Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

З 07 січня 1989 року перебуває у шлюбі із [PERSON] , який 11 жовтня 2013 року змінив прізвище на [PERSON] . 12 червня 2014 року [PERSON] виїхав до Російської Федерації і з тих пір з ним зв`язок перервано. Рішенням Мурованокуриловецького суду від 06 грудня 2018 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім. Під час шлюбу подружжям придбано будинок. В даний час у заявника виявлено важку хворобу. Аби захистити свої та доньки інтереси щодо нерухомого майна, [PERSON] 23 вересня 2020 року звернулася до суду із цією заявою. Ухвалою від 23 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. В судовому засіданні заявник [PERSON] подану заяву підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву [PERSON] підтримала з підстав наведених у ній, зокрема, пояснила, що [PERSON] - її батько. У червні 2014 року він виїхав на заробітки до Російської Федерації і з тих пір зв`язок з ним припинився. Перші роки вони намагалися самотужки віднайти [PERSON] , потім звернулися до поліції, але в 2018 році вимушені були визнати його безвісно відсутнім. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони сусіди та приятелі із сім`єю [PERSON] , постійно спілкувалися з кожним із подружжя, а тому їм добре відомо про припинення зв`язку із [PERSON] після його виїзду в Російську Федерацію в 2014 році. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 5) [PERSON] із 07 січня 1989 року перебуває у шлюбі із [PERSON] , який 11 жовтня 2013 року змінив прізвище на [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 11 жовтня 2013 року (а.с. 6). Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 06 грудня 2018 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім(а.с. 11-12). Відповідно до інформації Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області № 3760/224/01-2018 від 12.10.2018 (а.с. 15), вбачається, що 04.10.2017 щодо [PERSON] було відкрите кримінальне провадження № 12017020230000180, зареєстроване в ЄРДР 04 жовтня 2017 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України. Проведеними оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що 12.06.2014 о 22-ій годині 23 хвилини [PERSON] перетнув державний кордон України з Російською Федерацією та по сьогоднішній день не повертався на територію України. Із договору купівлі-продажу жилого будинку від 13.06.1999 (а.с. 8) слідує, що під час шлюбу [PERSON] придбав житловий будинокпо [ADDRESS] . Як зазначено у довідках Мурованокуриловецької селищної ради № 1540 та 1541 від 15.09.2020 (а.с. 14) [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та з 2014 року за даною адресою не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Відповідно до ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. В судовому засіданні встановлено, що у місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування протягом більш ніж три роки. Дана обставина підтверджується письмовими доказами та показами свідків по справі. З огляду на викладене, суд вважає можливим оголосити [PERSON] померлим. Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявнику для реалізації її спадкових прав, оскільки остання важко хворіє, про що стверджує консультативний висновок фтизіатра № 110 від 14.02.2020 (а.с. 16). На підставі викладеного,

Outcome: approved