Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Заявник [PERSON] 29 грудня 2016 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві заявник зазначила, що у виданому їй 17 травня 1996 року Державному акті на право приватної власності на землю серії ХР-18-53-000439, в місці призначення земельної ділянки зазначається, що земля передана заявниці «для ведення самостійного сільськогосподарського виробництва», хоча згідно діючого законодавства, а саме п. а ч. 3 ст. 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам «для ведення товарного сільського господарського виробництва». Встановлення факту, що має юридичне значення, заявнику необхідно для отримання кадастрового номера. Заявник та її представник в судове засідання не прибули, надали заяву якою просить суд розглядати справу у їх відсутність, вимоги підтримали в повному обсязі та прохали їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Краснокутська районна рада Харківської області в судове засідання не прибув, однак надав суду заяви де просять суд слухати справу за відсутності представника, просять розглядати справу за наявними в справі матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадянина, якщо діючим законодавством не передбачено інший порядок їх встановлення. Судом встановлено, що у виданому їй 17 травня 1996 року Державному акті на право приватної власності на землю серії ХР-18-53-000439, в місці призначення земельної ділянки зазначається, що земля передана заявниці для «ведення самостійного сільськогосподарського виробництва», хоча згідно діючого законодавства, а саме п. а ч. 3 ст. 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам «для ведення товарного сільського господарського виробництва». Як вбачається відповіді краснокутської районної ради Харківської області № 14-381 від 22.12.2016 року Повноваження районних рад щодо видачі державних актів були припинені з набуттям чинності Земельним кодексом України від 25.10.2001 року тому внести зміни до державних актів на право приватної власності на землю вище визначених громадян районна рада не має можливості. З відповіді Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області вбачається, що відповідно до п. а ч. 3 ст. 22 ЗК України Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оскільки згідно Державних актів на право власності на землю громадянам земельні ділянки передавно для : ведення самостійного сільськогосподарського виробництва, тому необхідно уточнити дане використання у відповідності до вимог чинного законодавства шляхом звернення до суду. В даний час заявниця не може отримати кадастровий номер на земельну ділянку, оскільки в державному акті в графі призначення землі зазначено «для ведення самостійного сільськогосподарського виробництва». Встановлення факту, що має юридичне значення, заявнику необхідно для отримання кадастрового номеру. Статтею 10 ЦПК України передбачений обовязок сторін довести ті обставини, на які сторона посилається в якості підстав позовних вимог та заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів. Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявниця надала суду достатньо доказів, які підтверджують їх вимоги, заінтересована особа проти задоволення вимог заявників не заперечувала, що відповідає вимогам закону та не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved