Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

До суду із позовом звернулася [PERSON] до ПП «Агрофірма «Кам'янська»», треті особи відділ Держгеокадастру в Новомиргородському районі Кіровоградської області, Новомиргородська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки власнику вказавши, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 2,5275 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. 04 серпня 2004 року між нею та ПП «Агрофірма Кам'янська» було укладено договір оренди земельної ділянки. В подальшому згідно додаткової угоди від 05 серпня 2008 року термін дії зазначеного договору було продовжено на 5 років. Строк дії зазначеного договору закінчився 28 жовтня 2015 року. З метою подальшого не продовження вказаного договору позивачка 29 липня 2015 року звернулась до Новомиргородської реєстраційної служби з заявою про те, щоб не реєстрували договір оренди та додаткову угоду на належну їй земельну ділянку з ПП «Агрофірма Кам'янська» та будь-якими фізичними чи юридичними особами без її згоди. 25 вересня 2015 року позивачка направила ПП «Агрофірма Кам'янська» заяву в якій повідомила, що не має наміру продовжувати з ними договір оренди. Після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки [PERSON] уклала з [PERSON] договір оренди належної їй земельної ділянки, але при його реєстрації їй було відмовлено через те, що договір оренди між нею та ПП «Агрофірма Кам'янська» вже було укладено та зареєстровано. При зверненні до органів прокуратури з приводу підроблення її підпису на договорі оренди їй надійшла відповідь, що в поданій нею заяві відсутні ознаки кримінального правопорушення. В зв'язку з чим просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,5275 га ріллі, кадастровий номер [NUMBER], що належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі державного акту серії [NUMBER], яка знаходиться на території Кам'янської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області укладений 21 липня 2015 року між [PERSON] та ПП «Агрофірма Кам'янська», та зобов'язати відповідача повернути належну їй земельну ділянку. Позивач та її представники [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов з підстав викладених у ньому. Представник відповідаа ПП «Агрофірма Кам'янська» Черниш В.А. у судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Представники третіх осіб відділу Держгеокадастру в Новомиргородському районі Кіровоградської області, Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області оповіщені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилися, будь-яких заяв та клопотань до суду не направили. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу без представників третіх осіб, на що сторони у судовому засіданні не заперечували. Заслухавши вказані пояснення та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову за такими обставинами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,53 га на території Кам'янської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. 04 серпня 2004 року між нею та ПП «Агрофірма Кам'янська» було укладено договір оренди земельної ділянки. В подальшому згідно додаткової угоди від 05 серпня 2008 року термін дії зазначеного договору було продовжено на 5 років. Строк дії зазначеного договору закінчився 28 жовтня 2015 року. З метою подальшого не продовження вказаного договору позивачка 29 липня 2015 року звернулась до Новомиргородської реєстраційної служби з заявою про те, щоб не реєстрували договір оренди та додаткову угоду на належну їй земельну ділянку з ПП «Агрофірма Кам'янська» та будь-якими фізичними чи юридичними особами без її згоди. 25 вересня 2015 року позивачка направила ПП «Агрофірма Кам'янська» заяву в якій повідомила, що не має наміру продовжувати з ними договір оренди. Доказів отримання відповідачем вказаного повідомлення позивачем до суду не надано. Після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки [PERSON] уклала з [PERSON] договір оренди належної їй земельної ділянки № 511 від 29 січня 2015 року, але рішенням державного реєстратора № 26064247 від 12 листопада 2015 року їм було відмовлено у державній реєстрації іншого речового права оренди земельної ділянки, що розташована на території Кам'янської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, кадастровий номер [NUMBER], оскільки заявлене право оренди вже зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі договору оренди землі б/н від 21.07.2015 року укладеного між [PERSON] та Приватним підприємством «Агрофірма «Кам'янська». Як зазначає позивач, саме з даного часу їй стало відомо про наявність договору оренди належної їй земельної ділянки між нею та відповідачем, укладеного 21 липня 2015 року строком на 7 років, державна реєстрація якого проведена 09 вересня 2015 року, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. В ході судового розгляду у справі представником відповідача надано до суду оригінал договору оренди землі, укладеного 21 липня 2015 року між позивачем по справі [PERSON] та ПП «Агрофірма «Кам'янська» строком на 7 років, державна реєстрація якого проведена 09 вересня 2015 року, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 43524645 від 09.09.2015 року саме того договору на підставі якого відповідач користується земельною ділянкою позивача та виконує його умови. Як вбачається зі змісту вказаного договору останній містить оригінали підписів від імені орендодавця - позивача по справі та представника відповідача з печаткою відповідача. До вказаного договору додано Акт приймання передачі земельної ділянки від 09.09.2015 року на якому маються відповідні оригінали підписів від імені позивача та представника відповідача з печаткою ПП «Агрофірми «Кам'янська», копія паспорта позивача, державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, яка передавалася в оренду відповідачеві на ім'я позивача серії [NUMBER], Акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 21.07.2015 року, схема розташування земельної ділянки, план меж земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки кадастровий № [NUMBER], уточнений розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що належить позивачеві. За клопотанням представника позивача у відповідності до ухвали суду від 29 серпня 2017 року по даній справі було призначено судово - почеркознавчу експертизу щодо відповідності підпису [PERSON] на оригіналі договору оренди від 21 липня 2015 року та додатку до вказаного договору від 21 липня 2015 року, оскільки позивач категорично стверджувала у ході судового засідання, що підпис на вказаних документах від її імені їй не належить. Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за № 17445/17-32/17446/17-33 від 20.10.2017 року, у досліджуваних документах - Договорі оренди землі від 21.07.2015 року, укладеного між [PERSON] та ПП «Агрофірма «Кам'янська», кадастровий номер [NUMBER], та Акті приймання-передачі вказаної земельної ділянки, Додаток № 1 до Договору оренди землі від 21.07.2015 року, підписи від імені [PERSON] виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів. Підпис в договорі оренди землі від 21 липня 2015 року, укладеного між [PERSON] та ПП «Агрофірма «Кам'янська» в графі «Орендодавець», виконаний [PERSON]. Підпис в додатку до договору оренди землі від 21 липня 2015 року, укладеного між [PERSON] та ПП «Агрофірма «Кам'янська», а саме Акті приймання-передачі земельної ділянки від 09.09.2015 року в графі «Орендодавець», виконаний [PERSON]. У відповідності до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Суд не погоджується з доводами позивача та її представників, щодо того, що нею особисто договір оренди від 21 липня 2015 року не підписувався, з висновком експерта № 1666 від 19.10.2016 року судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінального провадження за № 1201612020000350, оскільки в судовому засіданні беззаперечно встановлено та підтверджено висновком двох експертів за результатами проведення судово - почеркознавчої експертизи, яка призначена судом за клопотанням представника позивача за № 17445\\17-32\\17446\\17-33 від 20.10.2015 року, що оригінал договору оренди землі від 21 липня 2015 року та Додаток до нього Акт приймання - передачі земельної ділянки від 09.09.2015 року, саме на підставі якого ПП «Агрофірма «Кам'янська» користується належною позивачеві земельною ділянкою підписаний саме позивачкою [PERSON] Позивачем у ході судового розгляду у справі не надано до суду належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що в момент укладення договору оренди земельної ділянки між [PERSON] та відповідачем від 21 липня 2015 року позивач не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, не мала вільного волевиявлення на укладення вказаного договору та її дії щодо підписання даного договору не відповідали її внутрішній волі, даний договір було укладено у встановленому законом порядку у письмовій формі та він спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Повний, всебічний аналіз вищевказаних обставин безсумнівно переконує суд у необхідності відмови у задоволенні позову.

Outcome: approved