Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

До Тульчинського районного суду 08.06.2015 звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.12.2011 позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем і знаходяться на її повному утриманні, відповідач ніякої допомоги не надає. Оскільки відповідач має нерегулярний, сезонний характер роботи, мінливий, нестабільний дохід, позивач просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. на кожну дитину, щомісячно. До початку судового засідання, через канцелярію надійшла письмова заява позивача у якій вона змінила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Справу просить розглядати за її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності у якій вказав, що змінені позовні вимоги визнає і проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 12.12.2011 сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 113341 від 12.12.2011, виданого виконавчим комітетом Чуківської сільської ради Немирівського району (а.с. 3). Від сумісного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-АМ № 217110 від 10.01.2012, виданого виконавчим комітетом Чуківської сільської ради Немирівського району, серії І-АМ № 287326 від 08.07.2014, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції (а.с. 4, 5). Згідно довідки № 409 від 04.06.2015, виданої Клебанською сільською радою, [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], живуть з позивачем і знаходяться на її утриманні (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Одним з головних обов'язків батьків є обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей, який виникає у них з часу народження дитини і триває до настання її повноліття. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей здійснюється батьками у більшості випадків добровільно. Якщо ж батьки ухиляються від цього обов'язку та не надають коштів на утримання дітей добровільно, такі кошти стягуються з них у судовому порядку у вигляді аліментів. В частині 3 ст. 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. У відповідності до положень статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 1 Закону України Про прожитковий мінімум, прожитковий мінімум це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. На підставі статей 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. З таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Виниклі правовідносини врегульовані ст. 141, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України. Згідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню, в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави 243,60 грн., а також на користь позивача, документально підтверджені витрати на правову допомогу 250,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved