Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури [PERSON] (далі позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з даним позовом в інтересах держави в особі Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області до [PERSON] (далі відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби. В обґрунтування позову зазначалося, що відповідач вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 червня 2017 року у справі № 709/876/17 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, а саме у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду рибному господарству України. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29 серпня 2017 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 червня 2017 року залишено без змін. Вказаним злочином завдано державі матеріальної шкоди, яку відповідач на даний час в добровільному порядку не відшкодував. У звязку з цим позивач в порядку ст. 45 ЦПК України звернувся до суду та просив стягнути з відповідача завдану вчиненим ним кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду, заподіяну незаконним виловом риби, у розмірі 40111,00 гривень. У судове засідання учасники не зявилися. Від прокурора Ковдій І.С. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 21). Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області направило клопотання, яким позовні вимоги підтримало повністю, просило задовольнити, справу слухати без участі їхнього представника, не заперечувало проти заочного розгляду справи (а.с. 26). Великобурімська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області також подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю і просила задовольнити, а справу слухати без участі її представника (а.с. 28). Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 19, 25). На підставі ст. 280 ЦПК України у звязку з неявкою відповідача у судове засідання і неповідомлення ним про причини неявки, за відсутності відзиву відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 червня 2017 року у справі № 709/876/17 відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, тобто у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду. Зокрема, відповідач в період часу із 21:00 29 березня 2017 року по 11:00 1 квітня 2017 року, діючи з прямим умислом, у порушення вимог п.п. 3.15, 4.13.3 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, без належного дозволу, умисно, протиправно займався незаконним рибним добувним промислом у акваторії Сулинської затоки на території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Сулинський» в районі с. Велика Бурімка Чорнобаївського району Черкаської області, в забороненому для любительського та спортивного рибальства місці, використовуючи заборонене знаряддя лову - 2 рибальські сітки, в результаті чого добув значну кількість риби цінної породи: щука - в кількості 11 шт., вартістю 602,00 грн. за 1 шт. на суму 6622,00 грн., лящ - в кількості 3 шт., вартістю 301,00 грн. за 1 шт. на суму 903,00 грн., синець - в кількості 78 шт., вартістю 150,00 грн. за 1 шт. на суму 11700,00 грн., плітка - в кількості 130 шт., вартістю 150,00 грн. за 1 шт. на суму 19500,00 грн., окунь - в кількості 3 шт., вартістю 141,00 грн. за 1 шт. на суму 423,00 грн., плоскирка - в кількості 3 шт., вартістю 141,00 грн. за 1 шт. на суму 423,00 грн., карась сріблястий - в кількості 18 шт., вартістю 30,00 грн. за 1 шт. на суму 540,00 грн., в результаті чого своїми незаконними діями завдав істотну шкоду охоронюваним інтересам держави, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 541 від 24 липня 2013 року,\~ яка полягає у незаконному вилові великої кількості цінних порід риби. Загальний розмір матеріальної шкоди -\~ 40111,00 грн. (а.с. 9-10). Згідно з листом управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області (далі Черкасирибоохорона) від 23 жовтня 2017 року № 1-5-9/1294 (а.с. 7), остання не заперечила щодо подання позову Чорнобаївським відділом Золотоніської місцевої прокуратури про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби. Великобурімська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області в своєму листі від 20 жовтня 2017 року № 568 до Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури повідомила, що постанови про стягнення коштів з відповідача за вчинення ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України на їхню адресу не надходило, факт існування вказаного правопорушення їм був невідомий (а.с. 8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого Наказом Державного агентства рибного господарства України від 19 січня 2012 року № 29, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області - є територіальними органами Державного агентства рибного господарства України, які діють у складі Держрибагентства України і йому підпорядковуються. Згідно п. 3 даного Положення, основним завданням Управління є реалізація повноважень Державного агентства рибного господарства України у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Відповідно до п.п. 6.15, 6.16 зазначеного Положення, Черкасирибоохорона, серед іншого, має право визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради на їх території здійснюють контроль та заходи щодо раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів, що знаходяться у власності держави. Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до делегованих повноважень місцевих рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів. Згідно ст. 29 Бюджетного кодексу України, до складу доходів Державного бюджету України належать 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок господарської та іншої діяльності. Відповідно до ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Згідно зі ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються державний, АРК, та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, до яких, серед іншого, зараховуються кошти за шкоду, заподіяну порушеннями законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської діяльності. Отже, збитки, завдані відповідачем навколишньому природному середовищу, підлягають зарахуванню до фонду охорони навколишнього природного середовища та подальшому розподілу органами казначейства. З огляду на зазначені положення діючого законодавства та беручи до уваги те, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу вчинено в акваторії Сулинської затоки на території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Сулинський» у районі с. Велика Бурімка Чорнобаївського району Черкаської області, тобто на території Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, саме зазначена сільська рада уповноважена здійснювати функції держави у спірних правовідносинах. Враховуючи встановлення вироком суду вини відповідача у вчиненому кримінальному правопорушенні, небажання в добровільному порядку погашати збитки вчиненим ним кримінальним правопорушенням, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби підлягають до задоволення у повному обсязі. При цьому кошти підлягають стягненню на користь держави в особі Великобурімськоїсільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1600,00 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved