Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшов вказаний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 20192,29 грн за кредитним договором №б/н від 20.07.2012. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 10.07.2012 відповідач підписав анкету - заяву №б/н, з метою отримання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач має заборгованість станом на 20.07.2020 в розмірі 20192,29 грн, яка складається з 15340,40 грн заборгованість за тілом кредиту, у тому числі 15340,40 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4851,89 грн заборгованість за простроченими відсотками. Виниклу заборгованість відповідач добровільно погашати не бажає, та ухиляється від виконання своїх обов`язків, що спонукало позивача на звернення із цим позовом. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 24.09.2020, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. В задоволенні клопотання позивача про огляд веб-сайту відмовлено. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 16.11.2020 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільної справи до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До позовної заяви представником позивача була додана заява про розгляд справи без участі представника позивача, а також застережено про погодження на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений у передбаченому цивільним процесуальним законодавством порядку. Про причини неявки не повідомив. Відзив на позов не подавав. 19.03.2021 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») відповідно до статуту є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.74, 77, 78- 79). Згідно з банківською ліцензією № 22 від 05.10.2011, АТ КБ «ПриватБанк» має право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» (а.с.76). [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву № б/н від 10.07.2012 року (а.с.43), внаслідок чого йому надані кошти зі встановленим лімітом на кредитну картку. Відповідно до довідки б/н та без дати, виданої АТ КБ «Приватбанк» між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким надано кредитні картки з номерами: [NUMBER] дата відкриття - 15.08.2012, термін дії - 10/15; [NUMBER] - дата відкриття 10.07.2012, термін дії -05/16; [NUMBER] - дата відкриття - 26.12.2014, термін дії 12/18; [NUMBER] - дата відкриття - 19.10.2015, термін дії - 12/18; [NUMBER] дата відкриття - 09.10.2017, термін дії -10/21; [NUMBER] дата відкриття - 09.10.2017, термін дії -10/21; [NUMBER] , дата відкриття - 13.09.2018, термін дії 06/22. (а.с.42). Із довідки АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що кредитний ліміт неодноразово змінювався та старт карткового рахунку відбувся 10.07.2012, картка № [NUMBER] , 10.07.2012 встановлено кредитний ліміт - 300,00 грн.; 10.07.2012 збільшено кредитний ліміт до 500,00 грн, 27.08.2012 збільшено кредитний ліміт до 2000,00 грн, 12.12.2015 збільшено кредитний ліміт до 5000,00 грн, 23.05.2017 збільшено кредитний ліміт до 7000,00 грн, 22.08.2017 збільшено кредитний ліміт до 12000,00 грн, 13.09.2018 збільшено кредитний ліміт до 14 500,00 грн, 16.01.2020 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн (а.с.41). З виписки за договором б/н станом на 28.09.2020 виданої на [PERSON] підтверджується факт користування кредитною карткою № [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] . По виписці по рахунку відповідача, яка є зокрема належним доказом щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, з урахуванням правового висновку Верховного Суду викладеного у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц, вбачається, що позичальник активно користувався наданими йому кредитними коштами та періодично здійснював погашення заборгованості (а.с.26-40). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10.07.2012 станом на 30.06.2019, сума боргу становить 13281,75 грн(а.с.9-22). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10.07.2012 станом на 20.07.2020, сума боргу становить 20192,29 грн, яка складається з: 15340,40 грн - заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 15340,40 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 4851,89 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн, - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн - нарахована пеня, 0,00 грн - нарахована комісія(а.с.23-25). Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наведені норми матеріального права та встановлені обставини відповідач зобов`язаний повернути позивачу суму коштів , які ним фактично використані. Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, розмір заборгованості за тілом кредиту відповідачем не спростований, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тому позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає задоволенню. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитом. За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті -заяві позичальника від 10.07.2012 року процентна ставка не зазначена. Враховуючи викладені обставини, підстав вважати, що сторони обумовили відсотки за користування кредитом відсутні. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування процентів, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у редакції, що діяла на момент підписання, як невід`ємні частини спірного договору. Зважаючи на те, що вказаний Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт й Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які наявні в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, суд вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10.07.2012 року шляхом підписання анкети-заяви, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови договору щодо вартості кредиту, зокрема процентної ставки. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Такі висновки відповідають правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 (постанова від 03.07.2019). Оскільки позивач у встановленому законодавством порядку не довів, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, отже вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у вигляді прострочених відсотків у сумі 4851,89 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України при задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме судовий збір в розмірі в розмірі 1597,52 грн, що становить 76 % від суми 2102,00 грн.

Outcome: partial