Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби. Свій позов мотивує тим, що [PERSON] вироком Канівського міськрайонного суду від 04.11.2015 року визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, тобто у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду рибному господарству України. Встановлено, що відповідач 18.08.2015 року, близько 01 год. 30 хв., перебуваючи в акваторії Канівського водосховища в адміністративних межах с. Ліпляве Канівського району Черкаської області, діючи умисно, з метою незаконного вилову риби, в порушення вимог п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, займався незаконним рибним добувним промислом із застосуванням забороненого знаряддя лову трьох рибальських сіток, які згідно акту досліджень знарядь лову від 15.10.2015 року є забороненими знаряддями лову, а також із застосуванням засобу промислу гумового човна «Уфимка», та здійснив незаконний вилов риби наступних видів: карась в кількості 94 шт. вартістю 170 грн. за один екземпляр, плоскирка в кількості 29 шт. вартістю 34 грн. за один екземпляр, лящ в кількості 18 шт. вартістю 170 грн. за один екземпляр, чехонь в кількості 3 шт. вартістю 136 грн. за один екземпляр, щука в кількості 1 шт. вартістю 340 грн. за один екземпляр, рибець в кількості 7 шт. вартістю 255 грн. за один екземпляр, плітка в кількості 13 шт. вартістю 85 грн. за один екземпляр, чим заподіяв істотної шкоди рибному господарству України в особі Ліплявської сільській раді. Своїми незаконними діями [PERSON] порушив вимоги ст.ст. 27, 63 Закону України «Про тваринний світ» та п. 3.15, 4.13.3 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19. Згідно такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1209 від 21.11.2011р., збитки тваринному світу від незаконного лову риби склали 9282 грн. За незаконне заняття рибним добувним промислом відповідача притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 249 КК України, вину якого доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком Канівського міськрайонного суду від 04.11.2015 року, який набрав законної сили, однак матеріальні збитки державі в сумі 9282 грн., спричинені протиправними діями [PERSON] до цього часу залишаються не відшкодованими. Ліплявська сільська рада, як орган державної влади, не забезпечила належним чином відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, в такому випадку у прокурора наявні усі підстави для звернення із даним позов. Просить стягнути з відповідача на користь спеціального фонду бюджету Ліплявської сільської ради завдані збитки в розмірі 9282 грн., судові витрати покласти на відповідача. Прокурор Ковдій І.І., посвідчення №038865 видане 11.01.2016 року, в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить позов задовольнити. Представник Ліплявської сільської ради - голова села Ліпляве - Нерода В.П. в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує щодо його задоволення. Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. З матеріалів справи вбачається, що вироком Канівського міськрайонного суду від 04.11.2015 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, призначено покарання у виді одного року обмеження волі, з конфіскацією засобів промислу та всього добутого (а.с.7,8). Згідно повідомлення Ліплявського сільського голови №137-2199-100 від 09.12.2015 року (а.с.9) Ліплявська сільська рада Канівського р-ну Черкаської області не зверталася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із позовною заявою про відшкодування шкоди завданої [PERSON] У добровільному порядку відповідачем збитки не відшкодовані. Так як в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідача, вину якого доведено в законному порядку і встановлено вироком Канівського міськрайонного суду від 04.11.2015 року, рибному господарству України завдано шкоди в розмірі 9282,00грн., які підлягають стягненню з [PERSON] Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до п. 4 ч. 1. ст. 69-1, п. 7 ч. З ст. 29 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є джерелом формування спеціального фонду державного бюджету України та місцевих бюджетів, а тому збитки, заподіяні [PERSON] повинні бути внесені до спеціального фонду бюджету Ліплявської сільської ради. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн., оскільки, позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від його сплати. На підставі наведеного та

Outcome: approved