Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] коштів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на сина не надає. Просить стягнути з відповідача на свою користь кошти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, про що надав суду заяву. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 31.05.2013 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Сторони перебувають у шлюбі, але проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на сина. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. За ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 цього ж Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. На підставі встановлених і наведених судом фактів, недопущення погіршення матеріального становища позивача, малолітньої дитини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідач не надав суду належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини в розмірі, визначеному судом. Суд, на підставі встановлених фактів, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але неменше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.03.2017 року - дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 2 ст. 174 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України необхідно з відповідача на користь держави стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. Суд враховує, що випадків, передбачених статтею 184 Сімейного Кодексу України щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дітей.

Outcome: approved