Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Заявник [PERSON] 17 жовтня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначив, що 05 лютого 2016 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, що розташована на території с. Шевченківка, вул. Кутузова, Шевченківської сільської ради, Державний акт на право власності на землю серії Р2 № 200668, підписаний головою Шевченківської сільської ради 02 квітня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Мд № 7115, в якому прізвище матері заявника «Камєнева». Заявник [PERSON] вчасно звернувся до Другою дніпропетровської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки виявлено, що у свідоцтві про право власності на земельну ділянку допущена описка. На підставі вищевикладеного, просить встановити факт належності [PERSON], померлій 05 лютого 2016 року, правовстановлюючого документу державного акту на право власності на землю серії Р2 № 200668, підписаний головою Шевченківської сільської ради 02 квітня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю серії Мд № 7115. Заявник [PERSON] письмово просив справу розглядати у його відсутність, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Шевченківська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився. Про день, місце та час судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Частиною другою статті 247 ЦПК України визначено, що у разі неявки і судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 05 лютого 2016 року померла мати [PERSON] [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 682255 (а.с. 5). Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,450 гектарів, що розташована на території с. Шевченківка, вул. Кутузова, Шевченківської сільської ради, що належало їй на підставі Державного акту на право власності на землю серії Р2 № 200668, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Мд № 7115, в якому прізвище матері заявника зазначено «Камєнева». [PERSON] є рідною матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІ-УР № 147486. Заявник [PERSON] вчасно звернувся до Другою дніпропетровської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки виявлено, що у свідоцтві про право власності на земельну ділянку допущена описка. Згідно довідки № 600, виданої сільським головою виконкому Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області [PERSON], в рішенні виконавчого комітету Шевченківської сільської ради за № 24 від 26.11.2001 допущено помилку в прізвище [PERSON]. Разом з тим, факт належності державного акту на право власності на землю [PERSON], померлій 05 лютого 2016 року, підтверджується відповідністю інших відомостей, а саме: про її імя, по батькові, дату народження, зазначених в акті з зазначеними в паспорті, свідоцтві про смерть. Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Сукупність зазначеного, а саме: співзвучність прізвища [PERSON], померлої 05 лютого 2016 року, зазначеного у державного акту на право власності на землю, виданого 02 квітня 2003 року, імя та по батькові, що зазначене в паспорті, однаковість імені та по батькові, все це, підтверджує той факт, що державний акт на право власності на землю, виданий 02 квітня 2003 року дійсно належить [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що державний акт на право власності на землю, виданий 02 квітня 2003 року містить помилку. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява повинна бути задоволена, тому що доводи [PERSON], якими він обґрунтовує свою заяву, належним чином підтверджені письмовими доказами долученими до справи. Відповідно до вимог статті 315 Цивільного процесуального кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року, № 15), суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Приймаючи до уваги вищезазначене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки факт належності [PERSON], померлій 05 лютого 2016 року, правовстановлюючого документу державного акту на право власності на землю серії Р2 № 200668, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Мд № 7115, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved