Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

До Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом звернулася позивач [PERSON] та просила ухвалити рішення, на підставі якого визначити місце проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; Відібрати дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у їх батька [PERSON] та передати їх матері [PERSON]; Рішення суду в частині відібрання дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у їх батька [PERSON] та передачі їх матері [PERSON] допустити до негайного виконання. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 18.02.2016р. вона уклала шлюб з [PERSON] [INFO]. та [INFO] у них народились діти [PERSON] і [PERSON], в свідоцтві про народження яких [PERSON] записаний батьком. Разом з дітьми, чоловіком та його батьками вона мешкала у будинку чоловіка і його батьків за адресою: [ADDRESS]. Вона виконувала свої материнські обов'язки по відношенню до дітей. Діти були прив'язані до неї, вони мали тісний психологічний зв'язок. 09.10.2017р. між позивачем, відповідачем і його матір'ю стався конфлікт, після якого останні вигнали її з будинку, залишивши дітей з батьком. До будинку її не пускають, вона позбавлена можливості бачити дітей та піклуватись про них. Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували з посиланням на необґрунтованість позовних вимог, у задоволенні позову просили відмовити з посиланням на наявність у позивача психічного захворювання, тому проживання дітей з матір'ю може бути небезпечним для дітей та нести в собі негативні наслідки для їх подальшого розвитку і виховання. Представник третьої особи у призначене судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, додав письмовий висновок про доцільність визначення місця проживання дітей з матір'ю. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 18.02.2016р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 24.10.2017р.) від якого народились діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] та [INFO] Згідно з поясненнями сторін, вони разом з дітьми, а також батьками відповідача мешкали за адресою: [ADDRESS]. Місце проживання дітей зареєстровано у будинку. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, виданої 15.11.2017р., у вказаних реєстрах відсутні відомості щодо будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] 09.10.2017р. між позивачем та відповідачем стався конфлікт у зв'язку із непорозумінням позивача з матір'ю відповідача, після чого останній вигнав позивача з будинку, самостійно прийнявши рішення про залишення малолітніх дітей у віці 1 рік 6 місяців та 4 місяців у себе та не дозволяє позивачу бачитись та спілкуватися з дітьми, чим робить перешкоди позивачу. На неодноразові спроби позивача побачити своїх дітей, відповідач не впускав її до будинку. У судовому засіданні відповідач в обґрунтування своїх дій послався на конфлікт у зв'язку із непорозумінням позивача з матір'ю відповідача, наявність психічного захворювання у позивача, недостатнє піклування позивачем про їх спільних дітей. Допитані у якості свідків з боку позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] кожен окремо повідомили про те, що вони позитивно характеризують позивача [PERSON], були свідками належного виконання нею своїх батьківських обов'язків. Стверджували, що після знайомства [PERSON] і його батькам було повідомлено про наявність психічного захворювання у позивача, однак це не стало для них перешкодою для укладення шлюбу між [PERSON] і [PERSON] та народження у шлюбі двох дітей. Жодних нарікань з боку родини відповідача до позивача до 09.10.2017р. не було. Допитані у якості свідків з боку відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] кожен окремо повідомили про те, що відповідач [PERSON] гарно виконував свої обов'язки батька, характеризується позитивно. [PERSON], [PERSON], пояснили, що 09.10.2017р. у їх родині виник конфлікт, та відповідачем було прийнято рішення залишення малолітніх дітей у віці 1 рік 6 місяців та 4 місяців у себе та не дозволяти позивачу бачитись та спілкуватися з дітьми. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області 10.03.2004р., зареєстрованого в КП «Дергачівське РБТІ» позивач являється власником 1/5 частини трикімнатної квартири загальною площею 68,0 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту, виготовленого Дергачівським МБТІ 10.03.2004р., квартира, співвласником якої є позивач, складається з трьох ізольованих житлових кімнат загальною площею 40,10 кв.метрів, має кухню, коридор, туалет, ванну кімнату. Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного 01.11.2017р. виконкомом Пересічанської селищної ради, у квартирі фактично мешкають 3 особи: позивач, її мати [PERSON], рідна сестра [PERSON] Квартира має індивідуальне опалення, утеплена, зроблений ремонт, квартира придатна для проживання дітей. Згідно довідки від 07.11.2017р., виданої Дергачівським об'єднаним управлінням ПФУ Харківської області, [PERSON] знаходиться на обліку і отримує пенсію. Загальний розмір виплаченої пенсії у січні 2016р.-листопаді 2017р. - 28 185,86 гривень. Згідно довідки від 15.12.2017р., виданої Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Основ'янського району ХМР, [PERSON] перебуває на обліку та їй призначено допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами, допомога при народженні дитини (на двох дітей). Загальний розмір усіх видів нарахованої допомоги за січень 2016р.-грудень 2017р. - 46 190,49 гривень. Відповідно до довідки від 21.12.2017р., виданої директором ТОЛВ «Медичні технології сучасності», [PERSON] працює молодшою медичною сестрою. Відповідно до довідки від 25.01.2018р., виданої ФОП [PERSON], [PERSON] перебуває у трудових відносинах на посаді продавця непродовольчих товарів. Відомості про розмір доходів не надані. Відповідно до інформації, наданої КЗОЗ «Харківський міський клінічний пологовий будинок №7» від 12.12.2017р., [PERSON] перебувала у закладі з [INFO]. по 19.04.2016р. [PERSON] [INFO] народила хлопчика, з яким вона після пологів перебувала у палаті сумісно, кормила груддю, здійснювала догляд. Відповідно до інформації, наданої КЗОЗ «Харківський обласний клінічний перинатальний центр» від 20.11.2017р., [PERSON] перебувала у закладі з [INFO] по 12.06.2017р. [PERSON] [INFO] народила хлопчика, за яким вона здійснювала догляд. Відповідно до інформації КЗОЗ «Харківський міський перинатальний центр» від 22.11.2017р., дитина [PERSON], [INFO]., знаходилась на стаціонарному лікуванні установи з 11.07.2017р. по 20.07.2017р. Дитина доставлена у супроводі матері. З 13.07.2017р. дитина знаходилась в стаціонарі без матері. З 13.07.2017р. догляд за дитиною здійснювався бабусею (матір'ю батька дитини), яка забезпечувала дитину лікарськими засобами, медичними виробами і харчуванням. Дитина виписана 20.07.2017р. у супроводі матері та бабусі дитини. Відповідно до інформації, наданої КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня №24» від 17.11.2017р. та 20.11.2017р., діти [PERSON], [INFO]., і [PERSON], [INFO]., перебувають під наглядом установи. [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває. Діагноз: здоровий. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікарі педіатра та невролога з приводу перинатально-гіпксичногго ураження ЦНС, залізодефіцитної анемії з дня виписки з пологового будинку. Профілактичні щеплення проводяться дітям згідно календаря профщеплень. Лікувальний заклад з [PERSON] відвідувала мати з батьком, а з [PERSON] лише один місяць в липні 2017р. З серпня 2017р. діти відвідують лікувальний заклад у супроводі батька [PERSON] та бабусі [PERSON], які піклуються про стан їх здоров'я. Згідно інформації від 02.11.2017р, наданої ГУ НП в Харківській області, [PERSON] не притягувалась до кримінальної або адміністративної відповідальності. Рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], або відібрання дітей у [PERSON] судом не приймалось. Згідно довідки-характеристики від 01.11.2017р., складеною виконкомом Пересічанської селищної ради, за час проживання на території Пересічанської селищної ради [PERSON] зарекомендувала себе з позитивного боку: бере участь у громадському житті селища, уважна до людей, ввічлива. Адміністративних матеріалів у відношенні зловживання спиртними напоями та скарг з боку сусідів та мешканців селища з приводу порушення громадського порядку в селищну раду не надходило. Згідно сертифіката, виданого 31.10.2017р. КЗОЗ РТМО «Дергачівська центральна районна лікарня», у [PERSON] ознак наркологічних захворювань не виявлено. Як вбачається з довідки сер. МСЕ №040359 Серія ХАР - 03, [PERSON] з 18.11.2004р. встановлена 2 група інвалідності безстроково, наданий висновок про умови та характер праці: легкий домашній труд. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста, складеного 04.11.2017р., [PERSON] була обстежена лікарем-психіатром КМН [PERSON] Встановлений діагноз: легка розумова відсталість у ступені помірної дебільності без поведінкових порушень з гарними побутовими навиками. F70.0. Рекомендовано: нагляд за місцем проживання. У додатковому нагляді у домашніх побутових умовах не потребує, без функціональних обмежень у побуті. Відповідно до висновків від 16.11.2017р, 06.11.2017р., 01.11.2017р., Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.12.2017р., складених Основ'янським ВП ГУ НП в Харківській області, [PERSON] зверталась до відділу поліції з заявами про перешкоди у побаченнях з дітьми з боку [PERSON], його батьків; про утримання у будинку її особистих речей; про її побиття. Під час перевірки з [PERSON] було проведено превентивну роботу щодо недопустимості вчинення насильства у сім'ї, йому винесено офіційне попередження. Згідно характеристики, наданої головою вуличного комітету №7 Придибайло Т.В., [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. За час проживання по даній адресі від сусідів скарг не надходило. Як вбачається з наданих сторонами фотокарток, вони зображені зі своїми дітьми. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надало суду висновок від 26.12.2017р. про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей з матір'ю [PERSON] Згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з вимогами ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 1 ст.150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини Відповідно до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до статті 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Особа, яка самочинно змінила місце проживання малолітньої дитини, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому, з ким вона проживала. Згідно з правовою позицією, висловленою у Постанові пленуму ВСУ від 14.12.2016р.у справі № 6-2445цс16 за результатами перегляду рішень в порядку пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з матір'ю [PERSON] та відібрання їх у батька [PERSON], з передачею матері. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Згідно до п.2 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. На підставі викладеного і

Outcome: approved