Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

ДП «Борзнянський лісгосп» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] 32000 грн збитків, завданих внаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 10 червня 2019 року [PERSON] незаконно вполював самця дикої козулі, яку транспортував на своєму мопеді [PERSON] , чим відповідачі порушили вимоги ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», постановами суду від 11.07.2019р. були притягнуті до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.85 КУпАП й повинні відшкодувати завдані збитки, розмір яких згідно такс становить 32000 грн. Позивач своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, надавши заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі його представника за наявними доказами, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі й наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] , як і його представник, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, оскільки йому не було надіслано всіх документів, які позивач додав до своєї позовної заяви; ДП «Борзнянський лісгосп» не надав належних доказів здійснення відповідачами незаконного полювання на території його мисливських угідь, в зв`язку з чим права позивача не порушені й належним позивачем має бути Держекоінспекція. Відзив на позов від 18.10.2019р. суд не приймає до уваги, оскільки він всупереч вимогам ч.7 ст.178 ЦПК України поданий несвоєчасно без поважних причин (в ухвалі про відкриття провадження у справі було встановлено 15-денний строк для подачі відзиву на позов, дана ухвала отримана відповідачем 28.09.2019р., що жодним чином не перешкоджало його вчасному зверненню за правовою допомогою та подачі відзиву). Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позов не подав, у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, оскільки він не здійснював незаконного полювання, а лише перевозив застрелену [PERSON] козулю; ДП «Борзнянський лісгосп» не надано належних доказів здійснення незаконного полювання на території його мисливських угідь, в зв`язку з чим права позивача не порушені. Заслухавши пояснення відповідачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами. За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами ч.1, 2 ст.1166 ЦКУ України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Отже, зазначеними нормами законодавства встановлено презумпцію вини завдавача шкоди, обов`язок по спростуванню якої покладається на відповідача. За змістом положень ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.63 Закону України «Про тваринний світ» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зокрема, в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, підлягає компенсації в повному обсязі. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.30 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» користувачі мисливських угідь мають право на відшкодування збитків від порушників правил полювання за добуті незаконним шляхом тварини. Відповідно до ст.42 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» відповідальність за порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання несуть особи, винні у порушенні правил полювання та здійснення інших видів використання мисливських тварин, правил регулювання їх чисельності. Згідно зі ст.43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, здійснюється добровільно або за рішенням суду відповідно до законодавства за затвердженими в установленому порядку таксами, а за їх відсутності - за розрахунками користувачів мисливських угідь. Кошти за відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства у галузі ведення мисливського господарства та полювання, зараховуються на рахунок користувача мисливських угідь, якому заподіяні збитки. Відповідно до «Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України), затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України №301/222 від 19.06.2017р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.07.2017р. за №842/30710, розмір стягнень за незаконно добуту або знищену козулю складає 32000 грн. В судовому засіданні встановлено, що постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2019 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним й притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.85 КУпАП за те, що він 10 червня 2019 року о 00-05 год. неподалік урочища «Пасіка», що знаходиться поблизу с. Кинашівка Борзнянського району Чернігівської області, в порушення вимог п.1, 2, 3 ч.1 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» здійснював полювання на відтворювальній ділянці без належного на те дозволу і в заборонений час, смертельно поранивши самця дикої козулі. Також постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2019 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним й притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.85 КУпАП за те, що він 10 червня 2019 року о 00-05 год. неподалік с. Кинашівка Борзнянського району Чернігівської області в порушення вимог п.5 ч.1 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» транспортував на своєму мопеді незаконно добутого самця дикої козулі. Відповідно до Статуту ДП «Борзнянський лісгосп» засноване на державній формі власності, є юридичною особою й створене з метою, зокрема, охорони, відтворення та раціонального використання державного мисливського фонду на території мисливських угідь, наданих у користування підприємству. Рішенням 10-ої сесії 6-го скликання Чернігівської обласної ради від 28 вересня 2012 року надано ДП «Борзнянський лісгосп» у користування для ведення мисливського господарства та полювання мисливські угіддя площею 107120га терміном на 25 років в межах Борзнянського району, крім мисливських господарств ТОВ «Великий бір», ТОВ МГ «Плисецьке», ТОВ МРП «Єгер». Крім того, як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів адміністративних справ №730/711/19, №730/712/19 щодо [PERSON] та [PERSON] за ч.2 ст.85 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення від 10.06.2019р., копії протоколу огляду місця події від 10.06.2019р., протоколів допиту свідків [PERSON] , [PERSON] , постанови про закриття кримінального провадження від 24.06.2019р.), в них містяться відомості про вчинення відповідачами цих адміністративних правопорушень (порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання) на території мисливських угідь ДП «Борзнянський лісгосп». Отже, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджено сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів факт порушення відповідачами вимог законодавства в галузі мисливського господарства саме на території мисливських угідь ДП «Борзнянський лісгосп», в зв`язку з чим звернення даного підприємства як користувача мисливських угідь до суду з вказаним позовом є правомірним, а доводи відповідачів та їх представника в цій частині не заслуговують на увагу. Посилання відповідачів на ненаданням їм копій всіх документів, що додаються до позовної заяви, є безпідставним й не може вплинути на повноту, всебічність та об`єктивність розгляду справи по суті; при цьому, слід також зважити і на ту обставину, що відповідачі, використовуючи свої процесуальні права, не були позбавлені можливості ознайомитися з матеріалами справи в суді. Необгрунтованими є й заперечення відповідача [PERSON] проти позову з тих підстав, що він не здійснював полювання, а лише перевозив на мопеді застрелену [PERSON] козулю, оскільки відповідно до ст.1, 12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» до полювання прирівнюється й перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах, на дорогах загального користування з продукцією полювання, а згідно з п.5 ч.1 ст.20 вказаного Закону забороняється транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту у щорічній контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання, а також у дозволі на їх добування. Вина ж [PERSON] у вчиненні даного правопорушення (транспортування незаконно здобутої козулі) встановлена постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 11.07.2019р, яка має преюдиційне значення при розгляді цієї справи. Відтак, суд вважає, що внаслідок протиправних спільних та взаємопов`язаних дій (з єдністю наміру) обох відповідачів, які виразились в порушенні вимог Закону України «Про мисливське господарство та полювання» й внаслідок чого було здійснено незаконний відстріл та транспортування самця дикої козулі, користувачу мисливських угідь ДП «Борзнянський лісгосп» була завдана неподільна майнова шкода, розмір якої згідно такс складає 32000 грн, в зв`язку з чим дана сума збитків підлягає відшкодуванню позивачу відповідачами солідарно й у повному обсязі. Наведений висновок суду також узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди». Натомість, відповідачами всупереч вимог ст.12, 81 ЦПК України не спростовано ніякими доказами відсутність їх вини у завданні ДП «Борзнянський лісгосп» вищевказаної шкоди. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов ДП «Борзнянський лісгосп» про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] 32000 грн збитків, завданих внаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в дольовому порядку сплачений ним при подачі заяви судовий збір в сумі 1921,00 грн: по 960,50 грн з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved