Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

До суду звернулась позивач із позовом до [PERSON] про стягнення 17 864 грн. додаткових витрат на дитину, мотивуючи позов тим, що син [PERSON] [INFO] року перебуває на її утриманні, досить часто хворіє, потребує лікування, періодичних обстежень, що вимагає значних коштів. За останній рік витрати на лікарські засоби та медичний огляд дитини, її розвиток, склали 35 728 грн. Відповідач в добровільному порядку відмовляється нести додаткові витрати на утримання сина, у зв`язку із чим позивач змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач та її представник, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять позов задоволити з наведених підстав. В судовому засіданні відповідач та його представник проти позову заперечили в повному обсязі, вважають його безпідставним та необґрунтованим, оскільки відповідач окрім сплачуваних аліментів несе інші витрати на дитину, що полягають у купівлі одягу, іграшок, дитячого візка, продуктів, а тому просять відмовити в задоволенні позову. 19.06.2019 року відповідачем надано відзив на позов з додатками, який долучено до матеріалів справи. Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, вивчивши надані докази та матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Дані обставини підтверджуються копіями відповідних документів на не оспорюються сторонами. 21 грудня 2018 року за заявою позивача, Хмельницьким міськрайонним судом в справі № 686/30147/18 видано судовий наказ, за яким стягується з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання їхнього сина - [PERSON] в розмірі ј частки від заробітку/доходу/ щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2018 року і до досягнення ним повноліття. Крім того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10 квітня 2019 року у справі 686/6114/19 частково задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та вирішено стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років, в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 06.03.2019 року. Дані обставини підтверджуються копіями зазначених рішень. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплачувати і сплачує аліменти як на утримання дитини, так і на утримання матері. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. У правовій позиції постанови Верховного Суду України по справі №6-1489 цс17 від 13.09.2017 року, суд зазначив, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). За ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, присуджуються одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. При цьому позивач повинна довести їх необхідність. Як вбачається з наданих позивачем фінансових документів, дані витрати є не додатковими, а поточними, оскільки необхідні будь-якій дитині такого віку і не пов`язані з особливими обставинами (хронічна хвороба, каліцтво, розвиток здібностей дитини, тощо). Відповідач також приймає участь у вихованні дитини, надає окрім аліментів, додаткову матеріальну допомогу купуючи одяг, іграшки, продукти харчування, медичні ліки, тощо. За період їх окремого проживання, відповідачем для сина придбано дитячий візок, продукти харчування, одяг, ліки, іграшки та інших необхідні, повсякденні речі, майже на 20 000 грн., що підтверджується квитанціями, копії яких надано суду. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підсумовуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки позивачем не надано належних та допустимими доказів, які б у своїй сукупності дали змогу стверджувати про наявність обставин, що входять в предмет доказування, а саме - наявність понесених додаткових витрат на дитину, що зумовлені особливими, виключними обставинами такі як хронічна хвороба, травма, чи розвиток здібностей дитини, що пов`язані із оплатою лікування в закладі охорони здоров`я та ліків, що виписані на підставі обстеження, призначення, та/чи рецептів лікарів, додаткового навчання у репетиторів, мовних, музичних, спортивних гуртках, купівлі музичних інструментів, спеціального знаряддя, що є необхідним для розвитку здібностей дитини, а також необхідність проходження оздоровлення на курортах чи в дитячих таборах. Витрати, які сторонни несуть на утримання дитини є поточними і кожна із сторін підтверджує ці витрати копіями відповідних чеків чи квитанцій, а тому, за таких обставин суд приходить до висновку про доцільність залишення позову без задоволення.

Outcome: dismissed