Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], з посиланням на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 16 травня 1993 року, який зареєстровано Іванівською сільською радою Ставищенського району Київської області, актовий запис № 7. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їхня сімя існує юридично, причинами чого є різні погляди на сімейне життя та обовязки, непорозуміння, психологічна несумісність і небажання покращити сімейні відносини. Вони остаточно припинили шлюбні стосунки. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, додатково вказала, що з відповідачем вони близько тринадцяти років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, на даний час вона має сімю. Діти проживають з нею, судові витрати бере на себе (а.с. 25). Відповідач до суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у його відсутність (а.с. 11). Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши письмову заяву відповідача про визнання позову, перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 16 травня 1993 року у Іванівській сільській раді Ставищенського району Київської області, актовий запис № 7. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до позовної заяви та письмових заяв сторін, вони близько тринадцяти років проживають окремо, позивач проживає з іншим чоловіком. Діти проживають разом з позивачем. Вказані обставини підтверджуються: письмовими заявами сторін (а. с. 11, 25), свідоцтвом про шлюб (а.с. 7), копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 8), довідкою Кривецької сільської ради від 20 грудня 2018 року № 520 (а.с. 9). Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві та встановлені в судовому засіданні, ту обставину, що позивач подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, зазначила, що вони з позивачем близько тринадцяти років проживають окремо, вона має іншу сімю, відповідач позовні вимоги визнає, про що подав відповідну заяву до суду, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що її спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам.

Outcome: approved