Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

До Тульчинського районного суду 29.09.2015 звернувся [PERSON] з позовом до Кинашівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини Позовна заява мотивована тим, що 01.06.2007 померла його баба по лінії батька [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із: житлового будинку, земельної ділянки і майнового паю. Спадкоємцями першої черги на майно померлої є батько позивача [PERSON] і його сестра [PERSON] Позивач до числа спадкоємців першої черги не входить, а тому , вважав, що права на спадкування у нього немає і з заявою про прийняття спадщини не звертався. У 2013 році знайшовся заповіт, з якого позивач дізнався, що баба заповіла йому усе своє майно. Однак, оформити своє право власності на спадкове майно, він не може, оскільки пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. У зв'язку з цим [PERSON] звернувся до суду, просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності у якій вказав, що позов підтримує і на його задоволенні наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду надійшло письмове повідомлення Кинашівської сільської ради, у якому вказано, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову і просить розглядати справу без участі її представника. Дослідивши матеріали справи суд встановив: згідно копії свідоцтва про смерть серії І-АМ № 078869 від 01.06.2007, виданого виконавчим комітетом Кинашівської сільської ради, [PERSON], померла 01.06.2007 (а.с. 5). Відповідно до копії заповіту № 3 від 10.01.2002, посвідченого секретарем Кинашівської сільської ради, [PERSON], усе належне їй майно заповіла онуку [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки № 2045 від 24.09.2015, виданої Кинашівською сільською радою, після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно, яке складається з: житлового будинку, майнового пію і земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцем за заповітом є позивач (а.с. 10). Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, не переробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На думку суду, позивач пропустив строк передбачений законом для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про наявність заповіту складеного на його імя, а також не відносився до числа спадкоємців першої черги за законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. 1268, 1272 ЦК України. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатні докази, що підтверджують поважність причин через, які пропущено строк для прийняття спадщини і дають суду підстави визнати причини пропуску строку поважними. На підставі викладеного і

Outcome: approved