Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про встановлення режиму окремого проживання подружжя. Представник позивача надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив розглядати справу у його відсутність. \~ \~ \~ \~ Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що до 2001 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, а з 21.08. 2010 року уклали шлюб. За час проживання разом однією сімєю у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. За час сімейного життя склалися обставини, а саме через відсутність взаєморозуміння між позивачем та відповідачкою, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Позивач неодноразово покидав дім і проживав окремо. Так, з 02.09.2015 року по 19.11.2015 року проживав в квартирі по вулиці Марсельська, пізніше знаходився в рейсі, потім проживали знов разом. 12.08.2016 року коли позивач прийшов з рейсу, відповідачка перевезла його речі на адресою : м. Одеса, вул. Марсельска б. 46 /3 кв.4, там де позивач знов почав проживати однією сім'єю. З 12.08.2016 року позивач та відповідачка фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільного сімейного господарства не ведуть. Розривати укладений шлюб позивач не хоче та вважає за доцільне встановити для них режим окремого проживання без обмеження строку. Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до частини 1 статті 119 Сімейного Кодексу України, за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Відповідно до статті 120 СК України, встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов'язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов'язків, які встановлені шлюбним договором. У разі встановлення режиму окремого проживання: майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження в матерілах справи. Враховуючи викладене та

Outcome: approved