Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулась представник позивача [PERSON] за довіреністю від [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: виконавчий комітет Уманської міськради про позбавлення батьківських прав [PERSON] У позовній заяві зазначила, що позивачка [PERSON] перебувала з відповідачем по справі [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 2001 року по 26.07.2007 року. В [INFO] під час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON]. В 2003 році мати [PERSON] - [PERSON] придбала для неї однокімнатну квартиру, але життя між подружжям не склалося, так як [PERSON] схильний до спиртних напоїв, бив на очах малолітньої дитини [PERSON]. [INFO] на день народження позивачки [PERSON] прийшов п'яний, став битися та палити в квартирі речі, в наслідок чого [PERSON] разом з малолітньою дочкою [PERSON] вимушені були піти з дому та ночувати в рівчаку. Що стало причиною подачі позову про розірвання шлюбу. З жовтня - листопада 2007 року по теперішній час [PERSON] в квартирі [PERSON] не проживає. Але 30.11.2011 року [PERSON] подав до суду позов про вселення та визнання за ним права на ? частини квартири [PERSON]. 7 червня 2012 року суд задовольнив позов [PERSON] в той час, як їхні з позивачкою апеляційні та касаційні скарги були відхиленні. Дочка [PERSON]- [PERSON], [INFO], почувши, що [PERSON] вселяється в їхню квартиру, розплакалася, злякалася та розповіла своїй бабусі [PERSON] про те, що 2007 році перед розлученням [PERSON] та [PERSON], в той час [PERSON] ще не виповнилося п'яти років, [PERSON] скоював відносно неї сексуальне насильство, а саме: знімав штани та показував їй свої полові органи. Довідавшись про такі вчинки [PERSON], [PERSON] вимушена була звернутися в Службу у справах дітей виконкому Уманської міськради про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Також службою у справах дітей було встановлено, що з 2005 року [PERSON] перебуває на обліку в наркологічному відділенні психіатричної лікарні № 2 м. Умані з діагнозом хронічний алкоголізм. Просила: вирішити питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав. В свою чергу [PERSON], 31 жовтня 2013 року подав до суду зустрічний позов до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської Ради про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та у її вихованні. В позові посилається на те, що 10.11.2001 року в відділі реєстрації актів громадянського стану м. Умані Черкаської області за номером актового запису 527 він зареєстрував шлюб з [PERSON], яка після одруження стала носити його прізвище «[PERSON]». При спільному подружньому проживанні у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Спільне подружнє проживання з відповідачкою [PERSON] у них не склалося, тому 16 серпня 2007 року було зареєстровано розірвання шлюбу між ними. Після розірвання шлюбу відповідачка [PERSON] перейшла проживати до своєї матері [PERSON] забравши з собою дочку [PERSON], а нині проживає в іншому місці утворивши сім'ю, а донька залишилася проживати з бабусею [PERSON], а він залишився ще деякий час проживати в їхній спільні квартирі по [ADDRESS]. Проте в 2011 році відповідачка [PERSON] стала чинити йому перешкоди в користуванні квартирою замінивши вхідні двері та відповідно замки в них. Рішенням Уманського міськрайонного суду від 7 червня 2012 року за ним було визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та вселено в дану квартиру. Проте рішення суду виконано лише частково, а саме його право власності на вищевказану квартиру зареєстровано, а рішення щодо вселення не виконано оскільки відповідачка [PERSON] постійно звертається до суду з заявами про перегляд рішення Уманського міськрайонного суду в зв'язку з нововиявленими обставинами навмисно перешкоджає виконанню рішення в частині його вселення, тому на даний час він вимушений проживати в [ADDRESS]. Після розпаду сім'ї відповідачка деякий час не перешкоджала йому в спілкуванні з дочкою та приймати участь в її вихованні. Він постійно приїздив до доньки привозив їй подарунки, давав постійно гроші, привозив продукти харчування, забирав проживати по своєму місцю проживання. І так тривало до того часу поки він не звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на частину кв. [ADDRESS], оскільки [PERSON] поставила йому умову, що спілкуватися та бачитися з дочкою вона дозволить лише тоді коли він переоформить свою частину квартири на дочку. Починаючи з 2011 року і по даний час відповідачка не дозволяє йому спілкуватися з донькою, налаштовує дитину проти нього, обливає його брудом перед дочкою, що він алкоголік, тобто всіляко намагається перешкоджати йому в спілкуванні з дитиною та її вихованні. Останній раз в 2012 році він за власні кошти купував дитині портфель та інші речі для школи. Просив: зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкоди в спілкуванні з донькою [PERSON] та прийняття участі у її вихованні, визначити спосіб його участі у вихованні доньки у вигляді систематичних побачень, можливості спільного відпочинку та відвідування його місця проживання, а саме: перша та третя субота з 09.00 до першої та третьої неділі 20.00. кожного місяця з відвідуванням його місця проживання; в літній період після закінчення навчального року з 1 липня по 15 серпня кожного року перебувати та проживати за місцем його проживання. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити, а в зустрічному позові просила відмовити. Представник позивача [PERSON] первісний позов підтримала повністю, а зустрічний позов просила залишити без задоволення. Пояснила, що відповідач зловживає алкоголем, перебуває на обліку з приводу алкогольної залежності, хворіє на психічні захворювання. [PERSON] не приймає ніякої участі у вихованні дитини та й йому це не дозволялося, оскільки він систематично вживає алкоголь. Дитина проживає з матір'ю по [ADDRESS], а інколи в бабусі [PERSON] по [ADDRESS]. Ще під час спільного проживання [PERSON] з [PERSON], відповідач неодноразово виганяв [PERSON] з дитиною [PERSON] на вулицю. Після розлучення [PERSON] приходив кілька разів до дитини, приносив яблука та мед та одного разу купив портфель, який порвався. [PERSON] продав будинок який йому перепав у спадок, казав що купить дитині комп'ютер, однак ні комп'ютеру дитині не купив, ні копійки не дав. Дитина постійно хворіє, тому потребує коштів на лікування. Крім цього, коли [PERSON] дізналася що за рішення суду від 07.06.2012 р. [PERSON] будуть вселяти в квартиру, де вони проживають, злякалася та розповіла, що коли їй було 5 років батько знімав штани та показував їй полові органи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечував, пояснивши, що все що розповідала позивач, неправда. Позивач та її мати не дають йому можливості спілкуватись з дитиною, настроюють дитину проти нього. В нарковідділенні він лежав тиждень прокапався, так як йому було погано. Алкоголем він не зловживає, аліменти платить вчасно. Просив залишити позов [PERSON] без задоволення та не позбавляти його батьківських прав стосовно дитини, а зустрічний позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засідання заперечував проти задоволення позову [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], оскільки він є безпідставним, надуманим. Підставою подачі позову позивачем є те, що 7 червня 2012 року рішенням Уманського міськрайонного суду за [PERSON] було визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та вселено його в дану квартиру. Проте рішення суду виконано частково, а саме зареєстровано право власності [PERSON] на квартиру, а рішення в частині вселення не виконано, оскільки позивачка [PERSON] постійно звертається до суду з заявами про перегляд рішення Уманського міськрайонного суду в зв'язку з нововиявленими обставинами та навмисно перешкоджає виконанню рішення. Після розпаду сім'ї [PERSON] деякий час не перешкоджала [PERSON] в спілкуванні з донькою. [PERSON] поставила [PERSON] умову, що спілкуватись та бачитись з донькою вона дозволить лише тоді коли [PERSON] переоформить свою частину квартири, що по [ADDRESS] на дочку. Починаючи з 2011 року і по даний час [PERSON] не дозволяє [PERSON] спілкуватися з дочкою, налаштовує дитину проти нього, внаслідок чого дитина вороже ставиться до батька. [PERSON] не являється хронічним алкоголіком. Доводи позивача [PERSON] про те, що [PERSON] чинив сексуальне насильство відносно своєї дочки є абсурдними та нічим не підтверджені. [PERSON] позитивно характеризується по місцю проживання. Заборгованості по сплаті аліментів не має. Останній раз в 2012 році [PERSON] за власні кошти купував дитині портфель та інші речі для школи. [PERSON] не наведено доказів ухилення [PERSON] у вихованні дочки, а навпаки [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною, чим порушує його права як батька приймати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. [PERSON] має бажання спілкуватися з дитиною, тому і подав до суду зустрічний позов, який підлягає задоволенню. Представник служби у справах дітей Уманської міської ради Мороз В.П. у судовому засіданні пояснив, що на засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Уманської міської ради відповідач два рази не з'явився. Комісією було взято до уваги факт перебування відповідача на обліку в нарковідділенні Уманської лікарні №2, довідок про перебування відповідача на обліку в нарковідділенні Уманської лікарні №2 станом на час винесення рішення комісії не витребовувалось. [PERSON] звертався про перегляд рішення комісії, однак заява не розглядалася, оскільки розглядається дана справа в суді. Висновок органу опіки та піклування підтримує та не заперечує проти задоволення позову так як батько [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, дитина проти зустрічей з батьком, навіть з місця навчання дитини [PERSON] не надали довідку [PERSON], оскільки він дитиною не займається. Прокурор прокуратури міста Умані Черкаської області Сліпенко І.В. у судовому засіданні висловила думку про те, що позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, так як [PERSON] самоусунувся від виховання дочки, дитина не бажає спілкуватися з батьком. Тому позбавлення [PERSON] батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Враховуючи положення ч.2 ст.171 Сімейного кодексу України, згідно якої дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору про позбавлення батьківських прав, у судовому засіданні, з ініціативи суду та за згодою всіх учасників судового розгляду, була заслухана малолітня [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні дитина пояснила, що проживає з бабкою та матір'ю по [ADDRESS], але буває проживає з матір'ю по [ADDRESS], ходить в школу № 10. З батьком не спілкується. Батько одного разу купив портфеля до школи, який порвався. Пам'ятає як їй було 5 років батько показував їй полові органи. Вона не хоче бачитись з батьком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON]. [PERSON] її колишній зять проживає в [ADDRESS]. Ще після одруження у [INFO] її дочки [PERSON] та [PERSON] вона взнала що [PERSON] зловживає алкоголем. Під час шлюбу [PERSON] не раз виганяв з дому її дочку з онучкою [PERSON], бився. Після розлучення дитині не допомагає, одного разу в 2008 році приніс яблука і мед та в 2012 році купив портфеля до школи. В 2008 році продав хату в селі, казав що дасть гроші дитині на комп'ютер, але не дав. До дитини вони [PERSON] не допускають близько півтора року і не допустять так як він алкоголік, навіть з роботи його забирали в лікарню. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, свідка, думку дитини, дослідивши докази, надані сторонами по справі, прийшов до висновку, про те, що підставою подачі позовів, як первісного так і зустрічного є спір позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] щодо поділу майна та рішення Уманського міськрайонного суду від 07.06.2012 року. Однак розглядаючи справу відповідно до ст.. 11 ЦПК України, суд вважає, що у первісному позові [PERSON] слід відмовити повністю, а зустрічний позов [PERSON] задоволити. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO]. Її батьком являється [PERSON], матір'ю - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 1 листопада 2002 року серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї затвердженого 8 квітня 2013 року директором школи № 10 Шульгою С.І., дитина [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом зі своєю матір'ю - [PERSON], бабусею [PERSON], прабабусею [PERSON].(а.с. 15). Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї затвердженого 8 квітня 2013 року директором школи № 10 Шульгою С.І., дитина [PERSON] проживає в [ADDRESS] зі своєю матір'ю - [PERSON] (а.с.16). Тобто існує два акти обстеження житлово-побутових умов, які затвердженні директором школи в якій навчається малолітня [PERSON] однією датою, що позбавляє суд з'ясувати достовірність цих актів та де ж таки проживає малолітня [PERSON], що також не можливо з'ясувати з довідки РЕУ № 3 від 15.04.2013 року № 4 про склад сім'ї виданого [PERSON], в якій вказано, що за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON], її дочка [PERSON] та був чоловік [PERSON]. Тому не зрозуміло з яких даних орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради зробив висновок про те, що малолітня [PERSON] проживає з матір'ю [ADDRESS]. Згідно характеристики з місця навчання малолітньої [PERSON] № 69 від 19 квітня 2013 року дитиною займається мати, батько за час навчання дитини жодного разу школу не відвідував, навчанням та успіхами доньки не цікавиться. Згідно висновку № 6/01-20 від 3 липня 2013 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради порушив клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] взявши до уваги довідку Уманської лікарні № 2 про те, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 18.02.2005 року з приводу алкогольної залежності, проте в судовому засіданні представник служби у справах дітей Уманської міської ради Мороз В.П. вказав, що довідок про перебування відповідача на обліку в нарковідділенні Уманської лікарні №2 станом на час винесення рішення комісії не витребовувалось. У відповідності до вимог ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання будь-якого юридичного обов'язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Батько вважається таким, що ухиляється від обов'язку по вихованню дитини, якщо він ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляє щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON], навідувався до дочки, припинив спілкування з дитиною оскільки позивач [PERSON] та її мати [PERSON] не надавали такої можливості. Як вказали у судовому засіданні [PERSON] та свідок [PERSON] дитину не надають десь з півтора року і надавати не будуть, чим фактично здійснювали перешкоди у спілкуванні з дитиною. Позивач [PERSON] не надала суду доказів того, що відповідач [PERSON] своєю поведінкою чи відношенням до дитини, будь-яким чином негативно впливав на моральний розвиток дитини. Згідно характеристики з місця проживання № 111 від 29.10.2013 року [PERSON] позитивно характеризується, алкоголем не зловживає, не конфліктний. Заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] не має. Також позивач [PERSON] не надала доказів обставинам, на які посилалась у своєму поясненні, зокрема що стосується доводів щодо вчинення [PERSON] відносно дитини сексуального насильства. Тому, в даному випадку, не може йти мова про умисне ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає, що спір між сторонами виник виключно з підстави наявності негативних відносин між матір'ю та батьком дитини, що ніяким чином не може впливати на вирішення долі дитини, та обмежувати спілкування дитини з одним із батьків. В даному випадку обидві сторони не забезпечили належного спілкування між собою в інтересах дитини. Також суд вважає, що комісія з питань захисту прав дитини та орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради, детально не з'ясували обставини конфлікту, що виник між позивачем та відповідачем. Про поверховість висновку органу опіки та піклування свідчить той факт, що у вказаному документі зазначено про перебування відповідача на обліку у нарковідділенні Уманської лікарні №2. Проте, в судовому засіданні представник служби у справах дітей Уманської міської ради вказав, що довідок про перебування відповідача на обліку в нарковідділенні Уманської лікарні № 2 станом на час винесення рішення комісії не витребовувалось. Фактично рішення комісії та висновок органу опіки та піклування ґрунтувались на доводах позивача [PERSON]. За таких обставин, суд вважає, що матеріалами справи не доведено факт умисного ухилення від виконання відповідачем свого обов'язку по вихованню дитини,а навпаки встановлено факт здійснення перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Суд не може взяти до уваги як підставу для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав факт перебування відповідача на обліку у нарковідділенні лікарні, на які посилаються позивач [PERSON] та орган опіки та піклування, так як в матеріалах справи відсутні дані, які б вказували що він являється хронічним наркоманом чи алкоголіком. Відповідно до п. 15 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Відповідно до ст.157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Враховуючи те, що суд, за результатами розгляду справи прийшов до висновку про необхідність відмовити повністю у первісному позові, тому судові витрати що пов'язані з розглядом справи, не підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved