Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що позивач є власником платіжної банківської карти № [NUMBER] , виданої на обслуговування банківського рахунку, відкритого АТ КБ «Приватбанк». 05 січня 2018 року маючи намір скористатися платіжною карткою, позивач виявила, що картку заблоковано. Через декілька днів, засобом телефонного зв`язку працівником банку позивача було повідомлено, що обмеження користування рахунком і карткою відбулося через необхідність перевірки фінансових операцій службою безпеки банку через виявлення шахрайських дій. На момент здійснення останньої фінансової операції на рахунку залишалися кошти в межах залишку в сумі 10671 грн. 66 коп. Незважаючи на подальші чисельні звернення, працівники банку не надали позивачу жодних пояснень та рекомендували для вирішення ситуації звернутися до правоохоронних органів або суду. Листом від 02 серпня 2018 року фахівцями банку позивача повідомлено, що правовою підставою припинення обслуговування є п. 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, однак не зазначено, які саме дії стали приводом для блокування карти та припинення обслуговування позивача як клієнта банку. Таким чином, починаючи з 05 січня 2018 року по теперішній час у позивача відсутня можливість вільно розпоряджатися власними коштами у сумі 10671 грн.66 коп. Позивач просить суд визнати дії відповідача щодо повного обмеження доступу до банківського рахунку протиправними, зобов`язати відповідача усунути позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні грошовими коштами на банківському рахунку шляхом негайного розблокування банківського рахунку та надання можливості зняти грошові кошти, а також стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення надання фінансових послуг з банківського рахунку, що обслуговується платіжною карткою, у сумі 192 410 грн. 15 коп. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути без її участі, про що направила відповідну заяву. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, позовні вимоги не визнав, вважає, що відсутні підстави для їх задоволення. Вказує на те, що на даний час рахунок позивача розблоковано, вимога у цій частині позову виконана банком у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підтвердження позовних вимог позивачем було надано копію платіжної картки АТ КБ «Приватбанк» - картка «Універсальна», № [NUMBER] , строк дії картки 07/21, mastercard (а.с. 8). Також позивачем надано роздруківку руху коштів по рахунку за карткою № [NUMBER] з вікна інтернет-банкінгу «Приват24», з якого вбачається, що станом на 27 травня 2018 року на рахунку були наявні грошові кошти на суму 10671 грн. 66 коп. Операції за рахунком було заблоковано у зв`язку з наявністю шахрайських дій (а.с. 9-15). Згідно довідки Міністерства внутрішніх справ України серії ІІА № 1262114 [PERSON] на території України станом на 30 травня 2019 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 16). Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» на звернення [PERSON] від 02 серпня 2018 року № 20.1.0.0.0/7 - 180708/607 на 98471-ВБ від 08 липня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» припинив обслуговування платіжної картки позивача. Підставою для припинення обслуговування є п.1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 17). Зі сторони відповідача було надано копію анкети-заяви [PERSON] на оформлення платіжної картки (а.с. 39). Інших доказів на підтвердження своїх заперечень відповідачем до суду надано не було. Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Згідно із ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. У разі необґрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували інформацію, викладену позивачем щодо підстав блокування картки, відповідач не надав, хоча й зазначив, що на даний час рахунок позивача розблоковано, однак не направив до суду на підтвердження вказаного жодного документу, тому суд приходить до переконання про можливість задоволення позовної вимоги, щодо зобов`язання відповідача усунути перешкоди у розпорядженні та користуванні грошовими коштами на банківському рахунку позивача. При цьому, позивач є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення. Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом зазначеної норми закону та ст. 1058 ЦК України, яка регулює правовідносини, що випливають з договору банківського вкладу, зобов`язання банку з повернення вкладу вважається виконаним, коли вкладнику буде надана реальна можливість отримати та розпорядитися на свій розсуд вкладом. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 6-64цс19) дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з банку пені відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», обґрунтувавши цей висновок тим, що відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунка сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі. Отже, за змістом наведеної постанови Великої Палати Верховного Суду вартість послуги, на яку нараховується пеня у розмірі 3 % за кожен день прострочення, співпадає з розміром утримуваних банком коштів (у контексті вирішуваної справи - сума неповернутого банківського вкладу з нарахованими на нього відсотками, який після закінчення строку дії відповідного договору трансформувався у банківський рахунок). Таким чином, відмова банку виконати розпорядження клієнта з перерахунку належних йому за договором банківського рахунку коштів свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом, у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про перерахунок коштів до дня фактичного їх повернення позивачу, а у даному випадку, не виходячи за межі позовних вимог, за 601 день, як зазначено в розрахунках позивача (320 грн. 15 коп. * 601 день = 192410 грн. 15 коп.) За таких обставини, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved