Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Веллфін», посилаючись на те, що 14.11.2016 року між позивачем та [PERSON] укладено договір позики №92553 в електронній формі, за умовами якого позикодавець надав позичальникові грошові кошти в сумі 1201,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається строком на 15 днів. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення боргу не виконав, в зв`язку з чим станом на 27.11.2019 року має заборгованість в сумі 51 275,29 грн., з яких: 1 201,00 грн. - основний борг; 10 535,98 грн. - заборгованість по відсоткам; 39 538,31 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по договору позики в розмірі 51 275,29 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 1 921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки не повідомив та не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. ТОВ «Веллфін» є фінансовою установою, яка надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.6) та свідоцтва про реєстрацію фінансової установи (а.с. 7). Порядок отримання та надання позики ТОВ «Веллфін» регламентується Правилами надання грошових коштів у вигляді позики, затверджених наказом ТОВ «Веллфін» №2-1 від 27 жовтня 2015 року (а. с. 8-14). Згідно п.1.4 даних Правил, вони є публічною пропозицією (офертою) ТОВ «Веллфін» в розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладання договору позики на умовах, що встановлені товариством та застосовуються в разі подання фізичною особою-заявником заявки на сайті товариства за електронною адресою на отримання позики та здійснення інших дій, що передбачають дані Правила (акцепт). Згідно Правил, вони є невід`ємною частиною договору позики. 14 листопада 2016 року [PERSON] підписав з використанням електронного цифрового підпису договір позики № 92553, що був опублікований на веб-сайті ТОВ «Веллфін» (а.с. 15-18). Таким чином, між сторонами по справі укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін. За умовами якого, ТОВ «Веллфін» надав [PERSON] грошові кошти в позику в сумі 1201 гривень на строк 15 днів, тобто позика має бути повернута до 29 листопада 2016 року, зі сплатою процентів за користування позикою. При цьому, розмір процентів розраховується в наступному порядку: 0,788% від суми позики, але не менше 50 гривень за перший день користування позикою, 0,788% від суми позики щоденно, за кожен день користування позикою та 3,8% від суми позики, що не була повернута своєчасно за кожен день користування позикою понад визначений договором строк (а. с. 19-23). ТОВ «Веллфін» виконав свої зобов`язання за договором та перерахував суму позики у розмірі 1201 гривень. Вказана обставина підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Веллфін» (а.с. 25). Станом на 27.11.2019 року у [PERSON] виник борг у розмірі 51275,29 гривень, що складається: з основної суми позики у розмірі 1201 гривень, заборгованості по відсоткам 10535,98 гривень, заборгованості за простроченими відсотками 39538,31 гривень. Вказана обставина підтверджується довідкою щодо заборгованості станом на 27.11.2019 року (а.с.24). Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 1046 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з положенням ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. За змістом ст. 3 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким чином, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за договором позики, тому суд вважає, що з нього на користь позивача слід стягнути борг вказаним договором у розмірі 51275,29 гривень та судовий збір.

Outcome: approved