Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Заступник керівника Ужгородської місцевої прокуратури, яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що [PERSON], в інтересах якої подано заяву, перебуває на первинному обліку у службі у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації як дитина-сирота у звязку із смертю обох батьків та розпорядженням голови Ужгородської районної державної адміністрації від 30.11.2015 року за № 434 їй надано статус дитини-сироти. На даний час, [PERSON] перебуває на утриманні будинку Милосердя «Добрий Самаритянин». Згідно свідоцтва про народження [PERSON] І-ФМ №33822, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Її мати, [PERSON] померла 22.12.2007 року, а батько [PERSON] помер 16.11.2015 року. Після смерті батька [PERSON], відкрилась спадщина\~\~\~на належне йому нерухоме майно, зокрема\~на ? частку квартири, що розташована за адресою : с. Велика Добронь, вул. Молодіжна, 20/1. За життя\~ [PERSON] не\~ залишив\~ заповіт. На момент смерті [PERSON], за адресою Ужгородський район, с. Велика Добронь, вул. Молодіжна, 20/1, разом з ним були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Посилаючись на те, що [PERSON] є спадкоємицею\~ майна померлого батька, спадщину за яким вона прийняла в силу ч.4 ст. 1268 ЦК України, так як є неповнолітньою, а тому просить суд\~ ухвалити\~ рішення, яким\~ визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частини квартири за адресою Ужгородський район, с. Велика Добронь, вул. Молодіжна, 20/1 у порядку спадкування за законом. У ході судового розгляду справи позивач, скориставшись правом, передбаченим ст. 31 ЦПК України, подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частини квартири за адресою Ужгородський район, с. Велика Добронь, вул. Молодіжна, 20/1 у порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити з підстав та мотивів, викладених у позові та заяві про збільшення позовних вимог. Надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ужгородського району [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Збільшені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак подав заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 23.06.2000 року народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 30.11.2015 року серії І-ФМ №33822, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради повторно. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON], копія якого долучена до матеріалів справи. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.06.1995 року, квартира, що знаходиться за адресою Ужгородський р-н., [ADDRESS], належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Судом встановлено, \~що 22.12.2007 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи./а.с.15/ Після смерті [PERSON] 22.12.2007 року, відкрилась спадщина за законом, до складу якої в тому числі входить ? частина квартири, що знаходиться за адресою Ужгородський р-н., [ADDRESS], так як за життя [PERSON] заповіт не залишила, що стверджується довідкою [PERSON] сільської ради від 26.06.2017 року № 1710. Згідно\~ довідки [PERSON] сільської ради від 03.03.2017 року\~ за № 915, на день смерті [PERSON],\~ яка померла\~ 22.12.2007 року у квартирі за адресою Ужгородський р-н., [ADDRESS],\~ були зареєстровані її чоловік [PERSON], донька [PERSON], донька [PERSON], онуки [PERSON],[PERSON] Враховуючи, що спадщина за померлою [PERSON] відкрилася у 2007 році, тому до даних правовідносин слід застосовувати норми ЦК України 2004 року. Відповідно до ст. ст. 1217 1219 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обовязків, що нерозривно повязані з особою спадкодавця. Із змісту ст. ст. 1223,1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 5) Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Згідно ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Таким чином, спадщину за померлою [PERSON] прийняли її чоловік [PERSON] та доньки [PERSON] та [PERSON] в силу ч.4 ст. 1268 ЦК України , кожний в рівних частках по 1/12 частці . Як встановлено судом, 16.11.2015 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №202621 виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Ужгородського р-ну від 17.11.2015 року, копія якого долучена до матеріалів справи. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої в тому числі входить ? частина належної йому квартири, що знаходиться за адресою Ужгородський р-н., [ADDRESS], та 1/12 частина вказаної квартири, яку він успадкував після смерті дружини, так як за життя останній заповіт не залишив. Згідно\~ довідки [PERSON] сільської ради від 03.03.2017 року\~ за № 914, на день смерті [PERSON],\~ який помер\~ 16.11.2015 року у квартирі за адресою Ужгородський р-н., [ADDRESS],\~ були зареєстровані: донька [PERSON], донька [PERSON], онуки [PERSON],[PERSON] Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті батька є доньки померлого [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи, що спадщина за померлим [PERSON] відкрилася у 2015 році, тому до даних правовідносин слід застосовувати норми ЦК України 2004 року. Відповідно до ст. ст. 1217 1219 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обовязків, що нерозривно повязані з особою спадкодавця. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із змісту ст. ст. 1223,1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 5) Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Cудам слід враховувати, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини (п. 3 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). Таким чином, аналіз норм права що регламентують порядок оформлення права на спадщину, що відкрилась після 1 січня 2004 року передбачає звернення спадкоємця як за законом так і за заповітом до нотаріуса і видачі ним відповідного свідоцтва. Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ч.3,4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Таким чином, спадщину за померлим [PERSON] прийняли його доньки [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. У відповідності до\~ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що [PERSON], як спадкоємець за законом, після смерті батька має право на майно померлого, приймаючи до уваги, що відповідно до діючого законодавства, вона має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, суд дійшов висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved