Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

За позовом сторона позивача просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] як жінки, з якою проживає дитина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування вимог у позові [PERSON] зазначила про те, що з відповідачем [PERSON] проживала у цивільному шлюбі з жовтня 2017 року. Сторони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. [PERSON] не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує відповідну допомогу. Зараз позивач перебуває в скрутному матеріальному становищі, відповідач не надає матеріальну допомогу на виховання дитини, хоча він працездатний, тому позивач вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, відзив не подав, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив відомості про те, що позов ним визнається повністю, наслідки визнання позову йому зрозумілі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних з'ясованих судом обставин. У справі встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Малолітня дитина проживає разом з позивачем. Указані обставини доводяться відомостями позовної заяви (а.с. 1), копії довідки про склад сім'ї (а.с. 5); копії свідоцтва про народження [PERSON], де її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). У справі відсутні дані та докази про те, що відповідач не може надавати позивачеві матеріальну допомогу на утримання позивача. Сторонами не надано суду доказів про те, що між ними існує домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання позивача. За таких обставин суд убачає за потрібне задовольнити позов повністю з наступних підстав. За змістом ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України суд застосовує способи захисту прав та інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. При відсутності у даній справі домовленості між сторонами про добровільну сплату аліментів суд керується вимогами закону, а саме тим, що згідно ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею їхньої дитини, відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 84 та с. ст. 86, 88 цього кодексу. За таких умов, у контексті установлених судом обставин, вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача у справі є обґрунтованими. Оскільки позов підлягає задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд переконаний у необхідності стягнення з відповідача судового збору на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України у справі слід також допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved