Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

До суду звернулась позивачка за захистом своїх прав які полягали в скасуванні наказу про звільнення та поновлення її на роботі. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у трудових відносинах з відділом освіти Кролевецької РДА з 6 квітня 2017р. і обіймала посаду директора Спаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. У січні місяці 2018р. керівником районного відділу освіти призначили [PERSON] , який відразу повідомив їй, що вони не зможуть разом працювати і вона має звільнитися з займаної посади , з того часу на неї чинився постійний тиск з боку останнього в результаті чого , вона не маючи бажання на звільнення чи переведення з займаної посади, під тиском 5.03.2018р. написала заяву про звільнення її з посади в зв`язку з переведенням. Наступного дня вона подала заяву про відкликання заяви про звільнення, але через 21 день по тому її повідомили, що вона звільнена з посади 5.03.2018р. Вважає таке звільнення не законне, так як відбулося без її згоди, а тому просить задовольнити її позовні вимоги. Згодом в судовому засіданні позовні вимоги збільшила і просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 831007,73грн. В судовому засіданні позов підтримала мотивуючи тими ж підставами, та додатково пояснила , що у січні 2018 року змінився керівник районного відділу освіти. Новий керівник [PERSON] з самого початку здійснення своїх повноважень став упереджено ставитися до неї і повідомив її що вона не може залишатися керівником Спаської ЗОШ, оскільки неналежно виконує свої обов`язки. При цьому, він не пояснював у чому саме полягають порушення з її боку. Разом з цим він наголошував на рішенні суду, щодо незаконного звільнення комірника Спаської ЗОШ. Він неодноразово наполегливо вимагав від неї звільнення з посади та всіляко на неї тиснув, принижував її ділову репутацію. 28 лютого 2018 року тиск на неї з боку [PERSON] посилився. В цей день він примушував її звільнитись з посади директора за згодою сторін, погрожуючи звільненням за ініціативою відділу «за статтею». В зв`язку з цим, вона звернулась з заявою в Кролевецький відділ поліції, який проводив перевірку даного факту. В день звільнення, 05.03.2018 року, вона також звернулась з заявою до голови Кролевецької районної ради Авраменка М.В. про тиск на неї, з боку начальник відділу освіти [PERSON] та в якій просила надати їй можливість допрацювати на своїй посаді хоча б до кінця навчального року. Після цього, під час перебування на колегії у відділі освіти Кролевецької РДА, її було запрошено в кабінет начальника відділу де під його тиском вона написала заяву про звільнення її з посади директора Спаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, в зв`язку з переходом на роботу в інший навчальний заклад Гречкинський НВК та заяву про прийняття її на посаду вчителя початкових класів Гречкинської НВК на час хвороби основного працівника з 06.03.2018 року. Перехід на цю посаду запропоновано було їй, як на єдину можливу. Дані заяви вона писала в стані сильного душевного хвилювання, не маючи при цьому дійсного волевиявлення на зміну місця роботи. Відразу після подання зазначених заяв, вона повідомила про це Спаського сільского голову [PERSON] та повідомила, що написала їх не витримавши психологічного тиску. 06 березня 2018 року, вона направила рекомендованим листом на ім`я начальника відділу освіти Кролевецької РДА заяву про відкликання заяви про прийняття на посаду вчителя початкових класів Гречкинського НВК від 05.03.2018 року. До обов`язків вчителя Гречкинського НВК вона не приступала. Оскільки психологічний тиск на неї керівництвом відділу освіти чинився тривалий час і її стан здоров`я погіршився, загострились хронічні хвороби, вона вимушена була лікуватись і з 06 березня 2018 року вона пішла на лікарняний. Лікувалась майже місяць. В цей період, а саме 16.03.2018 року - в перерві у лікуванні, позивач намагалась здійснити свої обов`язки вчителя Спаської ЗОНІ, від яких її не звільняли, але до виконання своїх обов`язків її не допустили. Крім цього зазначила, що ближче до кінця березня місяця вона також отримала заробітну плату, як директор Спаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів за період хвороби та лікарняний, що свідчить про те, що наказу на звільнення 5.03.2018р. не було і наказ керівництвом було винесене після того як їм було відомо про відкликання нею заяви. Просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала мотивуючи його тим и ж підставами - відсутністю з боку позивача волевиявлення на звільнення. Представники відповідача, кожен окремо в судовому засіданні позов не визнали мотивуючи тим, що позивачка добровільно, з власної ініціативи звернулась з зазначеною заявою до відповідача так як боялась, що її звільнять з посади за недобросовісне виконання посадових обов`язків. Так [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивачка писала заяву добровільно так як боялась що її звільнять за статтею за порушення вимог законодавства , так як їй було вказано на незадовільну її роботу. Тиску з його боку щодо неї не було. Заробітну плату за частину березня вона дійсно отримала як директор Спаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, але це була помилка бухгалтера, яка не знала, що [PERSON] було звільнено з роботи в зв`язку з переведенням. Заяву про відкликання заяви щодо призначення останньої на посаду вчителя він отримав після винесення наказу, тому вважає що вчинив відповідно до вимог законодавства. Третя особа- Кролевецька райрада, в судове засідання надали заяву в якій просили справу слухати без їх участі, при прийнятті рішення покладаються на думку суду. Суд заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 квітня 2017 року відділом освіти Кролевецької РДА було укладено контракт з позивачкою, як з директором Спаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Кролевецької районної ради Сумської області, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл та міста Кролевець та призначено її на посаду терміном на три роки з 06 квітня 2017 року по 06 квітня 2020 року.(а.с. 12-15) 06 квітня 2017 року за наказом №24-к від 06.04.2017 року відділу освіти Кролевецької РДА позивач переведена на посаду директора Спаської загальноосвітньої школи 1-111 ступенів згідно укладеною контракту за підсумками атестації. З зазначеної дати вона приступила до виконання обов`язків керівника навчального закладу згідно умов контракту (а.с. 10). Згідно наказу №12-к відділу освіти Кролевецької РДА від 05 березня 2018 року «Про звільнення» позивача звільнено з посади директора Спаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів 05.03.2018 року по переведенню до Гречкинського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І ступеня - дошкільний навчальний заклад» п.5 ст.36 КЗпП України. З зазначеним наказом позивач ознайомлена під підпис та отримала його 21.03.2018 року.(а.с.18). Разом з цим 6.03.2018р. позивач звернулась до відповідача з заявою про відкликання заяви про прийняття її на посаду вчителя до Гречкинського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І ступеня - дошкільний навчальний заклад» (а.с.19-20). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо трудових правовідносин, який регулюються КЗпП України та Законом України «Про освіту» Так трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України). Чинним законодавством передбачена особлива форма трудового договору - контракт. За змістом частини третьої статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Як встановлено судом, позивач працювала директором навчального закладу і відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою КМУ від 14 червня 2000 року № 963, є педагогічним працівником. Отже, на спірні правовідносини розповсюджуються вимоги ст. 54 Закону України «Про освіту», яка визначає укладення контракту з педагогічними працівниками незалежно від форм власності учбового закладу освіти. Згідно з п.п.10, 11 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою КМУ від 19 березня 1994 року №170, у контракті передбачаються обсяги пропонованої роботи та вимоги до якості і строків її виконання, строк дії контракту, права, обов`язки та взаємна відповідальність сторін, умови оплати й організації праці, підстави припинення та розірвання контракту, соціально-побутові та інші умови, необхідні для виконання взятих на себе сторонами зобов`язань, з урахуванням специфіки роботи, професійних особливостей та фінансових можливостей підприємства, установи, організації чи роботодавця. Зі змісту контракту вбачається , що сторони дійшли згоди, щодо припинення контракту, зокрема п.5.2 до закінчення терміну його дії з підстав передбачених чинним законодавством України та цим контрактом. Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України, підстави розірвання трудового договору з ініціативи працівника - статтями 38 і 39 цього Кодексу, підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу - статтями 40, 41, 43, 431 і підстави розірвання трудового договору з керівником на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) - статтею 45 цього Кодексу. Відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду. Частиною першою ст. 32 цього Кодексу визначено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за пунктом 5 статті 36 КЗпП України, суди повинні з`ясувати: чи дійсно було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої заяви про звільнення в зв`язку з переведенням. Таким чином судом встановлено що позивачка ще до ознайомлення її з наказом про звільнення в зв`язку з переведенням відкликала свою заяву про призначення її на посаду вчителя в іншій установі. Крім цього, написанню заяви про звільнення в зв`язку з переведенням, передували неодноразові розмови позивачки з керівництвом, знайомими, працівниками відділу освіти Кролевецької районної державної адміністрації, щодо необхідності її звільнення або переведення з даної посади, що не заперечує [PERSON] та інші свідки по справі. Факт тиску на позивачку, щодо написання заяви про звільнення, також підтверджуються численними зверненнями позивачки до різних інстанцій, як до написання такої заяви так і після її написання, а саме : 3.03.2018р. До Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області з заявою про вчинення злочину в якій зазначала, що керівником відділу освіти на неї чиниться психологічний тиск з погрозами звільнити з посади. (а.с. 23). 5.03.2018р. до голови Кролевецької районної ради Авраменка М.Б. в якій позивач просила вжити заходів щодо припинення на неї психологічного тиску з боку [PERSON] який примушує звільнитися її з займаної посади посади(а.с. 40) 5.03.2018р. до голови сільської ради [PERSON] з проханням втрутитися та зупинити психологічний тиск на неї з боку [PERSON] , який примушує звільнитися її з займаної посади 12.03.2018р. позивач звернулась до голови Кролевецької райдержадміністрації якому повідомила, що 5.03.2018р. вона під впливом психологічного тиску з боку [PERSON] написала заяву про звільнення її з посади в зв`язку з переведенням, але в той же час не мала жодного наміру звільнятися або переводитися на іншу посаду і бажає приступити до виконання своїх обов`язків .(а.с. 22) 16.03.2018р. до Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області з повідомленням про злочин (а.с.24). Крім цього допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивачка не мала наміру звільнятися чи переводитися з займаної посади, та неодноразово скаржилась йому, що [PERSON] вимагає від неї звільнитися з займаної посади. 5.03.2018р. у вечірній час [PERSON] повідомила йому що її заставили написати заяву про звільнення в зв`язку з переведенням. 7.03.2018 року на батьківських зборах , які відбулись в «адміністрації» за ініціативою обурених намаганням звільнити директора батьків, [PERSON] повідомив, що [PERSON] ще не звільнена і це питання ще вирішується. Теж саме останній підтвердив 10.03.2018р. при розмові з ним. Зі слів [PERSON] вбачалось , що його не влаштовує робота останньої. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є членом батьківського комітету Спаської ЗОШ. Батькіський комітет співпрацює з директором школи - [PERSON] . Так в березні місяці остання повідомила їм, що її хочуть звільнити з займаної посади, хоч вона звільнятися не бажає. 6 березня 2018року вона повідомила, що її примусили написати заяву на звільнення. 7 березня [PERSON] прибув на батьківські збори де повідомляв, що [PERSON] ще не звільнена, це питання ще тільки вирішується. Також зазначив що не бачив її заяви про відкликання заяви про звільнення в зв`язку з переведенням. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] працювала директором школи і не збиралась звільнятися з роботи. На початку березня вона їй пояснила, що йде у відпустку а після відпустки можливо звільниться з роботи , але це не з її власного бажання. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює вчителем в Спаській ЗОШ. [PERSON] ніколи не виказувала бажання звільнитися з займаної посади. У квітні місяці вона дізналась , що [PERSON] звільнена з посади ще 5 березня. До цього всі вважали, що вона на лікарняному. Свідок [PERSON] пояснив, що має дружні стосунки з [PERSON] . Раніше він допоміг останній працевлаштуватися на зазначену посаду і тому вважає, що несе за неї відповідальність і вона повинна прислухатися до його думки і порад. Так позивачка йому скаржилась, що [PERSON] тисне на неї і вимагає звільнення її з посади. При розмові з останнім йому стало відомо, що він не задоволений її роботою і не бачить її на займаній посаді. Так він вирішив домовитися з [PERSON] , щоб [PERSON] не звільняли а дозволили перевестися в іншу школу. Так він вважає, що після того як остання «програла суд» яким поновили на посаді працівника якого вона звільнила, то це є підставою для звільнення її з роботи «за статтею». Свою думку він довів [PERSON] і повідомив, що єдиний вихід для неї це звільнення за власним бажанням або переведення на посаду в іншу школу. З цією метою 5.03.2018року він прибув до Кролевецької РДА, де зустрів [PERSON] , поговорив з нею і з нею ж пішов до [PERSON] де в їх присутності остання і написала заяву про звільнення з займаної посади. Свідок [PERSON] пояснила, що 5 березня 2018р. була колегія і коли ї запросили до [PERSON] то там була [PERSON] і вона писала заяву на звільнення її з займаної посади в зв`язку з переведенням. Писала вона заяву власноручно. При ній ніякого тиску на останню не було. Вважае , що заява написана останньою добровільно. Аналіз пояснень [PERSON] та [PERSON] не спростовує твердження позивачки та наданих в судове засідання доказів, щодо відсутної у неї бажання звільнятися з посади в зв`язку з переведенням. Також не спростовує зазначених обставин і відповідь від 26.03.2018р. Голови Кролевецької РДА (а.с.70), висновки по матеріалам перевірки повідомлення про злочин від 24.03.2018р. та 7.03.2018р. (а.с.73-74) та відповідь директора Департаменту освіти і науки (а.с.140-141) так як в наданих висновках останні не досліджували в повному обсязі питання волевиявлення позивачки щодо звільнення її з займаної посади в зв`язку з переведенням, а обмежились лише констатацією того факту, що позивачка власноручно написала спірні заяви, а тому зробили висновки, що вона це зробила з власного бажання. Таким чином суд приходить до переконання, що на час видання наказу про звільнення з посади [PERSON] очевидними є обставини про те, що волевиявлення працівника на її звільнення в зв`язку з переведенням не було, оскільки як зазначалось вище, того ж дня та наступного дня, до ознайомлення її з наказом про переведення, остання зверталась з заявами в яких зазначала, що не бажає звільнятися з займаної посади, повідомляла про вимоги [PERSON] щодо її звільнення, погроз останнього щодо звільнення її в зв`язку з невиконанням обов`язків, просила надати їй час попрацювати на зазначеній посаді хоча б до кінця навчального року, та подала заяву про відкликання заяви про призначення її на посаду в іншій установі. Таким чином, оскільки відповідачем допущено порушення вимог трудового законодавства при звільненні з посади [PERSON] - звільнено її з посади всупереч її волевиявлення та з порушенням процедури звільнення, то право на працю, яке гарантоване Конституцією України, останньої є порушеним, а тому таке право підлягає захисту, шляхом скасування відповідного наказу №12-к відділу освіти Кролевецької РДА від 05 березня 2018 року «Про звільнення [PERSON] » з посади директора Спаської загальноосвітньої школи І-І1І ступенів 05.03.2018 року в зв`язку з переведенням до Гречкинською навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І ступеня - дошкільний навчальний заклад» п.5 ст.36 КЗпП України, а також шляхом поновлення її на посаді директора Спаської загальноосвітньої школи І-І1І ступенів що відповідає вимогам ч. 1 ст. 235 КЗпП, згідно якого у разі незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу то судом встановлено наступне. Вимушений прогул це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений змоги працювати. Вимушений прогул працівника має місце при незаконній відмові у прийнятті його на роботу або при несвоєчасному укладенні трудового договору, незаконному відстороненні від роботи, незаконному звільненні або незаконному переведенні на іншу роботу, затримці видачі трудової книжки, неправильному формулюванні в трудовій книжці причини звільнення, якщо воно перешкоджало працевлаштуванню його. Разом з цим судом встановлено, що 5.03.2018р. [PERSON] звернулась з заявою про призначення її на посаду вчителя Гречкинською навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І ступеня - дошкільний навчальний заклад» з 6.03.2018р.(а.с.17) Наказом №12-к відділу освіти Кролевецької РДА від 05 березня 2018 року «Про прийняття [PERSON] » на посаду вчителя Гречкинською навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І ступеня - дошкільний навчальний заклад» на час хвороби основного працівника з 6.03.2018р.(а.с.18) Згідно запису в трудовій книжці 6.03.2018р. позивачка призначена на посаду вчителя початкових класів Гречкинською навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І ступеня - дошкільний навчальний заклад на підставі наказу №№12-к відділу освіти Кролевецької РДА від 05 березня 2018 року а 13.04.2018 р. позивачка звільнена з посади вчителя початкових класів Гречкинською навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І ступеня - дошкільний навчальний заклад за згодою сторін на підставі наказу №20-к відділу освіти Кролевецької РДА від 13.04. 2018 року (а.с.11-12) Зазначені вище накази позивач не оскаржує. Таким чином, зважаючи на те, що позивач у судовому засіданні не довела, що дійсно мав місце певний період часу, протягом якого вона, з вини відповідача , була позбавлена змоги працювати або працевлаштуватися - вимушений прогул, а тому нема законних підстав стягувати з відповідача середній заробіток за час не існуючого вимушеного прогулу. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. У порядку статті 141 ЦПК суд вважає за необхідне віднести судові витрати у справі на рахунок держави.

Outcome: partial