Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Заявник [PERSON] , де заінтересованою особою виступає [PERSON] , звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу. Зазначає, що 23.05.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Драганівській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №01. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] . Завник вказує, що заінтересована особа [PERSON] відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)», оскільки засуджений вироком Пролетарського районного суду м. Твер Російської Федерації від 11.08.2016 року, який приведено у відповідність до законодавства України згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.04.2018 року до 12 років 6 місяців позбавлення волі. Зазначає, що сімейні відносини між сторонами не склались, спільне проживання сторін є неможливим через перебування чоловіка у місцях позбавлення волі. Вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам.На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між сторонами. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак у заяві просить розгляд справи проводити за її відсутності, заявні вимоги підтримує. Заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв чи клопотаня по справі не надавав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що вимоги заяви підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 23.05.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Драганівській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №01. Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] . Як вбачається з довідки Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» №2/3/1-1868 від 25.08.20520 року, [PERSON] , 1985 року народження, відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» на підставі вироку від 11.08.2016 Пролетарського районного суду м.Твер Російської Федерації; згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 11.04.2018 вирок Російської Федерації приведено у відповідність до законодавства України: [PERSON] вважати засудженим за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 15 - ч.2 ст.307, та на підставі ч.1, 2 ст. 70 КК України [PERSON] остаточно визначено покарання у виді 12 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.1ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як вбачається із ч.3ст.293 ЦПК Україниу порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ч.1ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст.56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно дост.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно дост.112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч.2ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких заявник наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, [PERSON] на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі, подальше збереження сім`ї стали є недоцільним, а тому заява [PERSON] про розірвання шлюбу з відповідачем підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, та той факт, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, суд вважає, що заява є обгрунтованою та підлягає задоволенню. В силу\~ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved