Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

заявник 31 жовтня 2016 року звернувся до суду із заявою про встановлення належності трудової книжки та вкладишу до неї зазначивши, що він досягнувши пенсійного віку звернувся до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України для отримання пенсії. При перевірці поданих ним документів Криворізьким Південним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України було вказано на неспівпадіння в прізвищі у його трудовій книжці та вкладиші в трудову книжку [NUMBER], що унеможливлює встановлення належності йому цієї трудової книжки та вкладишу до неї, тому він фактично позбавляється права на отримання пенсії. Так, його прізвище пишеться як «[PERSON]», натомість в трудовій книжці та вкладиші його прізвище зазначено як «[PERSON]». Належність йому трудової книжки підтверджується співпадінням його імені та по-батькові в трудовій книжці з його паспортними даними та військовим білетом [NUMBER], дані про який зазначені в трудовій книжці. Організації, в яких він працював, відмовилися внести відповідні виправлення до трудової книжки, оскільки радгосп «Казаченский» Боханівського району Іркутської області та Челябінське автотранспортне підприємство Об'єднання № 3 Челябінського територіального об'єднання автомобільного транспорту знаходилися на території Росії та в теперішній час, зі слів його знайомих, ліквідовані. 08 липня 2015 року та повторно 9 березня 2016 року він звертався до Адміністрації муніципального району Баханського району Іркутської області Росії та державного підприємства «Об'єднаний державний архів Челябінської області», однак відповіді не отримав. Тому з метою отримання пенсії заявник просить встановити факт належності йому трудової книжки та вкладиша в трудову книжку [NUMBER] (а.с. 2-3). Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимога наполягає (а.с.24). Представника заінтересованої особи Криворізьке Південне об'єднане управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з'явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника управління (а.с. 20). Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засідання встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в с. Євсєєво Боханського району Іркутської області (а.с. 5, 9 - копії паспорта, свідоцтва про народження). Главою 6 ЦПК України особам надано право на звернення до суду в порядку окремого провадження із заявами про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з частини першої статті 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В частині першій статті 256 ЦПК України наведено перелік фактів, про встановлення яких суд розглядає справи: а саме: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до пункту першого Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до пункту 2.2. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України, № 58 від 29.07.93 р, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження (п.2.2. Інструкції). Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім'я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові (ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження (п.2.11 Інструкції). Згідно п. 2.6. Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Однак при заповненні 24 січня 1975 року інспектором відділу кадрів радгоспу «Казачинський» трудової книжки на ім'я [PERSON] як і при заповненні 30 серпня 1985 року вкладишу в трудову книжку [NUMBER], на першій сторінці (титульному аркуші) помилково було вказано прізвище заявника російською мовою як «[PERSON]», хоча згідно свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 19 травня 1975 року його прізвище зазначено російською мовою як «[PERSON]» (а.с. 6-7, 9 - копії трудової книжки та вкладишу, свідоцтва про народження). Помилковість зазначення в трудовій книжці та вкладишу до неї прізвища заявника підтверджується також наданими копіями атестату від 07 червня 1979 року про закінчення професійно-технічного училища № 6, військового білету [NUMBER] від 19 липня 1978 р., посвідчення № [NUMBER] про виконання робіт з підвищеною небезпекою, посвідчення від 27.06.2014 р. про проходження спеціального навчання (пожежно-технічного мінімуму), де прізвище заявника зазначено як «[PERSON]». Крім того в трудовій книжці зроблено запис № 4 від 05.05.1975 р. про зарахування в частину (служба у радянській армії) із вказівкою на військовий білет [NUMBER] від 19 липня 1978 р.(а.с. 8-10 - копії атестату, військового білету, посвідчень). Відповідно до пункту 2.6. наказу Міністерства праці України від 29.03.1993 року № 58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Однак при зверненні заявника до державного підприємства «Об'єднаний державний архів Челябінської області» Російської Федерації щодо можливої ліквідації та правонаступників радгоспу «Козачинський» з метою внесення виправлень до трудової книжки та вкладишу до неї, заявник відповіді не отримав (а.с. 11-14). Згідно частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Оскільки встановлення даного факту заявнику необхідно для реалізації конституційного права на пенсійне забезпечення, враховуючи вищевикладене суд вважає можливим задовольнити вимоги заявника [PERSON] про встановлення належності йому документу - трудової книжки від 24 січня 1975 р. та вкладишу до трудової книжки [NUMBER], так як ці обставини підтверджуються матеріалами справи.

Outcome: approved