Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року за нею визнано право власності на ? частину спільного набутого під час шлюбу з [PERSON] майна, в тому числі на ? частину автомобіля «Мерседес Е-320», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Посилаючись на те, що відповідач перешкоджає в користуванні спільним автомобілем, а також враховуючи те, що автомобіль є неподільною річчю, позивач просить стягнути із відповідача грошову компенсацію за ? частину спірного автомобіля у розмірі 77\~545 грн., виходячи із середньої вартості такого автомобіля в мережі «Інтернет». Ухвалою від 29 березня 2016 року прийнято до провадження та обєднано із первісними вимогами зустрічні позовні вимоги [PERSON] В обґрунтування зустрічних вимог зазначається, що від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає із батьком та перебуває на його повному утриманні. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року поділено спільне майно подружжя та за [PERSON] визнано право власності на ? частину спільного набутого під час шлюбу з [PERSON] майна, в тому числі на ? частину автомобіля «Мерседес Е-320», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, позивач за первісним позовом рішення суду про стягнення з неї аліментів на утримання доньки належним чином не виконує, тому станом на 23.02.2016 року має перед [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 18270,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 23.02.2016 року. Посилаючись на норми ст. 196 СК України [PERSON] вважає, що період заборгованості по аліментах становить з 01 жовтня 2014 року по 01 лютого 2016 року, тому сума пені за прострочення сплати аліментів складає 5285,00 грн., отже, загальна сума боргу з урахуванням неустойки (пені) по сплаті аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] становить 23555,00 грн. Позивач за зустрічним позовом просить врахувати цю заборгованість при визначенні розміру компенсації за частку у праві власності на автомобіль. У звязку із викладеним, просить: припинити право спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е320» 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], визнати за мною [PERSON] право особистої приватної власності на спірний автомобіль, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості належної їй 1/2 частини автомобіля у розмірі 26649 (двадцять шість тисяч шістсот сорок девять) грн. 70 коп. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] доводи позову підтримав та просив його задовольнити. Зустрічні вимоги визнав частково. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково та зустрічні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 24 вересня 1999 року [PERSON] та М'якота ([PERSON]) Іванівна уклали шлюб, який зареєстрований Рожнівською сільською радою Броварського району Київської області. На даний час шлюб не розірваний. У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС 246796 27 травня 2009 року за [PERSON] зареєстровано транспортний засіб: автомобіль «Мерседес Е-320», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року поділено майно набуте подружжям [PERSON] та визнано за [PERSON] право власності на 1\\2 частку садового будинку, що розташований за адресою: м. Київ, Святошинський район, садове товариство «Плодовий», вул. Садова, 10, буд. 82, загальною площею 128,40 м2; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Е320», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Е320», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Вищевказане рішення Броварського міськрайонного суду Київської області набрало законної сили. Згідно із висновком № 90/02/16 від 18.02.2016 року, складеним ФОП «[PERSON]О.» ринкова вартість автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Е320» 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] - складає 100 409,40 грн. У судовому засіданні представник позивача не надав жодних доказів вартості спірного автомобіля у заявленому розмірі 155\~090 грн., як і не надав доказів спростування визначеної ринкової вартості згідно вищевказаного висновку № 90/02/16 від 18.02.2016 року, складеного ФОП «[PERSON]О.» Відповідно до розяснень, які містяться у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Виходячи з викладеного, суд вважає доведеними обставини щодо вартості автомобіля у розмірі 100 409,40 грн. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Частина 2 статті 183 ЦК України визначає, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Враховуючи ті обставини, що спірний автомобіль «Мерседес Е-320», 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова WDВ210065А405047, є неподільною річчю, та позивач бажає отримати компенсацію вартості її частки в автомобілі, а відповідач не заперечує проти виплати такої компенсації, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. При цьому, визначаючи розмір компенсації, суд бере до уваги, що вартість автомобіля згідно висновку № 90/02/16 від 18.02.2016 року становить 100 409,40 грн. Отже, із [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] компенсація у розмірі 50 204 (пятдесят тисяч двісті чотири) грн. 70 коп. Разом з тим, зустрічні вимоги [PERSON] про зарахування до компенсації за частку у спільному майні розміру заборгованості по сплаті аліментів та нарахованої пені за прострочення сплати аліментів, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки, чинним законодавством не передбачено зарахування зазначених вимог. Питання щодо стягнення пені може бути предметом окремого позову. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних та зустрічних позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial