Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про визнання особи, втратившою право користування жилим приміщенням до відповідача [PERSON]Є, третя особа, що не заявляє самостійних вимог відділ міграції та реєстрації фізичних осіб Верхньодніпровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області , згідно якого просить визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням будинком № 29 по вул. Суворова в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області посилаючись на наступне: на підставі договору купівлі-продажу від 13.04.2000 року вона є власником будинку № 29 по вул. Суворова в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Договір посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу [PERSON], за № 775 Право власності на житловий будинок було зареєстроване в КП «Верхньодніпровське БТІ». У зазначеному будинку з 05.08.1985 року і по цей час зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO]. [PERSON], зареєстрований в належному їй житловому будинку, але не проживає в ньому більше 6-ти місяців. Відповідач є родичем колишньої власниці будинку. Будь-яких речей або майна [PERSON], у її будинку немає. Вказана особа не є її родичем або членом сім»ї. На сьогоднішній день постало питання оформлення субсидії по оплаті комунальних послуг за будинок, але вона не може отримати субсидію, так як в будинку зареєстрована стороння особа та вона не має можливості надати довідку про її майновий стан та доходи. Самостійно зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою вона не має можливості так як при цьому потрібна особиста присутність відповідача, що й стало підвою звернення до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: представник відділу міграції та реєстрації фізичних осіб Верхньодніпровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з»явився. подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Будь-яких заперечень з приводу заявлених позовних вимог суду не подала. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] К,П., є власником будинку № 29 по вул. Суворова в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу від 13.04.2000 року. Договір посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу [PERSON], за № 775. Право власності на житловий будинок було зареєстроване в КП «Верхньодніпровське БТІ», що підтверджується договором купівлі - продажу домоволодіння та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином судом встановлено, що в зв»язку з укладенням договору купівлі-продажу вищевказаного будинку у позивача [PERSON], виникло право власності на даний будинок. У зазначеному вище будинку з 05.08.1985 року і по цей час зареєстрований відповідач [PERSON] , що підтверджується записом в домовій книзі. З пояснень позивача судом встановлено, що відповідач був сином попередньої власниці будинку, який виїхав з будинку ще за довго до його продажу. Факт не проживання відповідача в будинку № 29 по вул. Суворова в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, підтверджується актом депутата Пушкарівської сільської ради та показаннями свідків [PERSON]В,. та [PERSON] Так, згідно акта депутата Пушкарівської сільської ради від 01.12.2015 року встановлено, що в будинку № 29 по вул. Суворова в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстрований але не проживає з вересня 2000 року [PERSON], який виїхав до Тюменської області Російської Федерації. Свідки [PERSON], та [PERSON], в судовому засіданні пояснили, що знають відповідача, так як проживали по сусідству з ним. Будинок, який купила позивачка, раніше належав матері відповідача. Відповідач разом зі своєю дружиною та дітьми проживав в даному будинку разом з батьками. Потім з дружиною вони розійшлися. Дружина забрала дітей та виїхала з даного будинку приблизно в 1998 році. [PERSON], деякий час ще проживав в цьому будинку, а потім також виїхав до Російської Федерації та більше не повертався. Мати відповідача продала будинок позивачці. За час, що позивач проживає в даному будинку [PERSON], жодного разу туди не з»являвся та наміру там проживати не виявляв. Оцінюючи досліджені вище докази, судом встановлено, що відповідач [PERSON], за місцем своєї реєстрації не проживає приблизно з 2000 року. Відповідач не є членом сім»ї та родичем позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи більше встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Так як з наданих суду доказів встановлено, що відповідач не проживає в [INFO] приблизно з 2000 року, тобто понад один рік. Доказів, що за відповідачем збереглося право власності на даний будинок суду не надано. Відповідно відповідач втрачає право на користування даним житловим приміщенням як відсутній в ньому без поважних причин понад шість місяців. Власником зазначеного вище будинку починаючи з 13.04.2000 року є позивач по справі. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визнання відповідача - [PERSON]Є, таким, що втратив право користування будинком № 29 по вул. Суворова в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області . Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином рішення суду про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування будинком № 29 по вул. Суворова в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою і не потребує додаткового покладення відповідних обов»язків на державну міграційну службу України в Дніпропетровській області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені нею судові витрати, а саме 487 грн., 20 коп., за сплачений судовий збір, так як позовні вимоги позивача задоволені в повному об»ємі.

Outcome: approved