Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 27.12.2019 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 59 471,91 грн. , у тому числі у відшкодування матеріальної шкоди - 51 442,71 грн., у відшкодування моральної шкоди - 5 000 грн., витрати за проведення автотоварознавчої експертизи ХНДІСЕ № 17092 від 27.08.2019 - 2 260,80 грн; судовий збір - 768,40 грн. Позивач [PERSON] подав заяву про ухвалення додаткового рішення по вказаній справі, просив стягнути на його користь з відповідача понесені витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. У судовому засіданні позивач та його представник Прядко О.О. заяву підтримали, пославшись на викладені в заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача та його представника суд вважає можливим постановити заочне додаткове рішення у справі. Суд, вислухавши позивача та його представника Прядка О.ОЛ. , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення з таких підстав. Як зазначено у рішенні суду від 27 грудня 2019 року, представник позивача Прядко О.О. в судовому засіданні заявив про наявність витрат на правничу допомогу, та докази розміру понесених витрат має намір надати протягом 5 днів з дня винесення рішення, тому просив в даному судовому засіданні не вирішувати питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Після винесення судом рішення, відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України у 5-денний термін, 03.01.2020р., позивач подав заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу та докази понесених витрат. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України п ри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що позивачем 12.08.2019 укладено договір з адвокатом Прядко О.О. про надання правової допомоги, предметом якого було надання Виконавцем правової допомоги щодо захисту прав, свобод та законних інтересів Клієнта в усіх правоохоронних органах щодо пошкодження його автомобіля «Citroen C3», д.н. [NUMBER] , 2003 р.в., в усіх правоохоронних органах, в тому числі у цивільних справах, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар за надану правову допомогу. Пунктом 3.1. розділу 4 Договору про надання правової допомоги визначено розмір оплати за надані послуги та становить 8000 грн. за 10 годин роботи, що складає вартість 1 години роботи - 800 грн. З метою виконання умов Договору про надання правової допомоги адвокатом було виставлено позивачу рахунок на оплату, а клієнтом були внесені готівкові грошові кошти в касу у розмірі 4000 грн., як 50% передплата за послуги, а також сплачено 4000 грн. на поточний рахунок адвоката ,як остаточний розрахунок за послуги, які були реально надані клієнту. З акту прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги, складеним позивачем та адвокатом Прядко О.О., вбачається, що позивачеві адвокатом надані послуги на загальну вартість 8000 грн., у тому числі: зустріч з клієнтом і надання усної консультації з вивченням документів - 800 грн, отримання доказів у справі: призначення судової автотоварознавчої експертизи, отримання судового рішення та пояснень свідків у справі про адміністративне правопорушення - 1200 грн., опрацювання законодавчої бази - 1600 грн, складання позовної заяви - 3200 грн, участь у двох судових засіданнях - 1 200 грн. Вказані послуги адвоката в сумі 8 000 грн. повністю оплачені позивачем. Так, за квитанцією №4 від 23.10.2019 [PERSON] сплатив адвокату Прядку ҐО.О. за надання правової допомоги 4 000 грн., а з квитанції відділення № 55 Харківського ГРУ АТ КБ Приватбанк № 0.0.1571929064.1 від 03.01.2010 [PERSON] перерахував 4 000 грн. на рахунок адвоката Прядка О.О. Клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не надійшло, доказів неспівмірності понесених витрат відповідач всупереч наведеним положенням також не надав. Враховуючи викладене, оскільки суд не вирішив питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу при ухваленні рішення, у справі необхідно ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 8 000 грн.

Outcome: approved