Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Заявник [PERSON], в інтересах якої діє законний представник [PERSON], звернулася до суду з заявою про визнання померлим її чоловіка [PERSON], 1965 року народження, уродженця м. Уніз Білоцерківського району Київської області, мешканця [ADDRESS] - померлим. В заяві посилається на те, що 26 липня 1986 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу вони проживали разом. У січні 2002 року [PERSON] забрав свої речі і залишив квартиру [ADDRESS], пояснивши, що виїжджає на заробітки в Абхазію. У зв'язку із тим, що протягом двох років від [PERSON] не надходило ніяких відомостей, заявниця звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці із заявою про визнання свого чоловіка безвісно відсутнім. Рішенням Першотравневого районного суду від 5 серпня 2003 року її заяву задоволено та визнано [PERSON] визнано безвісно відсутнім. З часу визнання її чоловіка безвісно відсутнім минуло більше дванадцяти років, однак ніяких відомостей про його місце перебування так і не надійшло. Необхідність оголошення [PERSON] померлим виникла, для оформлення спадщини на 1/8 частку квартири [ADDRESS] власником якого він є на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 серпня 1997 року. Просила суд оголосити [PERSON], 1965 року народження, уродженця м. Уніз Білоцерківського району Київської області, мешканця [ADDRESS] - померлим. В судовому засіданні представник [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити посилаючись на обставини зазначені в заяві. Представник заінтересованої особи Чернівецької міської ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 липня 1986 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Згідно рішення Першотравневого районного суду від 5 серпня 2003 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім. Згідно довідки з ПП «Ремжитлосервіс» від 16.03.2016 року №795 про склад сім'ї та складений акт від 17.03.2016 року №59. А також, довідка житлово-будівельного експлуатаційного товариства при ВО «Чернівцізв'язок» про склад сім'ї від 17.03.2016 №5 та акт від 17.03.2016 року, встановлено, що [PERSON] за адресую [ADDRESS] не проживає (а.с. 9 ). Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років , а якщо вона зникла безвісті за обставин , що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, не заважаючи на вжиті заходи. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів , що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріальнно-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою такого матеріально-правового зв'язку. Крім того у даному випадку існують і перешкоди заявнику [PERSON] у реалізації нею прав або виконання обов'язків, пов'язаних з відсутністю особи, яку вона просить оголосити померлою. За наведених обставин вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі . На підставі викладеного та

Outcome: approved