Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу вказавши, що 18.05.2010 року [PERSON] у її сина [PERSON] взято у борг грошові кошти у сумі 30000 російських рублів, без відсотків, на день отримання коштів розписка не складалась. 21.07.2010 року [PERSON] у її сина взято у борг грошові кошти на суму 155000 російських рублів під 6% щомісячних, терміном на 6 місяців, про що [PERSON] власноруч складена розписка. 11.08.2010 року [PERSON] у [PERSON] взято у борг 250000 російських рублів під 8% щомісячних, терміном на 6 місяців, про що складена розписка. 26.08.2010 року [PERSON] у [PERSON] взято у борг кошти на суму 720000 російських рублів під 10 % щомісячних терміном на 6 місяців, про що складена розписка. 28.10.2010 року [PERSON] у [PERSON] взято у борг кошти на суму 650000 російських рублів під 10% щомісячних терміном на 6 місяців, про що складена розписка. 29.12.2010 року [PERSON] у [PERSON] взято у борг кошти на суму 560000 російських рублів під 10% щомісячних терміном на 6 місяців, про що [PERSON] складена власноруч письмова розписка. З часом всі боргові розписки були втрачені, але 19.09.2013 року відповідачем [PERSON] в присутності його дружини [PERSON], а також свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та самого [PERSON] були відновлені втрачені боргові розписки, за якими відповідачі домовились повернути борг в російських рублях або доларах США та основний борг складає 2365000 російських рублів, відсотки 1333800 російських рублів. За вказаними розписками відповідачі зобовязувались повернути основну суму боргу до 01.01.2014 року, а відсотки до 01.04.2014 року, але до цього часу кошти не повернуті. [PERSON] неодноразово звертався до відповідачів з проханням повернення боргу, але кошти так повернуті і не були. Крім цього, він неодноразово звертався до правоохоронних органів з приводу притягнення відповідачів до кримінальної відповідальності, але всі кримінальні провадження закривались. У вересні 2016 року [PERSON] та позивачка уклали договір про відступлення права вимоги за яким [PERSON] безоплатно передав своїй матері [PERSON] у повному обсязі належні йому права вимоги повернення боргу від [PERSON] за розписками, про що було повідомлено відповідачів. Станом на 19.12.2016 року загальна сума боргу без відсотків складає 2365000,00 російських рублів, що еквівалентно 1008483,30 гривень. Сума відсотків складає 16353735,00 російських рублів, що еквівалентно 6973559,67 гривень. Тобто, загальна сума боргу з урахуванням відсотків складає 18 718 735,00 російських рублів, що станом на 19.12.2016 року еквівалентно в Українській гривні 7982042,97 гривень. До сьогоднішнього часу відповідачі ухиляються від покладених на них грошових зобовязань та не повертають грошові кошти, тому посилаючись на норми чинного законодавства позивачка просить суд задовольнити позов та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на її користь загальний борг у розмірі 18\~718 735,00 російських рублів. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви, де просять суд розглянути справу без їх участі, задовольнити позов та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Неодноразово оповіщені про час та місце розгляду справи відповідачі в судове засідання не зявилися, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 30.12.2016 року, 02.02.2017 року, 18.02.2017 року про причини неявки суд не повідомили. Будь яких заяв чи клопотань до суду не надіслали. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди позивача, що підтверджується її письмовою заявою, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 18.05.2010 року [PERSON] у [PERSON] взято у борг грошові кошти у сумі 30 000 російських рублів, без відсотків, на день отримання коштів розписка не складалась. 21.07.2010 року [PERSON] у [PERSON] взято у борг грошові кошти на суму 155 000 російських рублів під 6% щомісячних, терміном на 6 місяців, про що [PERSON] власноруч складена розписка. 11.08.2010 року [PERSON] у [PERSON] взято у борг 250 000 російських рублів під 8% щомісячних, терміном на 6 місяців, про що складена розписка. 26.08.2010 року [PERSON] у [PERSON] взято у борг кошти на суму 720 000 російських рублів під 10 % щомісячних терміном на 6 місяців, про що складена розписка. 28.10.2010 року [PERSON] у [PERSON] взято у борг кошти на суму 650 000 російських рублів під 10% щомісячних терміном на 6 місяців, про що складена розписка. 29.12.2010 року [PERSON] у [PERSON] взято у борг кошти на суму 560 000 російських рублів під 10% щомісячних терміном на 6 місяців, про що [PERSON] складена власноруч письмова розписка. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів справи у [PERSON] [PERSON] всі кошти брав у своєму робочому кабінеті за адресою Київська область Баришівський район с. Перемога вул. Київська, 17-А та в присутності своєї дружини [PERSON], яка не виказувала свою незгоду у взятті грошей у борг. 25.01.2011 року [PERSON] забрав у позивачки всі боргові розписки та з невідомих причин вони були втрачені. 19.09.2013 року відповідачем [PERSON] в присутності його дружини [PERSON], а також свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та самого [PERSON] були відновлені втрачені боргові розписки, а саме: 19.09.2013 року з дозволу [PERSON] перша, загальна боргова розписка написана власноруч [PERSON] та [PERSON], в якій [PERSON] зобовязувались повернути [PERSON] протягом 3-х місяців до 01.01.2014 року суму чистого боргу у розмірі 2\~365\~000 російських рублів, та протягом 6 місяців до 01.04.2014 року суму відсотків у розмірі 1\~333\~800 російських рублів, та зазначили що будь-яких коштів [PERSON] не повертали, що підтверджується копією вказаної розписки. Крім цього, 19.09.2013 року [PERSON] власноруч складено ще одну розписку на підтвердження вищезазначених фактів отримання коштів від [PERSON] і відновлення розписок, складання його дружиною [PERSON] загальної розписки. Також свідками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] власноруч склали окремі письмові підтвердження того факту, що у їх присутності були відновленні розписки [PERSON], що підтверджується їх письмовими поясненнями. Відповідно до ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя та договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя. Тобто передбачена норма створює обовязок для [PERSON] повертати кошти, які її чоловік отримав від [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. Тобто, наявність у [PERSON] боргових розписок [PERSON]В та [PERSON] підтверджує факт невиконання останніми своїх зобовязань . Починаючи з 01.01.2014 року [PERSON] неодноразово звертався до відповідачів з усним проханням повернення боргу, але кошти так повернуті і не були. Крім цього, [PERSON] неодноразово звертався до правоохоронних органів з приводу притягнення відповідачів до кримінальної відповідальності, але всі кримінальні провадження відповідно до постанов Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області від 21.09.2012 року, 11.06.2014 року закривались у звязку з відсутністю складу злочину. 21 вересня 2016 року [PERSON] та позивачка [PERSON] уклали договір про відступлення права вимоги № б/н за яким [PERSON] безоплатно передав своїй матері [PERSON] у повному обсязі належні йому права вимоги повернення боргу від [PERSON] за розписками, що підтверджується копією вказаного договору, про що було повідомлено відповідачів листами-повідомленнями з рекомендованим відправленням. Однак, жодних коштів повернуто не було. Станом на 19.12.2016 року загальна сума боргу без відсотків складає 2365000,00 російських рублів, що еквівалентно 1008483,30 гривень, сума відсотків складає 16353735,00 російських рублів, що еквівалентно 6973559,67 гривень, тобто загальна сума боргу з урахуванням відсотків складає 18 718 735,00 російських рублів, що станом на 19.12.2016 року еквівалентно в Українській гривні 7 982 042,97 гривень. Дані обставини беззаперечно встановлені в судовому засіданні та сумніву у суду щодо їх достовірності та належності не викликають. Згідно з ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку про можливість задоволення позову та вважає за необхідне стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки борг, а саме : суму основного боргу у розмірі 1\~008\~483, 30 гривень; суму відсотків у розмірі 16\~353\~735 російських рублів, що станом на 19.12.2016 року еквівалентно 6\~973\~559, 67 гривень, всього стягнути 18\~718\~735 (вісімнадцять мільйонів сімсот вісімнадцять тисяч сімсот тридцять пять) російських рублів 00 копійок, що станом на 19.12.2016 року еквівалентно 7 982 042,97 гривень. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] по 4000,00 гривень судового збору з кожного на користь держави від сплати якого позивач була звільнена у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, як інвалід 2 групи. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved