Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначено, що 15 квітня 2016 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 270 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 11, 1693 га, яка розташована на території Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області (кадастровий номер земельної ділянки 4425484500:27:004:0018). Заповітом від 23 березня 2016 року [PERSON] після своєї смерті вказану земельну ділянку заповів [PERSON], остання у встановлені законом строки звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом. Однак, [PERSON] вважає, що має право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON], чим перешкоджає [PERSON] прийняти спадщину у нотаріальному порядку. [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на дане спадкове майно. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині. В обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] зазначив, що він є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням. З огляду на те, що він на момент смерті його батька і на теперішній час є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, то вважає, що має право на обовязкову частку у спадщини, що складає ? частину спірної земельної ділянки. Просить суд визнати право власності за ним на ? частину даної земельної ділянки. [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій остання просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить суд задовольнити його зустрічні позовні вимоги, справу розглянути без його участі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно 15 квітня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 477651. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 270 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 11, 1693 га, яка розташована на території Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області (кадастровий номер земельної ділянки 4425484500:27:004:0018). Заповітом від 23 березня 2016 року [PERSON] після своєї смерті вказану земельну ділянку заповів [PERSON]. [PERSON] у встановлені законом строки звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. При цьому, згідно посвідчення серії АБ № 503410 [PERSON] є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням. Вказане також підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 438017. Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Законодавцем визначено, що непрацездатними вважаються жінки - після досягнення 55 років та чоловіки - після досягнення 60 років; інваліди 1, 2, 3 груп, незалежно від того, чи призначена їм пенсія. Відповідно до абз. 5 п.212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено: непрацездатність утриманця, пов'язана з віком, перевіряється за паспортом, свідоцтвом органу цивільного стану про народження; непрацездатність, пов'язана зі станом здоров'я (1,2,3 група інвалідності), - за пенсійною книжкою або довідкою, виданою відповідним органом медико-соціальної експертизи. Таким чином, з огляду на те, що на момент смерті батька і на теперішній час [PERSON] є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, що підтверджується належними документами, тобто останній вважаюся непрацездатною особою, а тому він має право на обовязкову частку у спадщини після смерті його батька [PERSON], що складає ? частину спірної земельної ділянки. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що [PERSON] є спадкоємицею майна померлого за заповітом, так як [PERSON] має право на обовязкову частку у спадщині, враховуючи, що померлий на підставі наданих доказів є власником зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких [PERSON] має право на ? частини спадкове майно, а [PERSON] на ? частину спадкового майна після смерті його батька [PERSON], у звязку з чим суд вважає за необхідне первісні позовні вимоги задовольнити частково, визнавши за [PERSON] право власності на ? частини спірної земельної ділянки, при цьому задовольнивши у повному обсязі зустрічні позовні вимоги [PERSON]. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225, 1241,1268 ЦК України,

Outcome: partial