Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

До суду\~звернулася [PERSON] ,\~від імені\~та в\~інтересах якої\~діє адвокат\~Покотило Ю.В., до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , про витребування майна із чужого незаконного володіння та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником будинку кафе « [INFO] », загальною площею 245,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Особисто вона ніколи не займалася цим закладом та не використовувала його у підприємницькій діяльності, оскільки рестораном і усіма необхідними дозвільними документами відносно закладу займався її син [PERSON] .. Разом з тим, на даний час, їй неодноразово надходили звістки від знайомих про те, що належне їй приміщення ресторану знаходиться у занедбаному стані, після чого вона розпитала у свого сина про ці обставини, на що останній їй повідомив, що він хотів передати приміщення ресторану в оренду відповідачу [PERSON] , і навіть склав проект договору оренди від 01.10.2014 року, який передбачав передачу в оренду частини приміщення у розмірі 167,1 кв.м. При цьому, вказаний договір передбачав передачу частини спірного приміщення у користування виключно на підставі акту приймання-передачі, якого так і не було складено, відповідно і приміщення ресторану нікому так і не було офіційно передано. Особисто вона даного договору оренди вказаного приміщення з [PERSON] не укладала. Також, вона не уповноважувала сина на укладення даного договору. Зі слів сина, [PERSON] в жовтні 2014 року, отримавши проект примірника договору, фактично і фізично зайняв належне їй спірне приміщення кафе, помінявши у ньому замки на усіх вхідних дверях. Разом з тим, актів прийому-передачі приміщення до цього часу так і не складено. Орендної плати [PERSON] не сплачує. На неодноразові її вимоги звільнити належне їй приміщення [PERSON] взагалі не реагує. При цьому, відповідач посилається на договір оренди від 01.10.2014 року, як на підставу володіння та користування ним належного їй майна, термін оренди якого визначено до 01.10.2019 року, тобто він становить 5 років. Вважає, що оскільки сторонами договору не було дотримано вимог про нотаріальне посвідчення договору оренди від 01.10.2014 року, тому вказаний договір є нікчемним, тобто недійсним. Таким чином, [PERSON] незаконно та протиправно користується належним їй нерухомим майном на протязі 30 місяців, а тому вона має право вимагати від нього відшкодування вартості одержаного ним у користування належним їй майном, тобто орендної плати за цей період і за цінами, які існують на даний час, в сумі 1029170,10 грн. ( один мільйон двадцять дев`ять тисяч сто сімдесят гривень) 10 копійок. При цьому, враховуючи те, що розмір орендної плати та методика визначення такого розміру для майна, яке є приватною власністю, діючим законодавством не врегульована, тому, за аналогією закону, вказаний розрахунок орендної плати проводився згідно методики визначення розміру орендної плати, що передбачена за оренду державного майна. Враховуючи все вищевказане, вона просить витребувати частину спірної будівлі площею 167,1 кв.м. із незаконного володіння у відповідача, передавши будівлю їй, та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом зобов`язання відповідача відшкодувати їй вартість одержаного ним у користування за нікчемним правочином належним їй майном в сумі 1029170,10грн.. Також просить суд покласти судові витрати на відповідача. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2017 року відкрито провадження у справі. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року, в порядку забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON] , а саме на: земельну ділянку, площею 0,2068 га., що розташована на території Староягільницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6125587600:02:001:1665; земельну ділянку, площею 0,2454 га., що розташована на території Староягільницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6125587600:02:001:1664; земельну ділянку, площею 0,0823 га., що розташована на території Староягільницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер 6125587600:02:001:1666; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна 11851643. 22 вересня 2017 року до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] , в якій він просить позовну заяву в частині позовних вимог про витребування майна із чужого незаконного володіння залишити без розгляду. Ухвалою Збаразького\~районного суду\~Тернопільської області\~від 29\~листопада 2017\~року позовну\~заяву[PERSON] , від імені та в інтересах якої діє [PERSON] , до [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , про витребування майна із чужого незаконного володіння та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину в частині позовних вимог щодо витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без розгляду. Ухвалою Збаразького\~районного суду\~Тернопільської області\~від 29\~листопада 2017\~року провадження\~у даній\~справі зупинено\~до набрання\~законної сили\~рішенням у\~цивільній справі\~№598/891/17\~за позовною\~заявою [PERSON] \~до [PERSON] \~про визнання\~договору оренди\~приміщення від\~01.10.2014р.\~дійсним,\~яка знаходиться\~у провадженні\~Збаразького районного\~суду Тернопільської\~області. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2020 року залишено без розгляду цивільну справу №598/891/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору оренди приміщення від 01.10.2014р. дійсним. Дана ухвала суду сторонами не оскаржувалася та набрала законної сили. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2020 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] ,\~від імені\~та в\~інтересах якої\~діє [PERSON] ,\~до [PERSON] ,\~третя особа\~на стороні\~позивача,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~ [PERSON] ,\~про застосування\~наслідків недійсності\~нікчемного правочину\~та продовжено розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, передбаченого Цивільним процесуальним кодексом України в новій редакції від 03 жовтня 2017 року, зі стадії підготовчого провадження. 26 квітня 2021 року на стадії підготовчого провадження представник позивача - адвокат ПокотилоЮ.В. звернувся\~до судуіз заявою про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 1029170,10 грн. (один мільйон двадцять дев`ять тисяч сто сімдесят гривень) 10 копійок вартості користування за нікчемним договором оренди, укладеним 01 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] , а судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 26 травня 2021 року закінчено проведення підготовчого провадження в даній справі та призначено судовий розгляд. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Покотило Ю.В. підтримав позовні вимоги і просив суд позов задовольнити, посилаючись при цьому на ті ж обставини, що викладені у позовній заяві та у заяві про уточнення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачем також не подано відзиву на позов. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшло пояснення, в якому він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2021 року вирішено проводити заочний розгляд даної цивільної справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. При цьому суд виходив із наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку кафе « [INFO] », загальною площею 245,9 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] . Дана обставина стверджується копією договору дарування серії ВВЕ №213837 року посвідченого приватним нотаріусом Збаразького районного нотаріального округу 21.05.2004 року та зареєстрованого в реєстрі за №1086 (а.с.8), копією реєстраційного посвідчення, виданого Збаразьким РБТІ Тернопільської області від 25.11.2004 року (а.с.9). 01 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди, відповідно до якого орендодавець [PERSON] передав, а орендар [PERSON] отримав в тимчасове користування приміщення для здійснення господарської діяльності з метою проведення культурно-масових заходів, яке знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 167,1 кв.м., з терміном оренди до 01.20.2019 року, та з розміром орендної плати на місяць, що складає 9 гривень за 1 кв.м., а всього 1500 грн.. Дана обставина знайшла своє підтвердження копією договору оренди (а.с.10-12). В період з жовтня 2014 року по березень 2017 року частиною приміщення, а саме площею 167,1 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] , користувався відповідач [PERSON] без достатніх на то правових підстав. Так, відповідно до ч.1 ст.761 ЦК України, право передання майна у найм (оренду) має власник речі або особа, якій належать майнові права. Разом з тим, відповідно до вищевказаного договору оренди від 01.10.2014 року, орендодавцем переданої частини спірного приміщення є [PERSON] , який на час укладення договору, не був власником даного приміщення, і якому не було надано повноваження від позивача, яка є власником, на укладення вказаного договору, в зв`язку з чим він не вправі був укладати вказаний договір оренди. Дану обставину не заперечив в судовому засіданні і представник позивача. Згідно ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Однак, позивач звернувся з вимогою про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 1029170,10 грн. вартості користування за нікчемним договором оренди, укладеним 01 жовтня 2014 року, тобто стягнення орендної плати, розрахунок якої, за аналогією закону, було проведено позивачем відповідно до методики визначення розміру орендної плати, що передбачена за оренду державного майна. Тобто, фактично позивач просить стягнути з відповідача орендну плату за користування частиною приміщення відповідно до договору оренди від 01.10.2014 року. Разом з тим, ч.3 ст.386 ЦК України передбачає стягнення в користь власника саме завданої майнової та моральної шкоди в зв`язку з порушеними його правами. При цьому, суд вважає, що поняття майнової шкоди та орендної плати не є тотожними. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. При цьому, способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч.2 ст.16 ЦК України. Однак, в даному випадку суд вважає, що позивачем було вибрано неналежний спосіб захисту, оскільки він звернувся з позовом не про стягнення майнової шкоди, а про стягнення грошових коштів за нікчемним договором оренди, який за участі позивача не укладався. А тому, враховуючи вказане, а також і те, що позивачем не надано доказів завдання їй майнової шкоди внаслідок користування позивачем спірним приміщенням без належних на то правових підстав, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому, суд не приймає посилань представника позивача, як на підставу задоволення позовних вимог, на застосування аналогії закону в даному випадку при розрахунку орендної плати та стягненні її за нікчемним договором оренди від 01.10.2014 року, оскільки вони не мають правового значення для вирішення даної справи, так як в даному випадку можливе стягнення лише доведеної позивачем майнової та моральної шкоди, а не орендної плати за користування приміщенням. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed