Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

До суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, звернувся [PERSON] , мотивуючи позов зокрема тим, що на даний час в його та відповідача перебуває у власності по Ѕ частині житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . Вказане домоволодіння між ними не було реально розділене, а знаходиться у спільному володінні та користуванні. На даний час між ним та відповідачем виникають непорозуміння з приводу визначення порядку володіння та користування житловим будинком з надвірними будівлями, який є їхньою спільною частковою власністю. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Він готовий сплатити вартість частки будинку та надвірних будівель відповідача. Його відповідач в будинок не пускає і він вимушений проживати в іншому місці. Представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі та надала суду письмові пояснення. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі та надав суду письмовий виступ в судових дебатах. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 02 грудня 2016 року, позивач та відповідач по справі є співвласниками по Ѕ частині житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . За нормами\~статті 355 ЦК України, майно, що є що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина 1\~статті 386 ЦК). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України - кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (частина 2\~статті 370 ЦК). Згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №4646-4648/18-24 від 28.03.2019 р., визначено два варіанти розподілу житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] між сторонами. Згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № №4646-4648/18-24 від 28.03.2019 р., вбачається, що розподіл спірного домоволодіння відповідно до часток співвласників по 1\\2 частці згідно вимог нормативних документів в галузі будівництва на час проведення дослідження не можливо без відхилення від вимог нормативних документів. Варіанти розподілу передбачають прибудови до житлового будинку та зміни існуючих приміщень. Згідно п.1.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, поділ об`єкта нерухомого майна в окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Переобладнання та перепланування будинку повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам, доказів погодження перепланування з компетентними органами, стороною позивача суду не надано. Відповідно до п.2.22 державних будівельних норм України «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» ДБН В.2-2-15-2005, затверджених наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 18 травня 2005 року № 80, на які є посилання в судовій будівельно-технічній експертизі №4646-4648/18-24 від 28.03.2019 року, мінімальна площа однокімнатної квартири має становити не менше 30 м2. Згідно варіантів розподілу домоволодіння між сторонами, зазначеними в посилання в судовій будівельно-технічній експертизі №4646-4648/18-24 від 28.03.2019 року, розмір виділених часток становить відповідно 19,2 м2 та 12.4 м2 і тому виділ в натурі часток житлового будинку з вищезазначеною площею його частин відповідно по Ѕ частці у праві власності на думку суду не можливий, оскільки суперечить державним будівельним нормам. Крім того стороною позивача не надано суду жодного доказу, що відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні спірним домоволодінням і позивач обмежений у праві користування спірним домоволодінням. Аналізуючи в сукупності вище викладене суд остаточно приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає за наведених вище обставин. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed