Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] згідно якого просить розірвати шлюб між нею та відповідачем посилаючись на наступне: 03.07.2009 вона зареєструвала шлюб з відповідачем який був зареєстрований виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 19. В період шлюбу в них народилася дитина: донька - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинилися з вересня 2010 року. З цього часу спільне господарство між подружжям не ведеться, кожен проживає окремо. Відповідач залишив сімю та почав співмешкати з іншою жінкою. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина, що й стало причиною звернення до суду. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 03.07.2009 позивач зареєструвала шлюб з відповідачем який був зареєстрований виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина: донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, в якому сторони записані його батьками. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало те, що у подружжя різні погляди на сімейні цінності, виховання дитини та обовязки. Постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина. В результаті чого спільне проживання та сімейне життя сторін стало не можливим. Сторони проживають окремо одне від одного. Спільне господарство не ведуть. Відповідач залишив родину і почав співмешкати з іншою жінкою. Сторони припинили ведення спільного господарства та спільне проживання, з вересня 2010 року, що підтверджується поясненням позивачки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, збереження шлюбу на думку суду буде суперечити інтересам сторін та їх дітей. В зв»язку з чим суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Після розірвання шлюбу, так, як позивач не заявляла такої вимоги, суд вважає за можливе залишити прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Так як з позивачкою залишається проживати неповнолітня дитина, суд вважає, що витрати пов»язані з реєстрацію розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану повинні бути покладені на відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 320 грн. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved