Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

До Червонозаводського районного суду м. Харкова звернувся представник АТ «Харківміськгаз» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість у вигляді вартості донарахованого об`єму природного газу у розмірі 25 262, 20 грн, 3% річних у розмірі 128, 74 грн, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 13.05.2019 представниками АТ «Харківміськгаз», при огляді газового обладнання за адресою: [ADDRESS] , було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: підозра щодо несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника, відсутні пломба завода?виробника, про що було складено відповідний Акт про порушення № 4766, скріплений підписами двох сторін. Того ж числа було демонтовано та опломбовано лічильник газу в домоволодінні за вищевказаною адресою для направлення на експертизу, про що складено протокол № 4766, скріплений підписами двох сторін. Під час проведення експертизи 16.05.2019 було виявлено, що пломба заводу-виробника відсутня. Механічні пошкодження шлиців гвинтів кріплення маркувального шильду під склом. Механічні пошкодження шлинців гвинтів кріплення корпусу лічильника. Висновок: втручання в газовий лічильник. На підставі виявленого порушення ДП «Укрметртестстандарт» видана довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а саме, лічильника газу № 0211793. Згідно розрахунку вартість необлікованого об`єму газу складає за період з 28.12.2018 по 12.05.2019 складає 25 262, 20 грн. Крім того, представник позивача зазначає, що відповідно до положень ст. 625 ЦК України з відповідача підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми зобов`язання. Вказані обставини і вимусили представника позивача звернутися до суду з позовною заявою. 03.12.2019 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова відкрито провадження у зазначеній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 03.06.2020 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову. Представник позивача зазначає, що відповідачка є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , проте останні 10 років не проживає за вказаною адресою та не є споживачем природного газу. Зазначеним домоволодінням користується родина її сестри. Договорів з представником відповідача вона не укладала. Надані в якості доказів акти про порушення № 4766, про виявлені порушення № 4766, протокол про демонтування лічильника газу не підписувались відповідачем, що вбачається з невідповідності підпису, що міститься в зазначених актах та копії паспорту відповідача. Розрахунки спожитого газу є необґрунтованими. 18.06.2020 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої з відзивом представника відповідача не погоджується. Зазначає, що нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості здійснювалося на підставі норм Кодексу газорозподільних систем. Договір про розподілу природного газу є публічним та укладається і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. 23.07.2020 від представника відповідача до суду надійшли заперечення, де вона зазначає, що оскільки споживачем послуг є інша особа, в даному випадку відсутній предмет спору, тому провадження у зазначені справі підлягає закриттю. 12.10.2020 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено [PERSON] . Представник позивача Черкашина С. Ю. в судовому засіданні заявлений позов підтримала в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Відповідач та її представник, третя особа, у судове засідання не з`явилися. Про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином, що у відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вислухавши пояснення учасників, дослідивши надані сторонами письмові докази, приходить до наступного. Правову основу ринку природного газу становлять Конституція України, Закон України «Про ринок природного газу», Закони України «Про трубопровідний транспорт», «Про природні монополії», «Про нафту і газ», «Про енергозбереження», «Про угоди про розподіл продукції», «Про захист економічної конкуренції», «Про газ (метан) вугільних родовищ», «Про охорону навколишнього природного середовища», міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства України. На сьогоднішній день правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу визначені Законом України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Згідно з ст. ст. 37, 39, 40 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи має бути юридично та організаційно незалежним від інших видів діяльності на ринку природного газу, не пов`язаних з розподілом природного разу. Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором (НКРЕКП). АТ «Харківміськгаз» з 01.07.2015 на підставі Закону України «Про ринок природного газу» № 329 від 09.04.2015 не є постачальником природного газу населенню міста Харкова, а здійснює лише функції розподілу природного газу території м. Харкова та Харківської області. АТ «Харківміськгаз» є ліцензіатом з розподілу природного газу на підставі ліцензії є оператором газорозподільної мережі. 30.09.2015 постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних мереж (Кодекс ГРМ), який визначає взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні основи функціонування газорозподільчих систем, зокрема, умови забезпечення, тощо. Відповідно до п. З глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634,641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно п. 4. глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Згідно п.3 розділу 1 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.15 р. № 2496, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Відповідно до п. 2 розділу 3 Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно п. 4 розділу 3 Правил якщо споживач не повернув постачальнику заяву- приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. Так, у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок за вищезазначеною адресою обладнано газовими приладами. Власником зазначеного домоволодіння є відповідач [PERSON] Особовий рахунок за адресою:[ADDRESS] відкрито на [PERSON] 13.05.2019 представником AT «Харківміськгаз» за адресою: [ADDRESS] встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2494, а саме, підозра щодо несанкціонованого втручання в роботу лічильника, відсутня пломба завода?виробника, про що складений акт про порушення № 4766, скріплений підписами двох сторін. Також складено акт про виявлені порушення № 4766 від 13.05.19, скріплений підписами двох сторін. 13.05.2019 лічильник газу було демонтовано та опломбовано для проведення експертизи, про що складено протокол № 4766, скріплений підписами двох сторін. Відповідно до п. 1 глави 10 розділу X Кодексу газорозподільних систем якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОТ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень глави 10 розділу X Кодексу. Таким чином, при сумнівах щодо роботи ЗВТ AT «Харківміськгаз» має законне право ініціювати проведення експертизи ЗВТ, що і мало місце в даному випадку. Згідно п. 2 глави 10 розділу X Кодексу газорозподільних систем після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає: 1)поштову адресу місця проведення експертизи; 2)дату та орієнтовний час проведення експертизи (у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», Оператор ГРМ зазначає кінцевий строк, до якого має бути передано ЗВТ та/або пломбу до такого суб`єкта); 3)контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи); 4)сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу; 5)дату останньої повірки ЗВТ. Під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу»). У випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», передача такого ЗВТ та/або пломби здійснюється у строк, який не повинен перевищувати десяти робочих днів з дня складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу. Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу (крім випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби, визначається за домовленістю сторін (в іншому разі - Оператором ГРМ). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу, персонально відповідає за цілісність пломби, встановленої на пакеті (тарі). У разі відмови споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) від поставлення підпису в протоколі про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу про це в протоколі робиться відповідний запис, а його другий екземпляр надсилається поштою. Відповідно до п. З глави 10 розділу X Кодексу експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом Оператора ГРМ. Крім того, згідно п. З глави 10 розділу X Кодексу за вимогою однієї зі сторін до проведення експертизи в конкретному випадку можуть бути додатково залучені представники виробника ЗВТ чи виробника пломби. Уповноважені особи при собі повинні мати документ, який посвідчує їх особу, та оригінал листа від виробника за підписом керівника, завірений печаткою (за наявності), в якому чітко зазначені уповноважені від виробника особи для участі в експертизі та їх кваліфікація. Експертиза лічильника газу проводилась 16.05.2019 у сервісному центрі з ремонтів і повірки газових лічильників AT «Харківміськгаз». В результаті експертизи було виявлено: пломба заводу-виробника відсутня. Механічні пошкодження шлиців гвинтів кріплення маркувального шильду під склом. Механічні пошкоджений шлиців гвинтів кріплення корпусу лічильника. Висновок: втручання в газовий лічильник. 16.05.2019 ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» видана довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а саме, лічильника газу заводський № 0211793. Крім того, згідно п. 8 глави 9 розділу X Кодексу якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт Несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з Демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). Відповідно по п. 8 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Згідно п. 11 глави 5 розділу XI Кодексу за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, про що був повідомлений відповідач і підтверджується його підписом на регламенті засідання постійно діючої комісії з питань, пов`язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень вимог Кодексу газорозподільних систем побутовими споживачами природного газу. Так, на виконання вказаних норм права складений акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості на суму 25 262, 20 грн за період з 28.12.18 по 12.05.19 і нарахування проведені на підставі п. 1 глави З розділу XI Кодексу газорозподільних систем. Відповідно до п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доводи представника відповідача щодо невідповідності підпису відповідача [PERSON] , що міститься в доданих до позовної заяви актах та копії паспорту, суд оцінює критично та вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції сторона не надала, клопотань про призначення експертиз для отримання відповіді на це питання під час розгляду справи не заявляла. Посилання представника відповідача на те, що [PERSON] є неналежним відповідачем у справі, оскільки не є споживачем послуг з розподілу природного газу, суд не вважає такими, що не ґрунтується на вимогах закону. Так, згідно з частиною першою статті 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Аналізуючи зазначені вище норми матеріального права, можна зробити висновок про те, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то суб`єктом правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише відповідно до статті 156 ЖК УРСР. Відповідно до статей 156, 162 ЖК УРСР саме власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як зазначалося вище, на час виявлення втручання в газовий лічильник за адресою: [ADDRESS] , власником зазначеного домоволодіння була відповідач [PERSON] . З нею і було укладено типовий договір про надання послуг з розподілу природного газу, який є публічним та не потребує двостороннього підписання. Таким чином приходить до висновку про наявність в діях [PERSON] , як власника домоволодіння та споживача за договором про розподіл природного газу, на якого покладено обов`язок збереження цілісності засобу вимірювальної техніки, ознак несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, що призвело до необлікованого споживання природного газу. Тому, позов підлягає задоволенню повністю. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить також стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved