Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Будьоннівського районного суду м. Донецька із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України з [INFO], в якій зазначив, що [INFO] у місті Донецьку Будьоннівським відділом реєстрації актів громадського стану м. Донецька в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено запис № 826 про народження заявника. З народження та до 1994 року заявник мешкав з матір'ю. Відповідно до рішення Будьоннівської районної ради народних депутатів № 91/5 від 16.03.1994 року над заявником [PERSON] було встановлено опіку та опікуном було призначено його бабусю - [PERSON], з якою він мешкав за адресою: [ADDRESS]. У 2002 році рішенням Будьоннівської районної м. Донецька ради № 568/2 від 23.10.2002 року заявник був направлений до школи - інтернату з державним забезпеченням та збереженням за ним [ADDRESS]. Під час навчання у ПТУ № 19 заявник [PERSON] мешкав у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], де і зареєстрований по теперішній час. Паспорт заявник у 16 років не отримав з поважних причин. У 2012 році заявник [PERSON] звернувся по місцю реєстрації до головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області Кіровського сектору у м. Маківці з приводу отримання паспорту громадянина України, оскільки докази належності до громадянства України відсутні у видачі паспорту йому відмовлено. Факт постійного поживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року підтверджено актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 23.01.2014 року складеного органом самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Центральний». У зв'язку з викладеним та з метою отримання паспорту громадянина України просить суд встановити той факт, що він [PERSON] постійно проживав на території України з [INFO], в тому числі на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року, та на момент набуття чинності ЗУ «Про громадянства України» - 13 листопада 1991 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] просив заяву задовольнити, надавши аналогічні пояснення. У судовому засіданні представник заінтересованої особи [PERSON], який діє на підставі довіреності юридичної особи, пояснив, що у управління дійсно не було законних підстав з приводу встановлення [PERSON], як особи для документування паспортом громадянина України, оскільки перевіркою встановлення особи належність до громадянства України не встановлено, але згідно з формами «А» та «Б» [PERSON] був зареєстрований за адресою: кв. [ADDRESS], проти встановлення факту не заперечував. У судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила той факт, що [PERSON] мешкав на території України з дня його народження та по теперішній час. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідка, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне: Відповідно до ст.257 ЦПК України, заява про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду для розгляду за місцем проживання. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у місті Донецьку, про що в книзі реєстрації народжень Будьоннівського відділу реєстрації актів громадського стану м. Донецька зроблено актовий запис № 826. Відповідно до копії довідки ДПІ у Будьоннівському районі м. Донецька від 06.08.2001 року, [PERSON] присвоєний ідентифікаційний номер [NUMBER]. Як вбачається з копії рішення виконавчого комітету Будьоннівської районної м. Донецька ради № 91/5 від 16.03.1994 року, [PERSON] призначено опікуном онуків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Із рішення виконавчого комітету Будьоннівської районої м Донецька ради № 568/2 від 23.10.2002 року вбачається, що [PERSON] і [PERSON] направлено до школи інтернату для дітей - сиріт на повне державне забезпечення до досягнення повноліття. Збережено за неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] житлове приміщення за адресою: кв. [ADDRESS]. Опікуном [PERSON] є [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Із форми «Б» комунального підприємства «Керуюча компанія Будьоннівського району м. Донецька» вбачається, що [PERSON] був прописаний за адресою: [ADDRESS], з 30.10.1990 року по 03.03.1995 рік. Відповідно до довідки головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області Кіровського районного сектору у м. Макіївці № 8 від 14.11.2012 року [PERSON], [INFO], звертався до Кіровського РС у м. Макіївці ГУ ДМС України в Донецькій області з приводу встановлення його особи для документування паспортом громадянина України. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, проте належність до громадянства України не встановлено. Із акту обстеження житлово-побутових умов проживання органу самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Центральний» № 11 від 23.01.2014 року вбачається, що [PERSON] з 1989 року по 2002 рік проживав у кв. [ADDRESS], у своєї бабусі [PERSON] Судом встановлено, що сусіди [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтвердили, що [PERSON] проживав з 1989 року по 2002 рік за адресою: [ADDRESS], про що свідчать їх письмові пояснення. Згідно з довідкою загальноосвітньої школи-інтернату № 3 м. Донецька № 24 від 21 березня 2003 року, [PERSON] дійсно навчався в ОШІ № 3 в 8 класі. З 02.11.2002 року проживає в шкільному гуртожитку. 28.08.2003 року заявник [PERSON] отримував путівку від Донецької державної обласної адміністрації, що підтверджено путівкою № 171. Згідно з відомостями, наданими відділом адресно-довідкової роботи ГУМВС України в Донецькій області [PERSON], [INFO], з 22.04.2005 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Дослідивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд визнає, що [PERSON] з [INFO] по теперішній час постійно проживав на території України у містах Донецьку та Макціївки. Задоволення заяви має юридичне значення, що дозволить [PERSON] реалізувати своє право на отримання громадянства та паспорта громадянина України. Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи заявника знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та

Outcome: approved