Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

До Таращанського районного суду Київської області звернувся позивач в справі з позовом в якому зазначав, що [PERSON], який є його батьком, 04.11.2012 року уклав з ним договір позики до 04.11.2015 року на 15\~000 доларів США, без визначення призначення для використання. 21.03.2012 року [PERSON] помер, позичені кошти не повернув. Про відкриття спадщини після померлого [PERSON] він дізнався в день його смерті. Він приймав участь у похованні та здійснював фінансування всих заходів повязаних з похованням. На час відкриття спадщини, із спадкодавцем однією сімєю проживала його дружина [PERSON]. 24.03.2012 року він предявив свої вимоги до [PERSON] щодо повернення боргу позики в сумі 15\~000 доларів США та просив повернути грошові кошти шляхом рівномірних платежів в термін до 22.11.2015 року. В звязку з тим, що [PERSON] мала невеликі доходи, то між ними було досягнуто угоду про передачу нею спадщини, яку вона отримає від спадкодавця. 22.09.2014 року [PERSON] померла, грошові кошти не повернула, спадщину не передала. В подальшому йому стало відомо, що спадкоємцем [PERSON] є [PERSON], який і повинен виконати зобовязання, які не були виконані спадкодавцями. Позивач просив суд позов задовольнити, стягнути з відповідача, як спадкоємця [PERSON], 15\~000 доларів США ( 331 779,93 гривні) в рахунок неоплаченого боргу [PERSON], померлого 21.03.2012 року. Звернути стягнення на майно успадковане [PERSON] від [PERSON], а саме житловий будинок, який розташований в м.Тараща вул.Січнева,59 та земельну ділянку на якій він розташований. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати в справі. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та суду пояснили, що позивачем не доведено факту передання коштів за договором позики. Крім того, відповідач є не належним відповідачем в справі так як, відповідно до вимог ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Позичальником в даній справі був [PERSON], а відповідач [PERSON] не є його спадкоємцем і тому не повинен відповідати за невиконані зобовязання померлим [PERSON] Крім того, позивач повинен був звернутися до суду із позовом про стягнення боргу за договором позики в шестимісячний строк, коли він дізнався про відкриття спадщини. Позивач дізнався про відкриття спадщини після смерті [PERSON] в день його смерті. Спадкоємницею померлого [PERSON] була [PERSON] В судовому засіданні представники позивача не довели тієї обставини, що позивач звертався до спадкоємниці із вимогою про повернення договору позики. Крім того, безпідставною є вимога позивача щодо звернення стягнення на спадкове майно ( житловий будинок та земельну ділянку в м.Тараща, вул..Січнева,59), оскільки звернення стягнення застосовується у правовідносинах предметом яких є заставлене майно, яке підлягає стягненню у разі невиконання зобовязання ( ст.ст.589,590 ЦК України). На даний час спадковий житловий будинок в м.Тараща вул..Січнева,59 відчужений. Приватний нотаріус Таращанського районного нотаріального округу [PERSON], третя особа в справі, в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, надала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутність. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що позивач в справі [PERSON] проживає в м.Москва [PERSON] Федерації, є заможною людиною. Він постійно допомагав своєму батькові [PERSON] матеріально, надавав кошти на проживання, лікування без будь-яких договорів. Їм не відомо чи отримував померлий [PERSON] від свого сина 15000 доларів США. У позивача [PERSON] були добрі відносини із жінкою його батька [PERSON] На поминальному обіді по річниці смерті свого батька 2013 року між позивачем та [PERSON] ніяких суперечок щодо повернення грошових коштів не було. Судом встановлено, що позивач в справі [PERSON] є громадянином [PERSON] Федерації, постійно впроживає в м.Москва. Його батько [PERSON] до дня своєї смерті 21.12.2012 року проживав в [INFO]. Його дружина [PERSON], 16.07.2013 року отримала Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок вартістю 35789 грн, земельну ділянку площею 0,0605 га вартістю 37 147 грн, розташованих в м.Тараща вул..Січнева,59 Київської області та автомобіль ВАЗ 2107, 2005 року випуску вартістю 17 000 грн, виданих приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] Позивач в позові зазначав, що 04.11.2012 року він уклав із своїм батьком договір позики на суму 15\~000 доларів США, які йому не повернуті. Ні позивач, ні його представники в судове засідання на підтвердження даної обставини не надали оригіналу договору позики. Крім того, із копії даного договору, який знаходиться в матеріалах справи вбачається, що він укладений 04.11.2011 року. ( т.1 а.с.132-133) Згідно зі ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України ). За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки померлої особи, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються. [PERSON] помер 21.12.2012 року. Про відкриття спадщини позивач дізнався в цей же день. Із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] у встановлені ст.ст.1268- 1270 ЦК України строки позивач не звертався. Суд зазначає, що в судовому засіданні представник позивача [PERSON] не зміг суду довести, що нотаріально засвідчена заява від 26.02.2015 року від імені [PERSON] про прийняття спадщини за законом після померлого 21.12.2012 року батька [PERSON], була подана до нотаріуса за місце знаходження спадкового майна, або ж будь-де. ( т.1 а.с.135) [PERSON], дружина [PERSON], успадкувала майно за заповітом, отримавши відповідні Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. ( т.2 а.с. 28-38) Тобто, позивач повинен був звернутися із вимогою про повернення боргу позики до спадкоємця ( [PERSON]В.) до червня 2013 року. Суд зазначає, що позивачу було достовірно відомо про дату смерті батька, що спадщину прийняла його дружина [PERSON], яка повинна була відповідати за невиконаними зобовязаннями. 22.09.2014 року [PERSON] померла ( т.2 а.с.22) Із позовом про стягнення боргу із спадкоємця позивач звернувся 09.06.2015 р. Крім того, про смерть [PERSON] позивачу також було достовірно відомо, оскільки на її поховання ним було перераховано 1 тис.доларів США ( пояснення представника позивача в судовому засіданні). В судовому засіданні представниками позивача не було доведено ні письмовими доказами, ні показами свідків, що позивач заявляв усну чи письмову вимогу до спадкоємниці [PERSON] про повернення боргу позики. Суд критично відноситься до показів представника позивача [PERSON], наданих в судовому засіданні, в частині того, що 24.03.2012 року позивач усно предявив свої вимоги до [PERSON] щодо повернення боргу позики в сумі 15\~000 доларів США та просив повернути грошові кошти шляхом рівномірних платежів в термін до 22.11.2015 року, оскільки вони суперечать встановленим в судовому засіданні обставинам ( як в позові так і в поясненнях представник [PERSON] зазначав невірні дати укладення договору позики, дат смерті [PERSON], [PERSON], періоду звернення позивача до [PERSON] з вимогою повернення боргу, тобто із його пояснень представника вбачається, що позивач звертався до [PERSON] із вимогою ще за життя свого батька). Отже, суд прийшов до висновку, що позивач пропустив передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України строки звернення до суду з вимогами до спадкоємця, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] та зазначає, що відповідач в справі [PERSON] не є його спадкоємцем ні за законом, ні за заповітом. Такі ж правові позиції викладені в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ ( справи №6-16515св15, 6-9027св15, 6-18374св14, 6-28841ск15).

Outcome: dismissed