Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

До суду з позовом звернулося товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП вказавши, що 08 вересня 2014 року між ТДВ «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Suzuki», д/н [NUMBER]. 23 листопада 2014 року в Київській області м. Бровари сталося ДТП за участю автомобіля «Suzuki», д/н [NUMBER], яким керувала [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті ДТП відносно [PERSON] було складено адміністративні матеріали та постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05.01.2015 року його було визнано винним у вчиненні даного правопорушення, та накладено адміністративне стягнення. [PERSON] звернулася до відповідача про виплату страхового відшкодування, відповідач виплатив страхове відшкодування в розмірі 32006,71 гривень. На момент ДТП цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ Страхова компанія «Альфі - Гарант», за яким останнє взяло на себе обовязок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП і внаслідок якого настає цивільно правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована ([PERSON].). Полісом передбачено франшизу в розмірі 1000 гривень. Тобто, особами відповідальними за завдані збитки [PERSON] є ТДВ СК «Альфа - Гарант» та [PERSON] Таким чином до ТДВ СК «ВіДі - Страхування» перейшло право вимоги до [PERSON] в тій частині, що не підлягає відшкодуванню ТДВ СК «Альфа - Гарант» як страховиком, а саме у частині франшизи 1000 гривень. Відповідачу було направлено регресну вимогу, але в телефонній розмові він повідомив, що добровільно сплачувати франшизу не буде. Тому посилаючись на норми чинного законодавства просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТДВ «СК «ВіДі - Страхування»» суму у розмірі 1000 гривень, як компенсацію суми франшизи та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, де просив суд розглянути справу без його участі, задовольнити позов та не заперечував проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 14.04.2015 року, 16.05.2015 року, 03.06.2015 року та 13.06.2015 року. Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ч. 5 ст. 74, ч. 77 ЦПК України [PERSON], про час та місце розгляду у справі повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди представника позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 08 вересня 2014 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Suzuki», д/н [NUMBER]. 23 листопада 2014 року в Київській області м. Бровари сталося ДТП за участю автомобіля «Suzuki», д/н [NUMBER], яким керувала [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті ДТП відносно [PERSON] було складено адміністративні матеріали та постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05.01.2015 року його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Таким чином, [PERSON] є особою, винною у спричинення пошкоджень автомобілю «Suzuki», д/н [NUMBER]. . 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 10.12.2014 року [PERSON] звернулася до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування в звязку з ДТП, відповідач виплатив страхове відшкодування в розмірі 32006,71 гривень, що підтверджується відповідними документами. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На момент ДТП цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфі - Гарант», за яким останнє взяло на себе обовязок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП, яке сталося за участю автомобіля «ВАЗ 2109», д/н [NUMBER] і внаслідок якого настає цивільно правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована ([PERSON].). Полісом передбачено франшизу в розмірі 1000 гривень. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи. Відповідно до п. 36.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Тобто, особами відповідальними за завдані збитки [PERSON] є Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» та [PERSON] Таким чином до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «ВіДі - Страхування» перейшло право вимоги до [PERSON] в тій частині, що не підлягає відшкодуванню Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» як страховиком, а саме у частині франшизи 1000 гривень. Відповідачу було направлено регресну вимогу, але в телефонній розмові він повідомив, що добровільно сплачувати франшизу не буде. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор, має право вимагати його виконання у будь який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Дані обставини беззаперечно встановлені в судовому засіданні та сумніву у суду не викликають. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» суму у розмірі 1000 гривень, як компенсацію суми франшизи. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України Про судовий збір, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 243,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved