Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Заступник Феодосійського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Кримського регіону України, діючий в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Феодосійської квартирно-експлуатаційної частини району, звернувся до суду з позовом, в якому просить виселити [PERSON] з кімнати [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення; зобов' язання Феодосійського міського відділу ГУ Державної міграційної служби в АР Крим зняти відповідача з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.11.2008 року відповідно до акту прийому-передачі основних засобів гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS], був прийнятий в експлуатацію Феодосійською квартирно-експлуатаційною частиною (КЕЧ) району. Гуртожиток перебуває на балансі у Феодосійської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району, є відомчим, та обслуговується штатними працівниками позивача і призначений для проживання осіб, що проходять військову службу у військових формуваннях Феодосійського гарнізону або перебувають в трудових відносинах з Міністерством Оборони України або Збройними Силами України, що розташовані в межах міста Феодосії. Перевіркою встановлено, що у 2009 році в гуртожиток - кімнату [ADDRESS] зі складом родини 2 особи була заселена відповідач (спецордер № 48 від 25.04.2009 року), яка зареєстрована за цією ж адресою. Відповідач у трудових відносинах з Міністерством Оборони України чи Збройними Силами України не перебуває. Ордер був виданий відповідачу на кімнату [ADDRESS], хоча фактично відповідач мешкає в кімнаті [ADDRESS], що підтверджується ордером № 24 від 30.11.2009 року. Фактично відповідач була заселена як тимчасовий мешканець, але продовжує проживати без достатніх правових підстав до цього часу. Прокурором та представником позивача подана заява, якою вимоги позову підтримані. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщений належно. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.169,224 ЦПК України. Згідно ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.11.2008 року відповідно до акту прийому-передачі основних засобів гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS], був прийнятий в експлуатацію Феодосійською квартирно-експлуатаційною частиною (КЕЧ) району. Гуртожиток перебуває на балансі у Феодосійської квартирно-експлуатаційної частини (КЕЧ) району, є відомчим, та обслуговується штатними працівниками позивача і призначений для проживання осіб, що проходять військову службу у військових формуваннях Феодосійського гарнізону або перебувають в трудових відносинах з Міністерством Оборони України або Збройними Силами України, що розташовані в межах міста Феодосії (а.с.3-9). Перевіркою встановлено, що у 2009 році в гуртожиток - кімнату [ADDRESS] зі складом родини 2 особи була заселена відповідач (спецордер № 48 від 15.04.2009 року), яка зареєстрована за цією ж адресою, але фактично проживає в кімнаті [ADDRESS]. Відповідач у трудових відносинах з Міністерством Оборони України чи Збройними Силами України не перебуває. Доказів протилежного відповідачем суду не представлено. Відповідно до ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання, можуть використовуватись гуртожитки. Стаття 124 ЖК України закріплює, що робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Стаття 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до статті 326 ЦК України від імені та в інтересах держави України право власності здійснюється відповідно органами державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами. Відповідно до статті 1 ЗУ «Про правовий режим майна Збройних Сил України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). Статтею 2 цього Закону зазначено, що Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву частково та виселити відповідача з кімнати [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення. Позивачем заявлені вимоги до відповідача без залучення до участі у справі у якості відповідача членів сім'ї відповідача, у зв'язку з чим вимоги, заявлені до невизначеного кола осіб, задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Враховуючи наведене, не підлягають задоволенню вимоги, заявлені до третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Феодосійського міського відділу ГУ Державної міграційної служби в АР Крим про зобов' язання зняти відповідача з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою. Відповідно до частини 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial