Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON], [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» про зобов'язання здійснити перерахунок оплати за водопостачання. Представник позивача надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, жодних клопотань, заяв чи заперечень на адресу суду не надходило. У зв'язку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 2939 від 15.08.2016р. (а.с.6). У квартирі Позивачів встановлені засоби обліку холодної та гарячої води відповідно до п.п. 5 п. 29 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженних постановою Кабінета Міністрів України за № 630 (надалі - Правила). Починаючи з лютого 2016 року [PERSON] здійснюється нарахування боргу Відповідачем за водопостачання та водовідведення холодної води. [PERSON] за увесь час користування послугами, які надавав Відповідач, здійснював регулярні сплати за користування централізованою системою водопостачання та водовідведення, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17). У відповіді від 18.07.16 р. на звернення Позивача до Відповідача в особі Управління «Водозбут» абонвідділу Суворовського району повідомляється про початок нарахування з 01.02.2016р. суми за користування системою водопостачання та водовідведення за нормами споживання на одну людину - холодної води 6,697 м3 на місяць, гарячої води 3,957 м3. Відповідач пояснює дану дію через пропущення строків повірки засобів обліку води у другому кварталі 2014 р. При цьому робляться посилання на норми законодавства, що не відповідають дійсності, а саме ст. 28 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», де мова йде про фінансування діяльності національної метрологічної служби, Відповідач вказує на п.2.ч.2 про обов'язок підприємств, організацій та фізичних осіб своєчасно (з урахуванням міжповірочних інтервалів) надавати засоби облікової техніки на повірку. Дане положення за ст. 28 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» не закріплене. Натомість Відповідач не враховує дійсні положення ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» щодо проведення процедури повірки засобів обліку згідно з ч.4 ст.17 даного закону, а саме періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Під час передбаченого терміну повірки засобів обліку води, який мав би відбутися у 2014 році, у телефонній розмові представником Відповідача було повідомлено Позивачу стосовно продовження строків повірки до 2015 року, що не відповідає нормам «Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 474. Пункт 7 даного порядку передбачає, що виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем. У 2015 році до Позивача 1 прийшов представник Відповідача з метою здійснити повірку засобів обліку водопостачання. Представник пояснив, що така послуга є платною, що не відповідає положенню а.3 п.9 Правил, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Позивач 1 відмовився сплачувати за процедуру повірки. 11 липня 2016 р. була все ж-таки здійснена процедура заміни одного засобу обліку холодної води представником Відповідача у наслідок виходу з ладу та здійснення повірки другого лічильника, про що був складений акт № 463/07 та здійснена сплата у розмірі 277 грн. З наданих Відповідачем рахунків-повідомлень, що додаються до позовної заяви, видно, що послугами постачання гарячої води Позивачі не користуються. Натомість сума боргу нараховується за користування холодною водою, послуги постачання якої регулярно сплачуються. Відповідно до останнього листа-попередження № 40005306998 від 17.11.2016 р., надісланий Відповідачем Позивачу 1, заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення складає 1282, 73 грн., а також повідомлення про відновлення послуг водовідведення у разі сплати 1650 грн. Відповідно ч.7 ст.18 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» спори з питань уповноваження на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, розв'язуються в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтвердженні судові витрати: 551,20 гривень судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved