Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Заявник 12.03.2016 року звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок. В обґрунтування даної заяви заявник зазначила, що 28.03.1989 року Богунським районним відділом комунального господарства, останній було видано свідоцтво [NUMBER] на право особистої власності на житловий будинок на 19/100 ідеальних долей жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], однак при складанні свідоцтва було допущено помилку, щодо прізвища власника, а саме: [PERSON], замість - [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, хоча про час, місце, розгляд справи були належним чином повідомленні, представник Житомирської міської ради подав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 28.03.1989 року Виконавчим комітетом Богунської районної ради народних депутатів м. Житомира, [PERSON] було видано свідоцтво [NUMBER] на право особистої власності на житловий будинок на 19/100 ідеальних долей жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. /а.с. 5/ Як вбачається із копії паспорта громадянина України прізвище заявника «[PERSON]», однак у свідоцтві на право власності на жилий будинок помилково вказано «[PERSON]». Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви і встановлення факту належності заявнику свідоцтва на право власності на жилий будинок. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved