Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

За позовом позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість у розмірі 20502 гривні 75 копійок за кредитним договором № б/н від 11 березня 2014 року, обґрунтовуючи у позові свою позицію тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 11 березня 2014 року відповідач отримала кредит в розмірі 8050 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач станом на 20 січня 2019 року порушила зобов'язання за кредитним договором і має прострочену заборгованість у розмірі 20502 гривні 75 копійок, яка складається з наступного: 5302 гривні 11 копійок заборгованість за кредитом; 6008 гривень 09 копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом; 7740 гривень 04 копійки заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень 00 копійок штраф (фіксована частина); 952 гривні 51 копійка штраф (процентна складова). Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, подав до суду заяву, де зазначив дані про необхідність розгляду справи за його відсутності, повне підтримання позову, відсутність заперечень проти заочного вирішення справи. У судовому\~засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала повністю та пояснили про те, що у неї немає коштів, а тому вона не може погасити заборгованість за кредитом. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, на підставі наявних у справі даних та доказів вважає, що позов підлягає задоволенню через те, що між позивачем та відповідачем виникло зобовязання, яке підтверджується даними копії кредитного договору (а. с. 8-24), згідно якого кредитодавець (позивач) зобовязався надати грошові кошти (кредит) позичальникові (відповідачеві) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідач не виконала умови вказаного кредитного договору, порушивши підпункт 2.1.1.5.5 Умов, на яких базуються договірні зобовязання сторін (а. с. 19 на звороті), своєчасно не повернувши за договором кошти банку, внаслідок чого на підставі ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України позов слід задовольнити. Однак, суд переконаний у необхідності часткового задоволення позову з наступних підстав. За приписами ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Разом з іншими сумами позивач просить стягнути з відповідача 7740 гривень 04 копійки заборгованості за пенею, а також 500 гривень 00 копійок штрафу (фіксована частина та 952 гривні 51 копійка іншого штрафу (процентна складова). За змістом ст. 549 Цивільного кодексу України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання приписів ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Наведене кореспондується із правовими позиціями, викладеними у Постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс та від 11 жовтня 2017 року у справі № 347/1910/15-ц щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності, зокрема, штрафу й пені за одне і те саме порушення. Отже, за викладеним, беручи до уваги права відповідача як учасника правовідносин за споживчим кредитом, тобто споживача, необхідно стягнути не всі заявлені позивачем суми форм неустойки, а лише найменшу суму штрафу в розмірі 500 гривень, а в задоволенні інших форм заявленої неустойки (сум 7740 гривень 04 копійки та 952 гривні 51 копійка) слід відмовити. При цьому, вибираючи найменшу суму штрафу, суд зважає на те, що позов стороною позивача підтримується повністю і за наявної альтернативи вибору застосування цивільно-правової відповідальності суд обирає наймякішу, бо відповідач є не тільки боржником за договором, але ще й, як наголошувалося вище, споживачем, бо кредит у справі є споживчим. Підсумовуючи викладене, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача [PERSON] за позовом суму заборгованості за кредитними договором у розмірі 11810 гривень 20 копійок, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5302 гривні 11 копійок та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 6008 гривень 09 копійок, 500 гривень 00 копійок штраф (фіксована частина), а у стягненні 7740 гривень 04 копійки заборгованості за пенею і штрафу в сумі 952 гривні 51 копійка (процентна складова) відмовити. Зазначені вище доводи відповідача про незгоду з позовом не спростовують положення згаданих норм матеріального права, а тому судом при ухваленні рішення відхиляються. Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню частково, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» частину сплаченого при подачі позову судового збору в сумі 1106 гривень 55 копійок пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1921 (сплачено судового збору) х 57,6030044750% (відсоток задоволених позовних вимог від заявлених) = 1106,55).

Outcome: partial