Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулась позивач [PERSON] у якій просить встановить факт припинення трудових відносин з 01 липня 2014 року за трудовим договором № 1203120011906 від 02.2012 року,укладений між нею та фізичною особою підприємцем [PERSON] ,зареєстрований у Антрацитівському міськрайонному центрі зайнятості. Зобов`язати Міловський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір №1203120011906 від 02.2012 року між нею та фізичною особою підприємцем [PERSON] , зареєстрований Антрацитівським міськрайонним центром зайнятості. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що вона 01.02.2012 року уклала трудовий договір з фізичною особою - підприємцем [PERSON] , який зареєстровано Антрацитівським міськрайонним центром зайнятості 06.02.2012 року за № 12031200119. 01.07.2014 року у зв`язку з бойовими діями вона була звільнена за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України, про що зроблено відповідні відмітки в трудовому договорі та в трудовій книжці. 11 листопада 2019 року її було відмовлено Міловським районним центром зайнятості у постановці її на облік, як безробітної особи у зв`язку з тим, що колишній роботодавець [PERSON] не звернулася до центру зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору, і вона перебуває в базі як зайнята особа. На її письмове звернення до Міловського районного центру зайнятості з проханням зняти з реєстрації трудовий договір № 12031200119 від 01.02.2012 року, її було відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав. У зв`язку з тим, що трудові відносини з ФОП [PERSON] припинені, але процедура розірвання трудового договору не виконана, вона змушена звернутися до суду, бо не може стати на облік у центрі зайнятості, як безробітна особа або влаштуватися на іншу роботу. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась однак повідомила суд про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання на 11 год. 30 хв. 16.12.2019 року, 11 год. 00 хв. 09.01.2020 року, 10 год. 00 хв. 27.01.2020 року та на 10 год. 30 хв. 11.02.2020 року не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не повідомила, яку слід вважати неповажною. Відзив з запереченнями на позовну заяву надано не було. Представник від третьої особи від Міловського районного центру зайнятості до суду не з`явився, однак було надано клопотання про проведення судового засідання без його участі . Відзиву з запереченнями проти позовної заяви надано не було. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ч.1 ст. 247 ЦПК України слід, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи у повному обсязі слід прийти до думки про можливе задоволення заявлених позовних вимог виходячи з наступного: Як слід з копії паспорту [PERSON] , вона є громадянкою України. (а.с. 5-6) Згідно копії трудового договору від 01.02.2012 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір, за формою трудового договору між працівником та фізичною особою, яка виконує найману працю, який зареєстровано 06.02.2012 року Антрацитівським міськрайонним центром зайнятості за № 12031200119, та 01.07.2014 року розірваний сторонами у зв`язку зі звільненням за власним бажанням, про що поставлені підписи сторін. Запис державної служби зайнятості про зняття його з реєстрації відсутній. (а.с. 9) Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] , позивачки [PERSON] , вона 01.02.2012 року була прийнята до роботу до фізичної особи - підприємця [PERSON] на посаду продавця за трудовим договором № 12031200119 від 01.02.2012 року зареєстрованим Антрацитівським міськрайонним центром зайнятості, а 01.07.2014 року звільнена за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. (а.с. 9-10) Як слід з листа Міловського районного центру зайнятості від 19.11.2019 року, [PERSON] було відмовлено у зняття з реєстрації трудового договору № 12031200119 у зв`язку з відсутністю для цього підстав. (а.с. 12) Статтею ст. 38 Кодексу законів про працю України визначено право працівника на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, за своєю ініціативою. Згідно п. 8, п. 9, п. 10 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Пунктом 10 вказаного Порядку встановлено зобов`язання відповідальної особи центру зайнятості на підставі запису про зняття трудового договору з реєстрації, зробленого у книзі реєстрації трудових договорів, зробити і на примірниках трудового договору запис про зняття його з реєстрації. Відповідно до п. 14, п. 15 Порядку записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи, та посадова особа центру зайнятості підтверджує особистим підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника, і засвідчує їх печаткою. Таким чином, судом було встановлено, що між позивачем та відповідачем 02.10.2012 року було укладено трудовий договір, який 06.02.2012 року було зареєстровано центром зайнятості, а 01.07.2014 року в ньому зроблено запис про його розірвання за ст. 38 КЗпП України, та поставлено підписи сторін, здійснено записи до трудової книжки позивачки. Однак, вказаний договір не знято з реєстрації центром зайнятості. Не зняття з реєстрації центром зайнятості вказаного трудового договору є перешкодою для постановки центром зайнятості на облік позивачки, як безробітної особи. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним факт розірвання трудового договору від 01.02.2012 року укладеного між позивачем та відповідачем, який підлягає зняттю з реєстрації Міловським районним центром зайнятості Луганської області, вимоги позивача законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved