Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Заступник головного\~лікаря Комунальної\~установи «Обласна\~клінічна психіатрична\~лікарня» Запорізької\~обласної ради Судовська Т.Ю. звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку [PERSON] , посилаючись на те, що [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться під наглядом лікарів-психіатрів з 2016 року. Тричі лікувався у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з приводу параноїдної шизофренії. У клінічній картині превалює галюцинаторна симптоматика. Остання виписка 12.12.2019. Після виписки ліки приймав. Теперішнє погіршення стану на протязі останніх 2-х т тижнів, коли став скритним, неговірким. 16.01.2020 року спонтанно став агресивним до матері та бабусі, вдарив їх в обличчя та вигнав з квартири, після чого зачинив двері зсередини. Після того, як дядько привіз ключі для того, що отримати доступ до помешкання, проявив агресію на його адресу та вдарив його в обличчя. У зв`язку з чим рідними були викликані поліція та швидка допомога. Бригадою швидкої медичної допомоги доставлений у приймальне відділення КУ «ОКПЛ» у супроводі санітарів у стані психомоторного збудження. Оглянутий черговим лікарем, стан кваліфікований, як тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Госпіталізований у примусовому порядку як особа, яка виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. 16.01.2020 року о 14.10 годині оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої пацієнт страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Враховуючи високу імовірність скоєння суспільно-небезпечного діяння (агресія на адресу рідних - матері, бабусі та дядька), та у відповідності зі ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусова госпіталізація обґрунтована, лікування можливе тільки в умовах закладу з надання психіатричної допомоги. У судовому засіданні представник психіатричного закладу та лікар-психіатр доводи заяви підтримали з підстав, викладених в ній, і просили суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації Нечет О [PERSON] у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації заперечував. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, його законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі\~ст.\~14\~Закону\~України\~«Про психіатричну\~допомогу»\~особа,\~яка\~страждає\~на психічний\~розлад,\~може\~бути\~госпіталізована до\~психіатричного\~закладу\~без її\~усвідомленої\~згоди\~або без\~згоди\~її\~законного представника,\~якщо\~її\~обстеження або\~лікування\~можливі\~лише в\~стаціонарних\~умовах,\~та\~при\~встановленні в\~особи\~тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок\~чого\~вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 16.01.2020 року, [PERSON] 16.01.2020 року о 14.10 годині оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої пацієнт страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Враховуючи високу імовірність скоєння суспільно-небезпечного діяння (агресія на адресу рідних - матері, бабусі та дядька), та у відповідності зі ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусова госпіталізація обґрунтована, лікування можливе тільки в умовах закладу з надання психіатричної допомоги. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved