Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернулась позивач. Свої вимоги мотивує тим, що після розірвання шлюбу з колишнім чоловіком та поділу майна їй у власність відійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами а також земельні ділянки площею 0,0423 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,150 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд які розташовані по [ADDRESS]. При оформленні права власності в реєстраційній службі було встановлено, що неможливо виготовити кадастровий план земельних ділянкок так як на її земельну ділянку накладається суміжна земельна ділянка по [ADDRESS] яка належить відповідачу [PERSON]. Просить суд зобов'язати [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди в користуванні їй власною земельною ділянкою розташованою по [ADDRESS] шляхом знесення самовільно збудованої огорожі та відновлення законних меж, а також скасувати державний акт серії ЯБ № 507035 що посвідчує право власності на земельну ділянку [PERSON] розташовану по [ADDRESS], кадастровий номер 3220255101:01:022:0051, цільове призначення для комерційного використання. Крім того вважає, що діями відповідачів [PERSON] та [PERSON] їй заподіяно моральної шкоди на загальну суму 10000 гривень, яку просить стягнути з відповідачів солідарно. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] проти заявленого позову заперечив, просив застосувати до заявлених вимог строк позовної давності, та в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Управління держкомагентства у Баришівському районі Київської області в судове засідання не з'явився, до суду надійшов лист про розгляд справи у відсутність представника. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що дійсно він в складі комісії проводив обміри спірних земельних ділянок, та було виявлено, що земельна ділянка [PERSON] площею 0,0003 га дійсно накладається на земельну ділянку позивачки [PERSON], разом з тим свідок зазначив, що при видачі Державних актів на право власності на землю до 2010 року розміри ділянок визначались в тисячних долях, в подальшому при виготовленні кадастрових планів за допомогою супутникового обладнання, розміри почали зазначати в десятитисячних долях. Таким чином спірна земельна ділянка розміром 0,0003 га входить в математичну похибку розмірів. Крім того земельна ділянка [PERSON], розташована за адресою [ADDRESS] с. Баришівка , має кадастровий план, з зазначенням точних координат, та при проведенні замру вона не виходить за межі даних координат. На земельну ділянку позивачки такого кадастрового плану ще не виготовлялось, а тому визначити точні координати розташування даної ділянки він не міг, та проводив заміри з слів позивачки. Свідок [PERSON] пояснила суду, що дійсно була присутня при проведенні обмірів та складенні акту, проте пояснити будь що відносно замірів не може, так як вони проводились представником землевпорядної організації [PERSON], а вона не є спеціалістом в даній сфері. Аналогічні покази дала свідок [PERSON]. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає заявлений позов немотивним та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач згідно ухвали Баришівського районного суду від 13.12.2012 року про затвердження мирової угоди, отримала право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами а також земельні ділянки площею 0,0423 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,150 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд які розташовані по [ADDRESS]. При подальшому оформленні своїх прав позивач звернулась в Реєстраційну службі та землевпорядну організацію, але не змогла отримати кадастрового плану на земельну ділянку, так як було встановлено, що на її ділянку частково накладається суміжна земельна ділянка по [ADDRESS] яка належить відповідачу [PERSON]. Позивач звернулась до земельного відділу Баришівської селищної ради, після чого комісія в складі начальника відділу земельних ресурсів Баришівської селищної ради [PERSON], спеціаліста селищної ради [PERSON] та представника ТОВ «Геоземінформ» [PERSON] обстежила земельну ділянку та виявила, що суміжна земельна ділянка по [ADDRESS] яка належить [PERSON] частково накладається на земельну ділянку [PERSON]. Разом з тим оскаржуючи Державний акт на право власності на землю позивач не оскаржує рішення на підставі якого даний акт було видано , а так як державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Висновок про те, що держаний акт на право власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акту безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого такий акт видано, міститься у постановах Верховного Суду України від 18.09.2013 р. (справа №. 6-12цс13), від 23.10.2013р. (справа №. 6-93цс13), від 25.06.2014р.(справа №6-67цс14). Не підлягають до задоволення вимоги позивачки про стягнення з відповідачів заподіяної моральної шкоди, оскільки позивач не надала суду жодних доказів неправомірності дій відповідачів та наявності самої моральної шкоди. Оскільки відповідач [PERSON] володіє земельною ділянкою на підставі законного рішення відповідного державного органу виданого в межах його повноважень, та межі даної ділянки встановлені уповноваженими особами відповідної державної установи. Суд не приймає до уваги посилання позивачки на те, що в актах погодження меж підпис ставив не власник земельної ділянки [PERSON], а вона [PERSON], так як сам [PERSON] даного факту не оскаржував. Щодо заяви представника відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] про застосування строку позовної давності, то суд вважає, що оскільки позовні вимоги суперечать нормам матеріального права, немає необхідності в застосуванні строку позовної давності. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed