Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

До суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості звернувся [PERSON] «Міські теплові мережі» в особі Філії [PERSON] «МТМ» Заводського району. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] «Міські теплові мережі» здійснював в період з 09 грудня 2013 року по 05 лютого 2015 року постачання теплової енергії в нежитлове приміщення №8, літ А-2, вбудованого у перший поверх двоповерхового будинку по вул. Орджонікідзе, буд. 47, в м. Запоріжжя, що є власністю відповідача. Система опалення приміщення є невідємною частиною системи опалення вказаного будинку. Зазначене приміщення в позовний період належало відповідачу на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу частки приміщення від 09.12.2013 року. Відповідно до чинного законодавства теплова енергія може споживатись лише на підставі договору. Обовязок споживача укласти з теплопостачальною організацією договір передбачений законом. Позивачем було направлено на адресу відповідача договір № 704398 від 01.12.2014 року з додатками та копією розрахунку теплового навантаження на опалення, однак [PERSON] договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води не уклав. Оскільки договір з фізичною особою [PERSON] не був укладений, нарахування проводились на особовий рахунок № 704398, з урахуванням теплового навантаження та за тарифами, встановленими для відповідної категорії споживачів. За спірний період відповідачу було нараховано до сплати 13 948 грн. 56 коп. Відповідач свої обовязки по оплаті спожитої енергії не виконав в повному обсязі, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за постачання теплової енергії у розмірі 13\~948 грн. 56 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] «Міські теплові мережі» в судовому засіданні [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що вартість послуги з надання теплової енергії залежить від призначення нерухомості. Оскільки квартири відповідача була виведена з житлового фонду, то тарифи на теплову енергію встановлені як для потреб інших споживачів, тобто вище ніж тарифи для населення. Крім того, 01.06.2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було задоволено позов [PERSON] «МТМ» в особі ФК «МТМ» Заводського району про визнання укладеним договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, жодних доказів та заперечень до суду не надав. У попередні судові засідання представник відповідача [PERSON] надавав заяви про відкладення розгляду справи, тобто про наявність даного спору в суді був обізнаний відповідач та його представник, від яких на судове засідання 22.11.2016 року не надійшло жодних заяв. Суд вважає, що відкладення розгляду справи призводить до порушення ст.157 ЦПК України та Постанови № 11 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», тому вважає за необхідне розглядати справу по суті. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] у спірний період був власником нежитлового приміщення № 8, літ А-2, вбудованого у перший поверх двоповерхового будинку по вул. Орджонікідзе, буд. 47, в м. Запоріжжя, що підтверджується договором купівлі-продажу від 09.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Статтею 24 ЗУ «Про теплопостачання», пунктом 14 Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 передбачений обов'язок Споживача укласти з теплопостачальною організацією договір. 26.12.2014 року позивачем на адресу відповідача було направлено договір № 704398 від 01.12.2014 року з додатками та копією розрахунку теплового навантаження на опалення, однак [PERSON] договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води не уклав. Відповідно до ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника цього майна. [PERSON] «МТМ», направляв на адресу [PERSON] лист з пропозицією укласти договір на теплопостачання, як з фізичною особою - власником нерухомого майна. Однак, відповіді на пропозицію укласти договір Відповідач не надав, договір не уклав. Незважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян, які мешкають в житловому будинку, на забезпечення їх здоровя (ст. З Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї (ст.48 Конституції України), що включає право на житло, заявник здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії відповідачу в нежитлове приміщення № 8 літ А-2, вбудованого у перший поверх двоповерхового будинку по вул. Орджонікідзе, буд. 47, в м. Запоріжжя, в зв'язку з тим, що приміщення боржника не є відокремленим від житлового будинку в цілому та не може бути відключено від єдиної системи теплопостачання будинку з причин порушення у випадку відключення технічних та санітарних норм. Також на адресу [PERSON] направлялись рахунки та акти-приймання-передачі теплової енергії за спірний період. Нарахування за спожиту теплову енергію проводяться згідно Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198.Рорзрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються відповідно до теплового навантаження, на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами, затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря та кількості годин роботи тепловикористовуючого обладнання в розрахунковому періоді. Нежитлове приміщення № 8 літ А-2, вбудоване у перший поверх двоповерхового будинку по вул. Орджонікідзе, буд. 47 в м. Запоріжжя. Система опалення приміщення єдина з будинковою. Балансоутримувачем житлового будинку є МКП «ОСНОВАНІЄ». Позивач відповідно до Закону України «Про природні монополії» відноситься до субєктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», [PERSON] МТМ не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі. Отже, відключення вказаного приміщення від централізованої системи теплопостачання будинку відсутні як правові підстави, так і технічна можливість. Питання відключення мереж центрального опалення та постачання гарячої води в багатоповерхових житлових будинках регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, а також Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2006 р. з наступними змінами. Зазначений Порядок визначає процедуру надання дозволу на відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання житлового будинку при відмові споживачів від цих послуг. Можливість відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку в цілому передбачена за рішенням загальних зборів, за згодою всіх власників (уповноважених осіб власників) приміщень у житловому будинку. Переобладнання центральної системи опалення на індивідуальну в окремих квартирах багатоквартирних будинків заборонено. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року було задоволено позов [PERSON] «МТМ» в особі ФК «МТМ» Заводського району про визнання укладеним договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води, яким визнано укладеним договір між КОНЦЕРНОМ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в особі філії КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» Заводського району та [PERSON] № 704398 від 01.12.2014 року купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води укладеним з зазначенням кінцевої дати дії договору 04.02.2015 року. Рішення набуло законної сили 13.06.2016 року. Отже, між сторонами укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води. Згідно п.п. 1.1. Договору, заявник взяв зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач взяв обовязок прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами в терміни та порядку встановленими умовами цього договору. Згідно з ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. В п. п. 1 п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. передбачено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказані правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем регулюються також ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок дій відповідача, які виразились в порушенні строків та порядку оплати послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, позивач зазнав збитків, які підлягають відшкодуванню При задоволенні вимог позивача, за правилами ст.88 ЦПК України суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, як вбачається позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1218 грн. Отже, з відповідача на користь позивача стягненню підлягають судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 1218 грн.

Outcome: approved