Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом (а.с.3-5) до [PERSON], в якому, мотивуючи тим, що вона є власником будинку [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач, але ніколи в будинку не мешкав, ніяких його особистих речей в будинку не має і добровільно скасувати свою реєстрацію в зазначеному будинку не бажає, просить суд: - зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] у здійснені права власності майном, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]; -визнати [PERSON] такими, що втратили право користування буд.[ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибула, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її присутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач і в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Так як, відповідач в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи та від нього не надійшло повідомлень про причини не явки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності від 24 червня 1989 року (а.с.9,10,11,12) будинок [ADDRESS], належить [PERSON], який вона отримала у порядку спадкування. Згідно довідки Олександрівської селищної адміністрації Іллічівської міської ради (а.с.18) у вказаному будинку разом з позивачкою зареєстрований [PERSON]. Відповідач в спірному будинку не проживає з часу реєстрації але в добровільному порядку відмовляється знятися з реєстрації. Згідно ст.42 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ст.3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає що: - місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», передбачає, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заява особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою». Ч.1 ст.386 ЦК України передбачає, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою щодо заборони дій, які можуть порушити його право, або з вимогою здійснити певні дії для недопущення такого порушення. Ч.1 ст.317 ЦК України передбачено, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. В постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про практику в справах про захист права власності та інших речових прав» у пункті 34 абзаці 3 сказано, що «усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статі 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї з таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.» Враховуючи, що [PERSON] в буд.[ADDRESS] зареєстрований але не проживає з часу реєстрації без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням то суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved