Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Жашківська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення земельного сервітуту на право проходу по земельній ділянці. В обґрунтування свої позовних вимог вказала, що до Жашківської міської ради 08.05.2018 року надійшло звернення від депутата [PERSON] вх. № С-472/02-21 щодо вирішення питання збереження пішохідного проходу, який зєднує вулиці Голівську та Ковпака м. Жашків Черкаської області. Для вивчення даного питання робочою комісією Жашківської міської ради 24.05.2018 року оглянуто земельні ділянки по вул. Ковпака 43 та 45 і існуючий прохід на вул. Голівська м. Жашків, про що складено акт обстеження земельних ділянок. У ході обстеження встановлено, що з вулиці Ковпака на вулицю Голівська між обстежуваними земельними ділянками вже існує пішохідний прохід шириною біля 1 м. Даний прохід входить в межі земельної ділянки по вул. Ковпака, 43, яка належить [PERSON] на праві власності. На момент встановлення даного пішохідного проходу було досягнуто згоди між власником землі [PERSON] та Жашківською міською радою про виділення даної земельної ділянки для суспільних потреб та залишення проходу в загальному користуванні. За результатами обстеження комісією рекомендовано відповідачу не заперечувати проти використання частини його земельної ділянки для суспільних потреб для проходу громадян, та попереджено про право встановлення сервітуту на частину земельної ділянки, яка використовується для проходу громадян. Проте, 05.07.2018 року до Жашківської міської ради надійшло колективне звернення жителів вул. Голівської (44 підписи) про те, що прохід між садибами [PERSON] та [PERSON] було закрито власниками відповідних садиб. Відповідно до рішення виконавчого комітету Жашківської міської ради від 22.10.2002 року № 319 «Про розгляд заяв про зміну у землекористуванні та надання земельних ділянок у власність» [PERSON] надано у власність присадибну земельну ділянку площею 0,008 га по вул. Ковпака, 43, м. Жашків Черкаської області, згідно фактичної наявності. На підставі даного рішення [PERSON] було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0877 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд серії І ЧР 051911 від 30.10.2002 року. До складу приватизованої земельної ділянки увійшов і прохід загального користування. Для мирного врегулювання питання та досягнення домовленостей із власником земельної ділянки, яка використовується для проходу громадян між вулицями Голівська та Ковпака в м. Жашків Черкаського області для її подальшого використання для громадських потреб та на виконання ст..ст. 641-643 ЦК України Жашківською міською радою 24.07.2018 року надіслано [PERSON] пропозицію укласти договір про встановлення земельного сервітуту на право проходу по земельній ділянці (оферту) із зазначенням строку для надання відповіді про її прийняття або відмову від її прийняття - до 15.08.2018 року. 05.09.2018 року за вх. № Д-950/02/-21 до Жашківської міської ради надійшла відповідь [PERSON] про відмову від прийняття пропозиції укласти договір сервітуту на право проходу по земельній ділянці. Спірний пішохідний прохід служить для проходу жителів м. Жашків на вул. Голівська та у зворотному напрямку до автобусної зупинки на вул. Польова, є найзручнішим шляхом, оскільки обхід вулиць суттєво збільшує шлях до 1 км., утруднює доступ до центру міста, магазину, обєктів інфраструктури. У звязку з вищевикладеним позивач звернувся до суду та просив встановити безстроковий, безоплатний земельний сервітут на частину земельної ділянки [PERSON] по вул.Ковпака,43, м.Жашків шириною 01 метр вздовж всієї її протяжності для забезпечення можливості громадян здійснювати прохід із вул.Ковпака на вул.Голівська м.Жашкова та у зворотному напрямку, а також зобовязати [PERSON] укласти договір про встановлення земельного сервітуту із Жашківською міською радою і здійснити державну реєстрацію зазначеного договору відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Стягнути із відповідача понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє згідно довіреності від 07.11.2018 року, заявлений позов підтримав повністю та просив його задовольнити, суду пояснив, що домовленості із відповідачем (власником землі) не досягнуто, встановлення земельного сервітуту не тягне за собою позбавлення відповідача земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут. При цьому наявний прохід існував вже дуже давно. На даний час, у звязку з тим, що відповідач фактично закрив даний прохід, жителі вулиці Голівська, серед яких є велика кількість осіб похилого віку та неповнолітніх, вимушені витрачати значний час, щоб дістатися вулиці Ковпака, на якій розміщені магазин, автобусна зупинка, що створює для них певні незручності. У судове засіданні відповідач [PERSON] не зявився; представник відповідача [PERSON]Я заявлений позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити посилаючись на те, що потреби громадян у проході з вулиці Голівська на вулицю Ковпака м.Жашків можуть бути забезпечені іншим шляхом, а саме: існують відповідні проходи іншими вулицями міста, що не заперечується позивачем. Свого часу позивачем було надано у власність відповідачу спірну земельну ділянку, при цьому права проходу по вказаній земельній ділянці у передбачений законодавством спосіб позивачем отримано не було. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення представників сторін, показання свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Жашківської міської ради № 319 від 22.10.2002 року, вирішено: [PERSON], проживаючому [INFO], надати у власність присадибну земельну ділянку по вул. Ковпака, 43, площею 0,008 га, згідно фактичної наявності (а.с.6). Відповідно до звернення від 04.05.2018 року депутата [PERSON] до голови Жашківського ОТГ [PERSON], «у зв?язку з неодноразовим зверненням жительки вул. Голівської [PERSON] до нього (як до депутата округу) було заявлено, що перехід (доріжка) з вул. Ковпака на вул. Голівська між земельними ділянками № 43 та 45, які належать [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на земельній ділянці № 45 в аварійному стані знаходиться кам?яний паркан. Прошу визначити земельну комісію, яка повинна провести обстеження даних земельних ділянок згідно актів на право власності. В зв?язку з тим, що було заявлено дружиною [PERSON], що дана стежка входить до її земельної ділянки згідно земельного акту на право власності» (а.с.9). Відповідно до акту обстеження земельних ділянок по вул. Ковпака, 43 та 45 м. Жашків від 24.05.2018 року, за результатами обстеження комісією рекомендовано: -[PERSON] та [PERSON] привести в належний стан муровану огорожу, яка межує з проходом з вулиці Ковпака на вулицю Голівська. Оскільки неналежне утримання майна огорожі становить загрозу для життя і здоровя людей , які користуються проходом, попередити власників майна про відповідальність за неналежне його утримання; -[PERSON] не заперечувати проти використання частини його земельної ділянки для суспільних потреб - для проходу громадян. У іншому разі Жашківська міська рада залишає за собою право встановлення сервітуту на частину земельної ділянки, яка використовується для проходу громадян (а.с.13). Згідно копії листа від 24.07.2018 року № 434/02-28, [PERSON] направлено договір про встановлення земельного сервітуту на право проходу по земельній ділянці від 19.07.2018 року, з проханням надати відповідь до 15.08.2018 року та повернути один з примірників договору до Жашківської міської ради (а.с.14-16). Відповідно до копії заяви [PERSON], останній повідомив про відмову укласти договір встановлення земельного сервітуту на право проходу по земельній ділянці та про намір загородити та самостійно використовувати свою земельну ділянку (а.с.21). Відповідно до заяви жителів вул. Голівська в кількості (44 особи), адресованої голові Жашківської міської ради, заявники просили розібратися по питанню законності проходу на вул. Голівська, оскільки 30.06.2018 року даний прохід був закритий та заварений [PERSON] та [PERSON], садиби яких знаходяться поруч (а.с.19). В ході судового розгляду було допитано свідка [PERSON], яка суду пояснила, що дійсно відповідач заварив прохід, який існував багато років. Даним проходом жителі вул. Голівська могли зручно та швидко діставатися до магазину та зупинки громадського транспорту. В даний час, щоб дістатися жителям вул. Голівська до зупинки громадського транспорту, магазину, лікарні, потрібно йти в обхід біля 1,5 км. По вул. Голівській проживає більше 100 малолітніх та неповнолітніх дітей і багато людей похилого віку, яким незручно щоденно діставатися з вулиці Голівська та Ковпака до центру міста, магазину, до обєктів інфраструктури. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Ст. 99 ЗК України передбачає, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути. Відповідно до ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном (п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7). Зі змісту ст. ст. 317, 319 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном і ці права він здійснює на свій розсуд. У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 395 Цивільного кодексу України одним із видів речових прав на чуже майно є право користування (сервітут). Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Відповідно до ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Аналізуючи зазначені вище норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідачем доведено, а позивачем, у свою чергу, не спростовано той факт, що прохід між вулицями Голівська та Ковпака м.Жашків є можливий і фактично наявний шляхом проходу іншими вулицями міста, які розташовані перпендикулярно по відношенню до зазначених вище вулиць. [PERSON] того, суд звертає увагу на те, що позивачем у позовній заяві не конкретизовано, на яку саме частину земельної ділянки відповідача він просить встановити сервітут, тобто не надано відповідних технічних документів із землеустрою щодо визначення межі, площі та конфігурації частини спірної земельної ділянки на яку він просить поширити дію сервітуту. Вказана обставина, на думку суду, сама по собі унеможливлює встановлення земельного сервітуту за будь-яких обставин. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed