Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

До суду із даним позовом звернулось ТОВ «Біотех ЛТД». Свої вимоги обґрунтувало тим, що 17 березня 2012 року між ТОВ «Біотех ЛТД» в особі головного інженера [PERSON] та фізичною особою [PERSON] фактично було укладено договір купівлі-продажу бульдозера ДЗ-42, номерний знак [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] та номер шасі [NUMBER] за 32 500 гривень, про що свідчить підписані, цього ж дня, [PERSON] і представником товариства ТОВ «Біотех ЛТД» акт прийому-передачі транспортного засобу та документів до нього і акт про отримання [PERSON] від ТОВ «Біотех ЛТД» коштів у сумі 32 500 гривень. Після підписання даних документів, позивач вважав бульдозер ДЗ-42, номерний знак [NUMBER] своєю власністю, зробив відновлювальний ремонт, неодноразово робив поточний ремонт бульдозера та експлуатував його на власний розсуд. Зазначене підтверджується відрядним нарядом № 47 від 28.02.2014, актом списання товарів № 275 від 18.12.2014, актом списання товарів № 284 від 05.08.2016, відрядним нарядом № 1113 від 30.08.2016, актом списання товарів № 333 від 22.12.2016, актом списання товарів № 420 від 20.12.2016, відрядним нарядом №1215 від 21.12.2016 , відрядним нарядом № 1217 від 31.12.2016 та обліковим листом тракториста-машиніста № Бx000000243 від 31.10.2014. В даний час відповідач відмовляється оформити угоду купівлі-продажу даного бульдозера. Договір купівлі-продажу, за яким продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити певну грошову суму, був фактично виконаний, але відповідач ухиляється від належного оформлення переходу права власності. В зв`язку з цим, позивач просив суд визнати за ним право власності на бульдозер ДЗ-42, номерний знак [NUMBER] . В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити, пославшись на обставини зазначені в позові. Представник відповідача повністю заперечив проти задоволення позову, пославшись на його необґрунтованість та безпідставність. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.03.2012 року заступником директора з виробничих питань ТОВ «Біотех ЛТД» та [PERSON] був підписаний акт прийому передачі транспортного засобу та документів до нього. Предметом передачі був бульдозер ДЗ-42, номерний знак [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] та номер шасі [NUMBER] , 1986 року випуску. Підписанням цього акту сторони підтверджують, що продавець продав та передав, а покупець придбав та прийняв у вищезазначеній комплектації бульдозер(а.с.4) [PERSON] , який діяв від СВК «Біотех ЛТД» передав 32500 грн. [PERSON] за придбаний СВК «Біотех ЛТД» у [PERSON] трактор гусеничний з підвальною лопатою ДЗ-42 (бульдозер) загальною вартістю 32500 грн., ДНЗ 27244, 1986 року випуску(а.с.5). [PERSON] є власником бульдозера , реєстраційний номер [NUMBER] , шасі [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію машини серії [NUMBER] (а.с.6). З відрядного наряду №47 від 28.02.2014 року , №1113 від 30.08.2016 року, №1215 від 31.12.2016 року, №1217 від 31.12.2016 року вбачається, що за ремонт бульдозера ДЗ42,[NUMBER] сплачувалися кошти (а.с.7,10,13,14). Згідно акту списання товарів №275 від 18.12.2014 року в бульдозері ДЗ-42 , ДНЗ [NUMBER] списано 42 предмети на 1543,18 грн., акту списання товарів №284 від 05.08.2016 року - 8 предметів на суму 1052,2 грн.,,акту списання товарів №333 від 22.12.2016 року- 40,5 предметів на суму 2363,18 грн., акту списання товарів №420 від 30.12.2016 року - 3 предмета на суму 490,1 грн (а.с.8,9,11,12). 12.04.2007 року. брокерська контора №17 ,яка діяла в інтересах [PERSON] купила у [PERSON] на підставі біржової угоди бульдозер ДЗ 42, 1986 року випуску, шасі [NUMBER] , двигун [NUMBER] на(а.с.58) Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2018 року зобов`язано слідчого Бориспільського ВП ГУНП в Київській області повернути [PERSON] бульдозер ДЗ42 ,номерний знак [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] та номер шасі [NUMBER] (а.с.63). Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2018 року зобов`язано уповноважену особу СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області негайно повернути [PERSON] тимчасово вилучене майно: бульдозер ДЗ42, номерний знак [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] та номер шасі [NUMBER] (а.с.65). За ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За правилами ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову сум. За п.2 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За правилами ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За таких обставин,суд приходить до висновку , що належним доказом укладення купівлі-продажу бульдозера є лише письмовий договір. Докази на які посилається позивач, як на підставу укладення цього договору, а саме на акти списання товарів та відрядні наряди не є належними в розумінні ч.1 ст.77 ЦПК України і вони жодним чином не підтверджують факт укладення договору купівлі-продажу бульдозера. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем всупереч вимогам вказаної норми не надано суду належного доказу на підтвердження укладення договору купівлі-продажу бульдозеру з відповідачем. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що підстави для визнання права власності за позивачем на бульдозер з огляду на зазначене вище та ч.1 ст.328 ЦК України відсутні, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed