Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON], яка вказала, що вона є спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер 08.09.2014р. в порядку спадкування за правом представлення після смерті 29.01.2008р. свого чоловіка, що є сином спадкодавця, а тому просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Яші Гордієнко, 46 в м. Одесі а також скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON] 17.03.2015р. державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріально контори [PERSON] за р. № 1-637 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON] 17.03.2015р. державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріально контори [PERSON] за р. № 1-636. Не погоджуючись з заявленими до них позовними вимогами [PERSON] й [PERSON] звернулись до суду з зустрічною позовною заявою, вказуючи, що є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], який помер 08.09.2014р. Оскільки право на спадок оспорюється позивачем, а зважаючи на те, що згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 22.05.2015р. вказане домоволодіння в цілому складається з житлових будинків літ. «А» загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 40,62 кв.м. та літ. «Б» загальною площею 88,3 кв.м., житловою площею 34,96 кв.м., сараїв літ. «Г», «О», вбиралень літ. «Д», «Ж», літніх кухонь літ. «З», «Е», «Е1», «И», огорожі № 1-6, вимощення І-ІV, відповідачі просили визнати за кожним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 08.09.2014р., на 1/6 частину домоволодіння 46 по вулиці Яші Гордієнка в м.Одесі, яке в цілому складається з житлових будинків літ „А, загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 40,62 кв.м., та літ. „Б, загальною площею 88,3 кв.м., житловою площею 34,96 кв.м., всього по будинкам загальна площа складає 142,7 кв.м., житлова площа 76,5 кв.м., сараїв літ. „Г, „О, вбиралень літ. „Д, „Ж, літніх кухонь літ. „З, „Е, „Е1, „И, огорожі № 1-6, вимощення І-ІV. В судовому засіданні адвокат позивача вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини; заперечувала проти задоволення зустрічних позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Адвокат відповідачів заперечувала проти задоволення позову [PERSON], вказуючи на те, що позивач права спадкування в порядку представлення не має; просила задовольнити зустрічну позовну заяву, посилаючись на те, що в свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 08.09.2014р., не увійшли деякі споруди, але вказані споруди не є самочинними, так як збудовані до 05.08.1992р., отже входять до складу спадкового майна та відповідачі мають на них право в складі решти спадщини. Вислухавши пояснення адвокатів, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. За життя [PERSON] залишив заповіт на імя [PERSON] та [PERSON] на все своє майно (а.с. 63). Позивач є дружиною [PERSON], сина [PERSON] (а.с. 6, 7). [PERSON] помер 29.01.2008р. (а.с. 8). 08.09.2014р. [PERSON] помер (а.с. 51) та після його смерті з заявами про прийняття спадщини звернулись відповідачі по справі (а.с. 50, 51). [PERSON] й [PERSON] 17.03.2015р. видані свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 08.09.2014р., на спадщину, яка складається з 1/3 частини домоволодіння № 46 (сорок шість), по вулиці Гордієнко Яші, в місті Одесі, що в цілому складається з двох черепашникових житлових будівель, на плані зазначених під літерою «А», «Б», житловою площею - 75,58 кв.м., загальною площею - 143,23 кв.м., та господарчих споруд під літерами «Г» - сарай, «Ж» - вбиральня, «Е», «Е1», «И» - літні кухні, І-ІV - вимощення, № 1-6 - огородження, розташованих на земельній ділянці, площею 460 кв.м.м в рівних частках кожному; зазначені як самочинно збудовані «З» - літня кухня, «Д» - вбиральня, «О» - сарай, «а» - тамбур (а.с. 77, 80зв.). Але, як вбачається з технічного паспорту від 22.05.2015р. тамбур літ. «а», літня кухня літ «З», сарай літ. «О» а також вбиральня літ «Д», збудовані до 05.08.1992р. та не є самочинними (а.с. 34-37). Відповідно до статей 1233, 1258 ЦК України спадкоємство може здійснюється за законом та по заповіту. В силу статей 1220-1221 час відкриття спадку день смерті спадкодавця, по останньому відомому постійному місцю його проживання. Спадкоємець, (частина 1 статті 1269 ЦК України) який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, у строк, визначений статтею 1270 ЦК України. Стаття 1266 визначає права певних осіб на спадкування за правом представлення (внуків, правнуків, прабаби, прадіду, племінників, двоюрідних братів та сестер). Таким чином вказана стаття не передбачає права позивача як дружини онука на спадкування за правом представлення. Крім того, позивачем не зазначено жодного доказу факту прийняття спадщини, наявності права на обовязкову частину в спадщини відповідно до положень ст. 1241 ЦК України, а тому вимоги позивача про визнання права власності та скасування свідоцтв про право власності в порядку спадкування за заповітом має бути залишено без задоволення в повному обсязі. Відповідно до розяснень ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1 - 3 - 94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому, зокрема, розяснюється наступне: - оформлення свідоцтва на право власності на обєкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об'єктах, що збудовані до 05.08.1992 року, тобто до прийняття Постанови КМУ від 05.08.1992 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Беручи до уваги, що вище зазначений будинок був збудований до 05.08.1992р., тому громадяни, які збудували такі житлові будинки до 05.08.1992р. могли отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Таке право перейшло в порядку спадкування до позивача після смерті її батька. Згідно з п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Мінрегіону України від 19.03.2013 року №95 (який діяв на час відкриття спадщини), закінчені будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальні (садиби) житлові будинки не підлягають прийняттю в експлуатацію. Документом, який засвідчує відповідність таких обєктів вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Отже, оскільки, житловий будинок збудований до 05.08.1992р., на відведеній для цього земельній ділянці у відповідності до дозволу органів місцевого самоврядування і набув статусу майна з часу завершення будівництва, так як цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обовязкової реєстрації речових прав на житловий будинок, суд вважає, що спадкодавець правомірно набув право власності на нього, а відтак зустрічний позов відповідачів, які не мають іншого способу захисту своїх прав, підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом визнання за відповідачами за кожним права власності на 1/6 частину домоволодіння 46 по вулиці Яші Гордієнка в м.Одесі, яке в цілому складається з житлових будинків літ „А, загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 40,62 кв.м., та літ. „Б, загальною площею 88,3 кв.м., житловою площею 34,96 кв.м., всього по будинкам загальна площа складає 142,7 кв.м., житлова площа 76,5 кв.м., сараїв літ. „Г, „О, вбиралень літ. „Д, „Ж, літніх кухонь літ. „З, „Е, „Е1, „И, огорожі № 1-6, вимощення І-ІV, розташованих на земельній ділянці площею 460 кв.м. В силу положень ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідачів підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі по 487,20 грн. Підстав для визначення порядку виконання рішення суду, згідно з яким воно після набрання законної сили є підставою для реєстрації не є необхідним, оскільки такий порядок прямо передбачений ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Outcome: approved