Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON] до [PERSON], доповнений заявами від 28.12.2015 року та 29.12.2015 року. З урахуванням доповнень до позову позивач просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою при будинку, що розташований в Харківській області, Харківському районі, смт. Високий, вул. Комінтерна, буд. 69-А, а також просить суд зобовязати відповідача оформити належним чином її частину земельної ділянки для придбання її у власність чи користування та також виділити позивачу частину спірної земельної ділянки розміром 3,0Х4,0 м для огородження входу до льоху літ. «Ж». У судовому засіданні позивач повністю підтримав свої вимоги, але при цьому пояснив, що судом неправильно було виділено в самостійне провадження його вимога щодо належності позивачу на праві власності льоху, вартість експертизи для позивача є непомірно високою, тому позивач вважав можливим ухвалити рішення на підставі наданих суду доказів. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з тих мотивів, що спірний льох належить їй на праві власності. Вислухавши у судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. Рішенням Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 15 жовтня 2013 року № 195, листами № 1023/02-26 від 15.12.2015 року Височанської селищної ради і № 505 від 15.12.2015 року комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» підтверджено, що сторони є співвласниками житлового будинку, що розташований в Харківській області, Харківському районі, смт. Високий, вул. Комінтерна, буд. 69-А, за будинком закріплена земельна ділянка розміром 1500 кв. м., порядок користування ділянкою між співвласниками не визначений і сторонам рекомендовано вирішити спір у судовому порядку. Доказів поділу будинку в натурі, виділення часток співвласників в натурі або встановлення порядку користування спірним будинком суду не надано. Письмова угода між позивачем та колишнім співвласником будинку про визначення порядку користування нерухомим майном є нікчемною відповідно до вимог ст. 220 ЦК України за недотриманням нотаріальної форми такого договору. Посвідчення підписів сторін секретарем селищної ради такий недолік не виправляє, оскільки договір не містить відомостей про те, що секретарем ради вчинялась нотаріальна дія. Згідно ст. ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З метою визначення можливих варіантів порядку користування земельною ділянкою ухвалою суду від 18 грудня 2015 року призначена судова експертиза, але позивач відмовився сплатити витрати на проведення такої експертизи та надати додаткові матеріали. Враховуючи наведене суд вважає, що в справі відсутні докази, на підставі яких суд має можливість визначити порядок користування земельною ділянкою і в задоволенні цієї частини вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою і виділення позивачу ділянки 3х4 м для входу в льох літ. «Ж» - суд відмовляє за недоведеністю позовних вимог. Щодо іншої частини вимог, в яких позивач просить суд зобовязати відповідача оформити належним чином її частину земельної ділянки для придбання її у власність чи користування суд вважає необхідним відмовити з огляду на те, що такі вимоги є безпідставними, оскільки відсутні норми закону, що зобовязують в даному випадку відповідача у примусовому порядку реалізовувати свої права на користування та отримання у власність земельної ділянки. На підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок держави.

Outcome: dismissed