Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

До суду звернулись позивачі з позовом про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за землю, пені, інфляційних збитків та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання умов договору. Позовну заяву мотивували тим, що вони є власниками земельних ділянок, які розташовані в адміністративних межах Драбове-Барятинської сільської ради Драбівського району Черкаської області. Кожен з позивачів 24 травня 2012 року уклав з відповідачем договір оренди землі, які були зареєстровані у відділі Держкомзему у Драбівському районі 27 червня 2012 року. Відповідно до умов укладених договорів позивачі надали відповідачу як орендарю в строкове платне користування свої земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років зі сплатою орендної плати в розмір 3% від нормативної вартості землі, що становить по 4625 грн. 56 копійок по кожному договору. В п.5 договорів визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації 3,2 та коефіцієнта 1,756 становить 154185,23 грн. Відповідно до п.11 договорів обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, в цьому випадку перерахунок орендної плати проводиться автоматично без укладення додаткової угоди. За умовами п.11 договорів орендна плата за користування землею повинна виплачуватися до 31 грудня поточного року. Відповідно до п.12-15 договору оренди землі сторони погодили, що орендна плата може сплачуватися орендарем у грошовій, натуральній або відробітковій формі. Орендна плата за користування обєктом оренди сплачується орендарем на користь орендодавця шляхом готівкових коштів із каси орендаря. А передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними документами, які підтверджують факт виконання орендарем свого зобовязання по сплаті орендної плати. Ст.21 Закону України „Про оренду землі визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносит ьорендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України „Про оренду землі орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до пункту «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов?язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Відповідно до ст.525, 526, 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами, а зобовязання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Проте, всупереч умовам договорів та вимог законодавства, орендну плату за 2014, 2015 та 2016-й роки відповідач у розмірі, який був визначений договорами, не сплатив, хоча позивачі неодноразово йому про це нагадували. Борг не був сплачений аж до закінчення дій договорів оренди землі. Не подіяли на відповідача попередження про небажання укладати з ним нові договори на новий строк. Листи позивачів були залишені без будь-якого реагування. Пп. 170.1.1 ст.170 України передбачено, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому обєкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. А відповідно до п. 170.1.4 ст.170 ПК України доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування(виплати)за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Як вбачається з наданих Державною фіскальною службою відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків №1317 від 21.11.2017 року - ФОП [PERSON] Ліонід Геворгович, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ [NUMBER] - з доходів у вигляді орендної плати за землю податку на доходи фізичних осіб за позивачів не сплачував, що доводить твердження позивачів, що відповідач не сплачував (навіть не нараховував) за вказаний період орендну плату згідно умов укладених договорів. Тому оскільки договірні зобовязання щодо розрахунків з позивачами за оренду землі в 2014-2016 роках зі сторони орендаря взагалі залишені невиконаними, позивачі вимушений просити суд про стягнення заборгованості для кожного з них зі сплати орендної плати за період (три роки) у повному обсязі. А саме: - за 2014-й рік (з урахуванням коефіцієнта індексації 1,249x4625,56 грн.) = 5777,32 грн.; - за 2015-й рік (з урахуванням коефіцієнта індексації 1,2х5777,32грн) = 6932,78 грн.; - за 2016-й рік (з урахуванням коефіцієнта індексації 1x6932,78грн) - 6932,78грн. А всього належить стягнути з відповідача заборгованості по сплаті орендної плати кожному з позивачів по 19642,88 грн. Крім того п. 17 договорів передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від невиплаченої суми за кожний день прострочення, розмір якої згідно розрахунків, що додаються, складає: -за прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2014 році 6411,93 грн.; -за прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2015 році 4189,09 грн.: -за прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2016 році - 1\~722,17 грн. Тому у відповідності зі ст. 611 ЦК України та згідно п.17 Договору належить стягнути з відповідача на користь позивачів пеню в сумі 12323,19 грн. кожному. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, за прострочення виконання зобовязання зі сплати орендної плати з відповідача належить стягнути інфляційні збитки та 3% річних: - інфляційні збитки за прострочення сплати орендної плати за 2014-й рік - 4\~599,07 грн.; - інфляційні збитки за прострочення сплати орендної плати за 2015-й рік -1\~755,88 грн.; - інфляційні збитки за прострочення сплати орендної плати за 2016-й рік 799,95 грн.. а всього інфляційних збитків за прострочення сплати орендної плати за 2014- 2016 й роки - 7154,90 грн. для кожного з позивачів. - три проценти річних від простроченої суми орендної плати за 2014-й рік 510,43 грн.; - три проценти річних від простроченої суми орендної плати за 2015-й рік 404,52 грн.; - три проценти річних від простроченої суми орендної плати за 2016-й рік - 196,56 грн., а всього три проценти річних від простроченої суми орендної плати за 2014-й - 2016-й роки - 1111,51 грн. для кожного з позивачів. Відповідач позов не визнав, подав суду відзив в якому вказав, що орендну плату відповідачам він не сплачував, оскільки вони проживають у віддалених від с.Драбове-Барятинське населених пунктах і тривалий час не зверталися до нього з проханням її виплати, доказів про неодноразові нагадування останній до позову не надали, відповідно до вимог п.13 укладених договорів, орендна плата сплачується готівкою з каси орендаря. Орендну плату по договорах було сплачено в повному обсязі всім позивачам орендодавцям 15 грудня 2017 року після направлення їм листа запрошення. Про наявність позовної заяви орендарю відомо не було, представник який отримав орендну плату за всіх позивачів в розписці вказав, що претензій по заборгованості не має, хоча він достовірно знав про поданий ним позов. У відповіді на відзив позивачі вказали, що позов в частині сплати заборгованості по орендній платі, яка була добровільно сплачена відповідачем 15 грудня 2017 року не підтримують, лише просять стягнути судові витрати понесені ними, також вказали що орендодавець протягом дії договір оренди не повідомляв їх про можливість отримання ними орендної палати. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. З копій договір, вбачається, що відповідач і позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 24.05.2012 року уклали договори оренди землі, які були 27.06.2012 року зареєстровані у Відділі Держкомзему у Драбівському районі. Згідно п.8 договорів ФОП [PERSON] як орендар прийняв в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років. Відповідно до п.11 договорів обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, в цьому випадку перерахунок орендної плати проводиться автоматично без укладення додаткової угоди. За умовами п.11 договорів орендна плата за користування землею повинна виплачуватися до 31 грудня поточного року. Відповідно до п.13 укладених договорів орендна плата сплачується готівкою з каси орендаря. Позивачі не підтримали позовні вимоги в частині стягнення з відповідача орендної плати з урахуванням коефіцієнта індексації за 2014-2016 роки, оскільки відповідач сплатив орендну плату 15 грудня 2017 року. Щодо решти сум - розміру подвійної облікової ставки НБУ від невиплаченої суми за кожний день прострочення, інфляційних збитків за прострочення сплати орендної плати та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 2014-2016 роки суд зазначає наступне. Як вказано вище спосіб сплати орендної плати орендарем орендодавцям передбачений умовами п.13 договорів, а саме орендна плата сплачується готівкою з каси орендаря. Дана умова договору відповідає ст.7 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), в якій вказано, що цивільні відносини\~можуть регулюватися\~звичаєм,\~зокрема звичаєм\~ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. Звичай може бути зафіксований у відповідному документі. Ч.1 ст.526 ЦК України визначено, що зобовязання має\~виконуватися належним\~чином відповідно\~до умов\~договору та\~вимог цього\~кодексу. Суд погоджується з позицією відповідача, про те, що саме позивачі повинні були проявити ініціативу для отримання орендної плати та звернутися до орендаря з вимогою про виплату їм коштів. Проте, останні доказів такого звернення суду не надали. На орендаря не було покладено обовязку вчиняти дій щодо запрошення орендодавців для отримання орендної плати. Відтак, всі негативні наслідки від власної бездіяльності щодо отримання заборгованості по орендній платі повинні нести самі позивачі, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. З цих підстав не підлягає також вимога і щодо стягнення суми сплаченого судового збору по сплачених відповідачем коштів з орендної плати, оскільки орендар виплатив заборгованість за всі роки, а не лише в межах заявлених позовних вимог, що свідчить про те, що дані виплати не були повязані з поданням позову до суду. Відтак, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed