Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Заявник 26.02.2020 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , та про встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документу - свідоцтво про право приватної власності на будівлю № [NUMBER] від 9 листопада 1986 року, виданого на ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування викладених вимог заявник зазначив, що після смерті [PERSON] , батька заявника, залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташована за адресою, [ADDRESS] . Інших спадкоємців, крім заявника, [PERSON] немає. Після звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Юрченка М.Є. на видачу свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] було відмовлено у зв`язку із недоведеністю родинних відносин, а саме: існують розбіжності в імені померлого та заявника по батькові. У свідоцтві про смерть зазначено « [PERSON] », однак в паспорті серії [NUMBER] , виданим 15 червня 2009 року на ім`я [PERSON] , зазначено по батькові « [PERSON] ». Зазначені розбіжності обумовлюються тим, що при перекладі була допущена помилка, та не вірно зазначено по батькові - замість [PERSON] зазначено [PERSON] . Заявник також звернулася до КП Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» з заявою про виправлення помилки у правовстановлюючому документі, у свідоцтві про право приватної власності на будівлю № [NUMBER] від 09.11.1986 року, проте згідно їх відповіді, вносити зміни, виправляти помилки в правовстановлюючих документах на нерухоме майно мають право ті органи, які виносили рішення та видавали такі документи. Заявник, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак від неї надійшла заява про те, що заявлені вимоги вона підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності. Приморська сільська рада, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак направив заяву, відповідно до якої просить провести засідання без його участі, а також зазначає, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] , [INFO] народилась рос. « [PERSON] », актовий запис № 40, батьками якої записані рос. « [PERSON] та [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого рос. «Приморский с/сонет Килийский р-н Одесской обл.», (рос.) « [PERSON] », 1951 року народження та « [PERSON] », 1953 року народження, одружились 01.02.1974 року, про що складено актовий запис № 03, прізвище дружини після реєстрації шлюбу рос. « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 05.02.1999 року Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області, [INFO] помер [PERSON] , про що було складено відповідний актовий запис за № 02. Заявниця по паспорту серії [NUMBER] , виданого Кілійським РВ УМВС України в Одеській області 09.11.1998 року вказана як [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на будівлю № [NUMBER] від 09.11.1986 року, рос. «Домовладения, находящегося в [ADDRESS] , действительно принадлежат колхозному двору, главой которого является [PERSON] ». Згідно довідки від 11.02.2020 року, виданий виконкомом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області [PERSON] , склад колгоспного двору станом на 16.04.1991 року за адресою [ADDRESS] , був такий: [PERSON] - голова домогосподарства (помер [INFO] ), [PERSON] - дружина (померла [INFO] ). Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши надані докази, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд встановив, що розбіжність у написанні прізвища заявниці та її батьком виникла на підставі різного перекладі прізвищ з російської мови на українську та вважає можливим встановити факт родинних відносин, визнавши що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] .Також заявник дійсно позбавлений змоги в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном через неправильність запису у правовстановлюючому документі, а також на відсутність можливості в позасудовому порядку внести виправлення до правовстановлюючого документу, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved