заставна вартість предмета іпотеки визначена за домовленістю сторін в сумі 108 372 гривень. Згідно п. 3.14. іпотечного договору, за рахунок вищеназваного предмета іпотеки задовольняються вимоги позивача, як позикодавця, у разі невиконання відповідачем своїх зобов'язань за основним договором. Станом на 25.06.2013 грошові зобов'язання відповідача за договором позики не виконані. Також не виконані і інші зобов'язання, що випливають з договору позики. Зокрема, загальна заборгованість по договору позики від 14.10.2009 року склала 309 393,76 гривень, яка складається з наступного: сума боргу - 108 372 гривень; винагорода за користування позикою -195 069,60 гривень; 5 418,60 гривень (5% від суми боргу щомісяця) х 36 міс.=195 069,60 гривень; штрафна санкція - 5 852,16 гривень; 162,56 гривень (3% від суми платежу щомісяця) х 36 міс. = 5 852,16 гривень. Відповідно до незалежної оцінки майна встановлено, що на цей час ринкова вартість об'єкта іпотеки (3-кімнатна квартира [ADDRESS]) становить 176 996 гривень. На теперішній час позивач позбавлений можливості реалізувати своє право - звернення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса, оскільки на все нерухоме майно, яке належить відповідачу [PERSON], в т.ч. і на спірне нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, накладені арешти та існує три заборони, накладені ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області, а саме: постанова від 03.06.2010 року б/н реєстраційний номер обтяження 9895923, зареєстрований 03.06.2010, перенесений 07.03.2014 до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 4910505; постанова від 18.10.2012 реєстраційний номер обтяження 13239820, зареєстрований 13.11.2012, перенесений 07.03.2014 до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 4910798; постанова від 20.06.2012 реєстраційний номер обтяження 12649922, зареєстрований 21.06.2012, перенесений 07.03.2014 до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 4910709. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні копіями постанов державних виконавців від 20.06.2012, іпотечного договору від 27.10.2009, договору про позику грошових коштів від 14.10.2009, витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та визнані відповідачем. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що пріоритет права (вимоги) позивача на передане в іпотеку нерухоме майно відповідача, який виник відповідно до договору, виник раніше ніж державним виконавцем накладено арешт на вищевказане нерухоме майно, суд вважає, що пріоритет права позивача на нерухоме майно є вищим, а тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом звільнення спірного нерухомого майна з-під арешту.

Outcome: approved