Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулась [PERSON] посилаючись на те, що її матір»ю [PERSON], при складанні 26 липня 2012 року заповіту, посвідченого секретарем виконкому Стрижавської сільської ради [PERSON], невірно було зазначено прізвище спадкоємиці «[PERSON]», тоді як на час його посвідчення заповіту її прізвище відповідно до свідоцтва про шлюб було «[PERSON]». Спадкоємцями першої черги [PERSON] є: її чоловік [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON]. Після смерті [INFO] матері із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась лише вона (позивачка). [PERSON] подав заяву про відмову від обов'язкової частки в спадщині, та про відмову від прийняття спадщини за законом на її користь. 03 липня 2013 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно через невірне написання її прізвища - «[PERSON]» у вказаному заповіті, тоді як на час його посвідчення її прізвище було «[PERSON]». Згоди щодо змісту заповіту спадкоємці не дійшли, оскільки відповідачі не бажають укладати будь-які угоди щодо спадщини. Позивачка просить положення заповіту, складеного 26 липня 2012 року [PERSON] і посвідченого секретарем виконкому Стрижавської сільської ради Ставищенського району Київської області [PERSON] за реєстром № 22, «все моє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що буде мені належати на день смерті, і на що я за законом матиму право, заповідаю [PERSON]» слід розуміти так «все моє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що буде мені належати на день смерті, і на що я за законом матиму право, заповідаю [PERSON]». В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві позивачка. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, до суду подали заяви, відповідно до яких позовні вимоги визнають, справу просять розглядати у їх відсутність. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Стрижавської сільської ради [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог, допитана в якості свідка показала, що дійсно 26 липня 2012 року [PERSON], яка померла [INFO], складаючи заповіт на [PERSON] мала на увазі саме свою дочку [PERSON]. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Стрижавської сільської ради [PERSON], її покази як свідка, письмові заяви про визнання вказаного позову відповідачами, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копій свідоцтв про народження та про одруження дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON], вона є дочкою [PERSON], після одруження (з 13.11.1994 року) прізвище позивачки - [PERSON] (а. с. 10, 11). 26 липня 2012 року в Стрижавській сільській раді Ставищенського району Київської області мати позивачки [PERSON] склала заповіт - особисте розпорядження на випадок своєї смерті, в якому зазначила, що вона все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Стрижавської сільської ради Ставищенського району Київської області [PERSON] за реєстровим № 22. (а. с. 8). З копії спадкової справи ( а. с. 44-47) встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в місті Шпола Черкаської області. 3 липня 2013 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа після смерті [PERSON]. До Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася лише позивачка. Чоловік спадкодавиці [PERSON] подав заяву про відмову від обов'язкової частки в спадщині, та про відмову від прийняття спадщини за законом на користь позивачки. Інших осіб, які б відповідно до ст. 1241 ЦК України мали б право на обов'язкову частку в спадщині (малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця, непрацездатного вдівця та непрацездатних батьків) немає. 03 липня 2013 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори листом №924/02-14 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно через невірне написання у вказаному заповіті її прізвища. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями, у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що оскільки при складанні вищевказаного заповіту спадкодавицею було зазначено дівоче прізвище спадкоємиці «[PERSON]», тоді як на час його посвідчення заповіту її прізвище відповідно до свідоцтва про шлюб було «[PERSON]», вказаний заповіт підлягає тлумаченню навіть при відсутності спору, оскільки воля спадкодавиці заповісти майно позивачу підтверджується показами допитаної в якості свідка представника третьої особи [PERSON], свідоцтвами про народження позивачки як «[PERSON]» та реєстрацію шлюбу з [PERSON], прізвище якого позивачка мала на час посвідчення заповіту та має на час відкриття спадщини. Оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до пред'явлення позову про тлумачення заповіту і під час розгляду справи не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved