Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

З 1991 року сторони перебували в шлюбі, від якого народилася донька - [PERSON]. 5 серпня 2014 року шлюб розірвано. Донька - [PERSON] проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні та навчається в Дніпропетровській державній медичній академії на третьому курсі денної форми навчання. [PERSON] працює квитковим касиром у м. Запоріжжя, на утримання доньки коштів не вистачає, вона проживає в гуртожитку. Відповідач інших дітей не має, аліментів не сплачує, працює на Запорізькій дистанції електропостачання ЕЧЕ-4 на посаді начальника теплової підстанції ЕЧЕ-50 та має земельний пай на 5 га. Тому позивачка просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на період навчання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 26 серпня 2014 року та до досягнення донькою 23-х років. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити, на підставах, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи та довідки про доставку SMS. Заперечень проти заявлених позовних вимог до суду не надано. Суд, згідно ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи думку позивачки, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Василівського району Запорізької області 17 січня 1995 року, яка є в матеріалах справи (а.с. 3). 05 серпня 2014 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення про розірвання шлюбу № 2/311/896/2014, винесеного Василівським районним судом Запорізької області (а.с. 4). З 01 вересня 2012 року [PERSON] навчається в державному закладі «Дніпропетровська державна академія МОЗ України» ІV рівня акредитації, на ІІ медичному факультеті, денного відділення, бюджетної форми навчання. На даний час [PERSON] є студенткою 3-го курсу, повний термін навчання в медичній академії складає 6 років. Орієнтовний термін закінчення академії 30 червня 2018 року, що підтверджується довідкою з місця навчання за № 236 від 14.11.2014 року, яка є в матеріалах справи. Згідно довідки від 22.08.2014 р. № 399, виданої державним закладом «Дніпропетровська медична академія» [PERSON], [INFO] проживає в гуртожитку № 6 Дніпропетровської державної медичної академії м. Дніпропетровськ за адресою: [ADDRESS], зареєстрована з 26.11.2012 р. по теперішній час (а.с. 9). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України повнолітні діти, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як передбачено п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку (сина) у твердій грошовій сумі та (чи) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У зв'язку з навчанням у вищезазначеному закладі за денною формою, [PERSON] не має самостійного заробітку і тим самим потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. Виходячи із засад справедливості і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, з урахуванням фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів, матеріального становища як стягувача аліментів [PERSON], так і відповідача [PERSON], суд вважає, що останній має реальну можливість надавати дорослій доньці, яка продовжує навчання, допомогу. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved