Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Заступник військового прокурора Черкаського гарнізону в інтересах\~державизвернувся\~до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення збитків завданих державі. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що Наказом командира військової частини [NUMBER] від 25.05.2017 №274 «Про призначення внутрішньо перевірочної комісії по прийому-передачі справ та посади начальника продовольчої служби військової частини [NUMBER] » визначено, що начальник продовольчої служби капітан [PERSON] після інвентаризації товарно-матеріальних цінностей повинен здати посаду, а старший лейтенант [PERSON] прийняти зазначену посаду. Під час прийому посади старшим лейтенантом [PERSON] виявлено ряд недоліків та розбіжностей у обліку товарно-матеріальних цінностей. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 30.05.2017 №341 «Про призначення службового розслідування» призначено проведення службового розслідування з метою з`ясування причин та умов, що сприяли виникненню нестач виявлених під час прийому-передачі справ та посади начальника продовольчої служби. Актом службового розслідування від 16.06.2017 встановлено, що начальником продовольчої служби капітаном [PERSON] допущені втрати та нестачі майна продовольчої служби. З даним актом [PERSON] ознайомився, у своєму поясненні зазначені недоліки належним чином пояснити не зміг. Загальна сума завданих збитків внаслідок дій [PERSON] складає 50568 грн. 12 коп., а капітана [PERSON] притягнуто до повної матеріальної відповідальності на суму 50568 грн. 12 коп. Відповідач по справі частково відшкодував завдані збитки в сумі 4687 грн. 77 коп. Залишок до відшкодування складає 45880 грн. 35 коп.. Разом із тим [PERSON] було звільнено у запас, однак ним заподіяні вище збитки відшкодовані не були. Оскільки заподіяні\~збитки \~є збитками,\~які завдані\~державі,\~а відповідні\~организаходів спрямованих на їх примусове стягнення не вчинили, позивач вважає , що наявні достатні підстави для вжиття заходів представницького характеру та звернувся до суду із вказаним позовом з метою відшкодування шкоди завданої державі. Прокурор військової прокуратури Черкаського гарнізону звернувся до суду із заявою, відповідно до якої розгляд справи просив проводити за його відсутності , на задоволенні позовних вимог наполягав, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Представник міністерства оборони України звернувся до суду із заявою, відповідно до якої розгляд справи просив проводити за його відсутності , на задоволенні позовних вимог наполягав, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував Відповідач в судове засідання не прибув хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у порядку визначеному чинним законодавством, однак не повідомив про причини неявки та не надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відзив не подав. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи заочно на підставі ухвали суду від 22.11.2019 року. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до вимог п.,п. 8, 9 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.,ч. 1, 2\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Як вбачається із наказу командира військової частини [NUMBER] від 15.05.2017 №274 «Про призначення внутрішньо перевірочної комісії по прийому-передачі справ та посади начальника продовольчої служби військової частини [NUMBER] » визначено, що начальник продовольчої служби капітан [PERSON] після інвентаризації товарно-матеріальних цінностей повинен здати посаду, а старший лейтенант [PERSON] прийняти зазначену посаду. Під час прийому посади старшим лейтенантом [PERSON] виявлено ряд недоліків та розбіжностей у обліку товарно-матеріальних цінностей. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 30.05.2017 №341 «Про призначення службового розслідування» призначено проведення службового розслідування з метою з`ясування причин га умов, що сприяли виникненню нестач виявлених під час прийому-передачі справ та посади начальника продовольчої служби. Актом службового розслідування від 16.06.2017 встановлено, що начальником продовольчої служби капітаном [PERSON] допущені втрати та нестачі майна продовольчої служби. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] надав письмові пояснення від 02.06.2017 року щодо виявленої нестачі майна, тобто [PERSON] із даним актом ознайомився, однак у своєму поясненні зазначені недоліки належним чином пояснити не зміг. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 16.06.2017 №348 суму завданих збитків - 50568 грн. 12 коп. занесено в книгу нестач, а капітана [PERSON] притягнуто до повної матеріальної відповідальності на суму 50568 грн. 12 коп. Відповідно до довідки від 26.06.2017 №17/2603 [PERSON] частково відшкодовано завдані збитки в сумі 4687 грн. 77 коп. Залишок до відшкодування складає 45880 грн. 35 коп.. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 16.06.2017 №125 капітана [PERSON] звільнено в запас відповідно до підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням підпункту «ї» пункту «1» частини восьмої цієї статті. Таким чином судом встановлено, що відповідач по справі достеменно знав про звинувачення його в витратах та нестачі майна продовольчої служби, суми нарахованих збитків та необхідності її погашення. Сам же відповідач вказане рішення не оспорював та не спростовував, належних пояснень щодо розтрат не надавав, а навпаки частково погасив суму завданих збитків, що на думку суду фактично свідчить про визнання [PERSON] вказаних вище обставин. Відповідно до Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671. Міністерство оборони України головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період. Міноборони є органом військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили. Згідно із ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», ст.ст. 1. 10 Закону України «Про оборону України» Збройні Сили складаються з військових об`єднань, з`єднань, військових частин, установ, організацій та утримуються за рахунок бюджетних коштів. Військова частина [NUMBER] є складовою частиною Збройних Сил України, утримується за рахунок коштів державного бюджету України, підпорядкована Міністерству оборони України, у своїй діяльності керується законами України. Указами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України, наказами Міністра оборони України. Командир військової частини [NUMBER] несе повну відповідальність перед органом управління майном - Міністерством оборони України за стан та діяльність переданого йому військового майна, його схоронністю та ефективністю, використання закріпленої за частиною державною технікою. Таким чином, збитки спричинені військовій частині [NUMBER] , є збитками, спричиненими державі. Згідно із ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевою самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Нормами ст.\~1166\~ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, завдана шкода, яка виникла внаслідок вчинення відповідачем неналежних дій підлягає відшкодуванню відповідачем в повному обсязі. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими, ґрунтуються на нормах\~ЦК України, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд задовольняючи позов стягує із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1762.0 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved