Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Відповідачі жодних дій для прийняття спадщини не вчинили, позивач є спадкоємцем майна померлої своєї матері за законом першої черги. На даний час відсутня правовстановлююча документація на спадкове майно. Вказане позбавляє позивача можливості прийняти спадщину у нотаріальному порядку. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вищезазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті його матері. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, надали до суду аналогічні заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого іншого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом було встановлено, що дійсно [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.26). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 12). За життя [PERSON] з грудня 1982 року була членом ЖБК «Лада». Згідно ордеру № 07240 від 16 грудня 1982 року вона отримала у фактичне володіння спірну квартиру. Згідно квитанції № 618284 від 10 червня 1982 року каси Ощадбанку № 24-026 [PERSON] внесла першу частину внеску в розмірі 40 % паю на рахунок кооперативу «Лада» в розмірі 3296 рублів. За період до грудня 1991 року вона сплатила повну вартість квартири в розмірі 7642 рубля 92 копійки (а.с.21-25). Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.05р. у випадку відсутності у померлої особи правовстановлюючого документу на нерухоме майно, державна реєстрація якого не проводилась, питання належності нерухомого майна такій особі має вирішуватись в судовому порядку. Вищевказане свідчить, що спадкодавець проживав у вказаній квартирі разом зі своїм сином, позивачем [PERSON], була господарем даної квартири, проте не зареєструвала своє право власності у визначеному законом порядку, адже померла. У відповідності до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно підпункту 3.14 пункту 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачу постановою приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Ганшина В.О. від 26 січня 2017 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 16). Таким чином, з оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач по справі є спадкоємцем майна померлої своєї матері за законом першої черги, так як останній за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів набула право власності на вищезазначене спадкове майно, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1274 ЦК України,

Outcome: approved