Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з заявою про оголошення померлим його батька\~ [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що останній постійно проживав у [ADDRESS] , а з середини 90-х років їздив на заробітки в м. Москва, а в 2000 році поїхав знову та не повернувся. Вдома з документів залишились його військовий квиток, свідоцтво про народження, свідоцтво про одруження батьків. Всі пошуки не привели ні до яких результатів. На даний час місцезнаходження батька заявника не встановлено. Мати заявника [PERSON] [PERSON] померла [INFO] . З моменту зникнення батька заявника [PERSON] минуло повних 17 (сімнадцять) років. За увесь час заявник [PERSON] не має відомостей про обставини та причину зникнення батька [PERSON] , місце його перебування за увесь цей час. Батько заявника [PERSON] був фізично здоровим, на психічні розлади та душевні хвороби не страждав, з сусідами, друзями та оточуючими людьми підтримував доброзичливі стосунки, він пропав безвісти у віці 54 роки. Заявник [PERSON] припускає, з великою долею вірогідності, що на даний час батька може не бути в живих. Заявник [PERSON] у заяві посилається на положення ст.46 ЦК України та вказує, що за таких обставин його батька [PERSON] можна оголосити померлим. При цьому, заявнику [PERSON] оголошення померлим його батька необхідне для забезпечення охорони майна, для можливості вирішення питання для надання заявнику субсидії в житловому будинку та для душевної рівноваги та розвінчання ситуації невпевненості. Посилаючись на вищевказані обставини та положення ст.46 ЦК України заявник [PERSON] просив оголосити його батька [PERSON] , [INFO] померлим (а.с.а.с.2-3). Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06.11.2018 року відкрито окреме провадження за вищевказаною заявою та до участі у даній справі залучено в якості заінтересованої особи Великобагачанську селищну раду Великобагачанського району Полтавської області (а.с.17). Також, на виконання положень ст.307 ЦПК України судом проведено досудову підготовку по справі, в ході якої, а також в ході безпосередньо самого розгляду заяви [PERSON] по суті, судом здійснено певну кількість запитів щодо отримання відомостей відносно громадянина [PERSON] , народження [INFO] (як вказав у своїй заяві [PERSON] ). Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою 05.10.2018 року, в порядку ЦПК України автоматизованою системою розподілу відібрано двох основних присяжних [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). В судовому засіданні 21.01.2019 року заявник [PERSON] підтримав в повному обсязі доводи заяви про визнання громадянина [PERSON] померлим і просив її задовольнити. Представник заявника адвокат Ситник О.В. в судових засіданнях підтримала доводи заяви [PERSON] і просила подану заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи у справі Великобагачанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області Свічкар Р.С. не заперечила проти задоволення заяви, вказала, що актового запису про смерть [PERSON] у відділі ДРАЦС не виявлено. Представник Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, від даної селищної ради до суду надійшли листи про розгляд справи у відсутність їх представника. Суд, заслухавши пояснення заявника [PERSON] , його представника адвоката Ситник О.В., представника заінтересованої особи Великобагачанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області Свічкар Р.С., допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши у своїй сукупності та взаємозв`язку всі матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що заява [PERSON] про оголошення громадянина [PERSON] , 1946 року народження померлим підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~ \~ \~ \~За нормою ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. \~ \~ \~ \~У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Після відкриття провадження у справі та в ході розгляду заяви [PERSON] , суд неодноразово виконував положення ч.1 ст.307 ЦПК України шляхом направлення відповідних письмових запитів для отримання інформації відносно громадянина [PERSON] (а.с.а.с.18-21,65-68). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 19.05.1980 року Опішнянською селищною радою Зіньківського району Полтавської області, [INFO] в сел. Опішня Зіньківського району Полтавської області народився громадянин [PERSON] , його батьками вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.01.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області вбачається, що [INFO] у віці 58 років померла [PERSON] , мати заявника по справі (а.с.5). З копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого народним комісаріатом внутрішніх справ СССР відділом актів цивільного стану вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.6). З копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.12.1999 року відділом реєстрації актів гражданського стану сел. Березне Рівненської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в селище Березне Березнівського району Рівненської області, його батьками вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.7). \~ \~ \~ \~ Відповідно до військового квитка серії [NUMBER] виданого 28.10.1981 року на ім`я [PERSON] вбачається, що народився він [INFO] в сел. Березне Рівненської області, військовий квиток видано Зінківським районним військоматом Полтавської області (а.с.7). З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 06.09.1970 року Великобагачанською селищною радою Полтавської області вбачається, що [PERSON] , 1946 р.н., уродженець сел. Березне Рівненської області та [PERSON] , 1946 р.н., уродженка с. Степанівка Великобагачанського району Полтавської області одружилися 06.09.1970 року, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище: чоловікові « [PERSON] », дружині « [PERSON] », про що зроблено запис в книзі актів гражданського стану №32 (а.с.8). \~ \~ \~ \~Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно чч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Враховуючи викладене, суд при оцінці наявних у справі доказів враховує також висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. З акту від 03.10.2018 року, який складений депутатом Великобагачанської територіальної громади Полтавської області Ярошенком С.М. в присутності свідків сусідів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що в житловому будинку по [ADDRESS] , який по правовстановлюючих документах рахується на [PERSON] , яка померла в 2005 році, зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] з 2000 року в даному будинку не проживає та не з`являється, фактичне місцезнаходження не відоме (а.с.9). Допитані в судовому засіданні свідки по справі [PERSON] (син [PERSON] та брат заявника [PERSON] ) та [PERSON] (сусід) вказали про те, що до 1990 року в [ADDRESS] проживав [PERSON] разом з дружиною та сином [PERSON] , він з 1990 року почав їздити десь на роботу в м. Москву, а з 2000 року він поїхав на заробітки і не повернувся. З того часу його ніхто не бачив і де він знаходиться в даний час ніхто не знає. Також свідок [PERSON] вказав, що родичі здійснювали пошуки його батька [PERSON] в м. Москва, однак це ні до чого не призвело; вважає, що якби батько був живий, то в будь-якому разі дав би про себе знати. Як вбачається з листа Великобагачанського РВ ДРАЦС від 15.11.2018 року, актового запису про смерть громадянина [PERSON] , [INFO] , місце народження сел. Березне Березнівського району Рівненської області не виявлено; перевірка проведена актових записів про смерть за період з 2001 року по теперішній час по архіву відділу (а.с.33). З листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 15.11.2018 року вбачається, що відомостей про перетинання державного кордону України громадянином України [PERSON] , [INFO] в базі даних не виявлено; при цьому, інформація у базі даних зберігається протягом п`яти років (а.с.34). Великобагачанська селищна рада Полтавської області не має відомостей про місце фактичного проживання [PERSON] , [INFO] , оскільки у володінні Великобагачанської селищної ради є лише книги по господарського обліку сільських населених пунктів (а.с.40). Відповідно до листа Великобагачанської селищної ради №185 від 25.01.2019 року, громадянин [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с.74). З листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Полтавській області від 25.01.2019 року №268 вбачається, що інформацією про судимість громадянина [PERSON] , [INFO] УІАП ГУНП в Полтавській області не володіє (а.с.а.с.75-77). Як вбачається з обгрунтування заяви [PERSON] та його пояснень в судовому засіданні, оголошення його батька [PERSON] померлим необхідне йому для забезпечення охорони майна, надання йому субсидії в житловому будинку та для душевної рівноваги та розвінчання ситуації невпевненості. Відповідно до ч.1ст.46 ЦК України\~фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. \~ \~ \~ \~Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. \~ \~ \~ \~Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. \~ \~ \~ \~Як роз`яснено у 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини - матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. \~ \~ \~ \~Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, дає підстави дійти висновку про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації права, зокрема, на прийняття спадщини та охорони відповідного спадкового майна. \~ \~ \~ \~Крім того, у даному випадку існують і перешкоди заявнику у реалізації ним прав або виконання обов`язків, пов`язаних з відсутністю особи, яку він просить оголосити померлою та оформлення права власності. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.47 ЦК України\~правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. \~ \~ \~ \~Судом роз`яснюється заявнику [PERSON] про те, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. \~ \~ \~ \~Отже, з урахування сукупності вищевикладеного, проведеного аналізу наявних у справі доказів, в тому числі і показань допитаних свідків, які попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою є такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та\~

Outcome: approved