Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

До суду надійшов вищевказаний позов, в обґрунтування якого зазначено, що 05 серпня 2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] відділом РАЦС Луганського МУЮ було зареєстровано шлюб під актовим записом № 435. Від вказаного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери, відсутність спільних інтересів та різних поглядів на життя та побудову сімейних відносин. Спору про спільне майно немає. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином. До суду позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. Відповідач надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та просив суд розглянути справу без його участі. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач та відповідач з 05 серпня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано [PERSON] відділом РАЦС Луганського МУЮ під актовим записом № 435 (а.с. 6). Від вказаного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.05.2007 року (а.с. 14). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери, відсутність спільних інтересів та різних поглядів на життя та побудову сімейних відносин. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved