Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Тетіївської районної ради Київської області, Тетіївської центральної районної лікарні звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Тетіївської центральної районної лікарні кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 5640 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 03.07.2018 року кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрито у зв'язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення. В результаті вчинення злочину потерпілий [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, у зв'язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії Тетіївської центральної районної лікарні в період з 20.05.2018 року по 30.05.2018 року. Вартість лікування склала 5640 гривень, які відповідно до ст.1206 ЦК України відповідач зобов'язаний відшкодувати Тетіївській ЦРЛ на лікування потерпілого від злочину. Прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Ковальчук Я.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник позивача Тетіївської центральної районної лікарні в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує. Представник позивачаТетіївської районної ради Київської області в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи фінансового управління Тетіївської районної державної адміністрації в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника третьої особи, розгляд справи покладає на розсуд суду. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19.05.2018 року близько 23 години 30 хвилин [PERSON], перебуваючи біля приміщення магазину «Корона», що в с. П?ятигори, по вул. Київській, 14 Тетіївського району Київської області, під час суперечки із [PERSON], яка виникла на ґрунті неприязних відносин, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], наніс останньому не менше двох ударів рукою в обличчя, в результаті чого потерпілий [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. За даним фактом було порушено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 03.07.2018 року кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрито у зв'язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Положеннями п.п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 №545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Матеріалами справи підтверджено, що потерпілий від злочину [PERSON]перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії Тетіївської центральної районної лікарні в період з 20.05.2018 року по 30.05.2018 року. Згідно довідки Тетіївської ЦРЛ № 935 від 22.11.2018 року витрати на його лікування склали 5640 гривень. Стаття 1206 ЦК України регулює порядок відшкодування витрат закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого та покладає вказаний обов'язок на особу, яка вчинила злочинні дії, причинно-наслідковим зв'язком яких стало перебування потерпілого на такому лікуванні. Факт перебування [PERSON] стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров?я саме внаслідок неправомірних дій відповідача підтверджений належними доказами та не викликає у суду сумніву, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON], тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved