overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

З 01.02.1995 року сторони перебували у шлюбі, від якого у них є син [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо від сім'ї та будучи здоровим працездатним та отримуючи заробітну плату добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. При цьому син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить щомісячно стягувати з [PERSON] аліменти на її користь в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.3) [PERSON] народився 06.02.2002 року, його батьками вказано [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.4, 6 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки відповідач працездатний та має можливість надавити дитині матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

З 01.02.2003 року по 11.03.2015 року позивач та відповідачка перебували у шлюбі. 11 березня 2015 року відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнью доньку [PERSON], [INFO], яка у даний час проживає за власним бажанням з позивачем і знаходиться на його утриманні. Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання доньки, вказавши в заяві, що в даний час відповідачка не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, вона перебуває на утриманні позивача. Просить суд стягнути на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач надав до суду заяву , в якій позв підтримує , просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка до суду надала заяву , в якій позов визнає, просить розглянути справу за її відсутністю. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з матеріалів справи вбачається, що в даний час відповідачка у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працездатний, його стан здоров'я, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частині заробітку щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з його аліментів буде не менш 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і ст.ст.10, 60, 88, 212, 213, 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

З 01.03.1997 р. по 06.10.1999 р. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. 05.10.2015р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою і просить постановити рішення, яким стягувати з батька дитини на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 500 грн., щомісячно до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2016 року, посилаючись на те, що відповідач після досягнення сином повноліття матеріальну допомогу не надає. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. [PERSON] позов визнав частково в розмірі 300 грн., посилаючись на те, що ніде не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, син хворіє. Третя особа [PERSON] Позовні вимоги матері підтримує. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно ч.3 цієї статті право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ч.1 ст. 200 СК України розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1.ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка є матірю, а відповідач батьком [PERSON], [INFO], який навчається на державному замовленні на третьому курсі денної форми навчання в ДПТНЗ Конотопське ВПУ. Термін закінчення навчання 30.06.2016 р.(а.с.4) [PERSON] працездатний. Інші стягнення по виконавчих листах з нього не утримуються. За таких підстав суд з врахуванням всіх обставин справи, розумності, справедливості і приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки у відповідності зі ст. 182 СК України і потрібно стягнути аліменти в розмірі 450 грн. щомісячно. Водночас із нього на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути і 487,20 грн. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

З 01.08.1997 року позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. У теперішній час вони припинили спільне проживання і ведення господарства. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка у даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, вказавши в заяві, що в даний час відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дочки у достатньому обсязі. Просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 01.08.2014 року і до досягнення дочкою повноліття Відповідач [PERSON] позов визнав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з пояснень позивачки видно, що в даний час відповідач у добровільному порядку надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки, але у недостатньому розмірі. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працездатний, його стан здоров'я, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі ? частині заробітку щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з його аліментів буде не менш 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,212,213,367 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

З 01 березня 1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але згодом через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства в сім`ї почали виникати часті сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим з грудня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивачка просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідач згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, заходів для поновлення сім`ї не приймають. Через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, сторони припинили шлюбні відносини, з грудня 2014 року проживають окремо, позивачка не бажає примирятися з відповідачем, вважає, що спільне проживання з відповідачем суперечитиме інтересам сторін та неповнолітніх дітей, відповідач позовні вимоги визнав. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

З 01 грудня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку Діану, [INFO] та доньку Жанну, [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але згодом через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства в сім`ї почали виникати часті сварки та непорозуміння, у звязку з чим з травня 2009 року сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивач просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обгрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, заходів для поновлення сім`ї не приймають, неповнолітніх дітей не мають. Через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, сторони припинили шлюбні відносини, з травня 2009 року проживають окремо, позивач примирятися з відповідачкою не бажає. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

З 01 жовтня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але з квітня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивачка просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідач згідно заяви просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, з квітня 2015 року проживають окремо, позивачка не бажає примирятися з відповідачем, вважає, що спільне проживання з відповідачем суперечитиме інтересам сторін та неповнолітніх дітей, відповідач позовні вимоги визнав. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

З 01 жовтня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку: [PERSON], [INFO]. Спочатку відносини між сторонами були добрими, але згодом в їхній сім`ї через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства почали виникати часті сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим сторони з 2016 року припинили відносини і стали проживати окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до її повноліття. Відповідач згідно заяви просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, на стягнення аліментів згоден. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з 01 жовтня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згодом через сварки та непорозуміння сторони припинили відносини і почали жити окремо. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтво про народження, виданим виконавчим комітетом Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис №20 і зобов`язаний їй надавати допомогу. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Аульської селищної ради № 479 від 23.03 16 року, добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

З 01 жовтня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але згодом через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства в сім`ї почали виникати часті сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим з листопада 2013 року сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивач просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідачка згідно заяви просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, заходів для поновлення сім`ї не приймають. Через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, сторони припинили шлюбні відносини, з листопада 2013 року проживають окремо, позивач не бажає примирятися з відповідачкою, вважає, що спільне проживання з відповідачкою суперечитиме інтересам сторін, відповідачка позовні вимоги визнала. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

З 01 жовтня 2009 р. [PERSON] та [PERSON] проживали спільно однією сім'єю без укладення шлюбу. В період спільного проживання у них народилась дитина: син - [PERSON], [INFO]. У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що з відповідачем вони не мешкають разом з березня 2013 року, вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати їх спільну дитину. Відповідач проживає окремо, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання дитини. Після фактичного припинення шлюбних відносин матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не бере участі у її вихованні. Посилаючись на ці обставини просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500 грн., починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явилася, подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'яви\-вся, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав, і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин зі згоди позивача, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановляє заочне рішення. Судом встановлено, що [PERSON] народжений у період спільного проживання сторін однією сім'єю. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER], [PERSON] є батьком дитини. Дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Батько - відповідач проживає окремо. Не працює, доказів про те, що стан здоров'я та його матеріальне становище не дозволяє надавати грошову допомогу на утримання дитини не надав. Інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний ут\-римувати свою неповнолітню дитину. Виходячи з наведеного, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 180, ч. 3 ст. 181, 182, 184, 191, СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

З 01 жовтня 2009 року сторони перебувають в юридичному шлюбі, від подружнього життя мають неповнолітню доньку Алісу, [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих мотивів, що по причині різності характерів та поглядів на життя, сторони з жовтня 2012 року припинили подружні відносини, також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Шатура». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач такі вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення з наведених позивачем підстав. За таких обставин позов підлягає задоволенню, оскільки сімя сторін фактично розпалася, а в судовому засіданні сторони категорично наполягають на розлученні. На підставі наведеного, ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

З 01 жовтня 2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку Марину, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але згодом через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства в сім`ї почали виникати часті сварки та непорозуміння, у звязку з чим з червня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивачка просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідач згідно заяви просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, заходів для поновлення сім`ї не приймають. Через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, сторони припинили шлюбні відносини, з червня 2016 року проживають окремо, позивачка примирятися з відповідачем не бажає, наданий строк для примирення позитивних результатів не дав. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

З 01 квітня 1978 року позивач перебуває у шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Скосарівської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області. Від шлюбу є п'ятеро дітей. З 13 лютого 2013 року сторони спільно не проживають. На спільно придбане майно претензій позивач не має. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Між сторонами постійно виникають сварки, непорозуміння, внаслідок того, що кожен із сторін має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, відсутнє почуття та повага один до одного. За час окремого проживання позивач зрозумів, що збереження їхнього шлюбу неможливе, так як втрачено почуття кохання. Від позивача до суду надійшла заява в якій він просить справу розглянути в його відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідачка [PERSON], двічі в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони спільного господарства не ведуть, з 13 лютого 2013 року сторони спільно не проживають, подружні стосунки не підтримують, фактично сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Outcome: approved