Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Заявник 11.06.2020 року звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме: державного акту на право приватної власності на землю серії ХС-II № 151515 від 16.10.1998р., який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 515 на земельну ділянку площею 8,830 га. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення Садівської сільської ради народних депутатів від 19.03.1998 року № 10 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0932 гектарів, розташована на території даної сільської ради. При видачі акту допущена помилка в його імені, а саме: в акті вказано « [PERSON] », натомість правильним є « [PERSON] ». Оскільки на даний час виникла розбіжність між документом, що посвідчує особу заявника та правовстановлюючим документом - державним актом на право приватної власності на землю, заявник був змушений звернутися з даними вимогами до суду. Ухвалою суду від 12.06.2020р.відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, представник заявника адвокат Рева С.Л , яка діє на підставі ордеру ХС № 154351 від 13.07.2020р. надала заву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити вимоги за наявними в справі доказами. Представник Садівської сільської ради в судове засідання не прибув, на адресу суду надійшло клопотання про проведення розгляду справи буз участі представника також надано заяву про підтримання позовних вимог заявника. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що відповідно паспорта [NUMBER] заявник має повне прізвище ім`я та по батькові - [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується посвідкою про народження серії [NUMBER] від 02.01.1946 року Ідентифікаційний номер виданий також на дану особу. ( а.с. 5-6). Атестат № [NUMBER] виданий головним управлінням професійно-технічної освіти при Раді Міністрів Української РСР в липні 1963 року на ім`я [PERSON] . ( а.с.7) Рішенням Садівської сільської ради народних депутатів від 19.03.1998 року № 10 надано право особистої власності на земельні ділянки під садівництво членам садівничого товариства «Колос» в кількості 13 чоловік, яке розташовано на території сільської ради. Актом від 24.03.1998р. садівничого товариства «Колос» погоджено встановлення зовнішніх меж земельної ділянки площею 0,0932 власнику землі [PERSON] (а.с.8) Державний акт серії ХС-II № 151515 про право приватної власності на землю площею 0,0932 га для ведення садівництва, що розташована на території Садівської сільської ради народних депутатів, виданий 16.10.1998 року на ім`я [PERSON] на підставі Рішенням Садівської сільської ради народних депутатів від 19.03.1998 року № 10 . Даний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 515 ( а.с.9). Згідно відповіді архівного відділу Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області № 04-02/11 від 21.01.2021р. в документах фонду «Садівська сільська рада» в п.6 протоколу засідання виконавчого комітету від 19.03.1998р. № 10 зазначено про надання права особистої власності на земельні ділянки під садівництво членам садівничого товариства «Колос» в кількості 13 чоловік, яке розташовано на території сільської ради, але списки громадян відсутні. З відповіді спеціаліста другої категорії з питань землеустрою та благоустрою на адвокатський запит від 31.12.2020р.вбачається, що Садівська сільська рада перебуває у стані розформування на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-Р від 12.06.2020р. Згідно до вимог ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З відповіді спеціаліста другої категорії з питань землеустрою та благоустрою на адвокатський запит від 31.12.2020р.вбачається, що Садівська сільська рада перебуває у стані розформування на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-Р від 12.06.2020р. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що державний акт на право приватної власності на землю серії ХС-II № 151515 від 16.10.1998р. належить - заявнику, так як всі дані, які ідентифікують особу, зокрема його прізвище, по-батькові збігаються . Тому суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я [PERSON] на підставі рішення Садівської сільської ради народних депутатів від 19.03.1998 року № 10 та належать заявнику - [PERSON] . При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів. Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації його права на володіння та користування майном. Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про цивільне право відсутній. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved