overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

До суду надійшла позовна заява (уточнена) [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 19 164 грн. Від позивача надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, також не заперечував у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, із заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про причину неявки суд не повідомляв. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про взаємовідносини сторін, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 12 листопада 2014 року близько о 07 годині 00 хвилин водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вулиці Марсельська у місті Одесі, при виїзді з другорядної дороги не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], який рухався по головній дорозі під керуванням [PERSON], внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем. В результаті ДТП автомобілі отримали значні механічні ушкодження. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2014 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] підтверджена належними доказами. Згідно висновку № 690-11-14 від 18 листопада 2014 року про визначення величини матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля ВАЗ 211540-120-20, реєстраційний номер [NUMBER], величина завданої шкоди складає 18414,47 грн. За проведення вищезазначеного висновку згідно квитанції № 690/11 від 18 листопада 2014 року позивачем було сплачено 750 грн. Отже загальна грошова сума завданої матеріальної шкоди складає : 18414,47 + 750 = 19\~164 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 487,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

До суду надійшла спільна заява [PERSON] , [PERSON] про розірвання шлюбу, з якої вбачається, що спільне життя між ними не склалося, шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї є неможливим. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.09.2021 року заяву було залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року відкрито провадження у справі і призначено справу до судового розгляду. В судове засідання заявники не з`явилися, подали через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вони просять розглядати справу без їхньої участі, вимоги спільної заяви підтримують. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 17.09.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. 11.06.2019 року заявники уклали договір між батьками про сплату аліментів на утримання дітей, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чайка І.Г., зареєстрований в реєстрі за № 842. Вказаний договір визначає місце проживання дітей з матір`ю, порядок та спосіб участі батька у вихованні дітей, а також утримання дітей. Зі спільної заяви вбачається, що заявники не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

до суду надійшло два клопотання від 12 жовтня 2015 року та 16 жовтня 2015 року позивача про відвід судді Федосенко В.В. 24 листопада 2015 року в судовому засіданні позивач та її представник заявили про те, що не підтримують вказані клопотання та заявили про те, що 23 листопада 2015 року подали до канцелярії суду нове клопотання про відвід судді. У вказаних клопотаннях позивач вважає, що мале місце порушення ЦПК України в частині строків відкриття провадження у справі, строків направлення судових повісток, копій процесуальних документів, безпідставного прийняття апеляційної скарги, ненадання головою суду відповідей на запити позивача, не надання відповідачем належних документів, що посвідчують повноваження представника відповідача, а також позивач вважає, що було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою ст. 11-1 ЦПК України оскільки в матеріалах справи відсутній протокол автоматизованого розподілу справи. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно з листом голови Дзержинського районного суду міста Харкова від 2 листопада 2015 року (т.1а.с.256) на день реєстрації та розподілу цивільної справи № 638/20429/14-ц Положенням про автоматизовану систему документообігу суду не було передбачено роздрукування протоколу автоматизованого розподілу справи. Крім цього в матеріалах справи на позовній заяві (т.1 а.с. 2) знаходиться відтиск штампу Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2014 року із зазначенням номера справи, номера провадження та прізвища працівника апарату суду, який виконав внесення інформації в систему автоматичного розподілу. Вказані обставини свідчать про те, що не було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою ст. 11-1 ЦПК України. Судом не встановлені порушення вимог ЦПК України, які є підставою для відводу судді. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що немає підстав для задоволення клопотань про відвід судді, оскільки відсутні законні підстави для його відводу, передбачені ст. 20 ЦПК України. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

До суду надійшло клопотання від [PERSON] в якому вона просить суд залучити до участі у даній справі в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову [PERSON] , оскільки вважає, що рішення по даній справі може вплинути на його права. Заяву обгрунтовує тим, що він надавав грошові кошти на придбання будинку. Позивач та її представник наполягали на задоволенні заяви Відповідач та його представник заперечували про ти задоволення даної заяви . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 статті 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обовязки щодо однієї зі сторін. їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі, а також в клопотанні не викладено обґрунтування залучення до участі у справі цих осіб, оскільки не зазначено на які права та обов`язки цих осіб може вплинути рішення в даній справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. З огляду на те, що спір по даній справі виник з приводу поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, де [PERSON] та [PERSON] є співвласниками спірного майна, безпосередньо рішення суду не впливає на права та обов`язки, будь яких інших осіб, оскільки, доказів належності спірного майна третім особам суду не надано, а тому суд приходить до висновку, про відсутність підстав для залучення [PERSON] до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи. З урахування наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

До суду надійшло клопотання представника відповідача про забезпечення проведення судового засідання у справі, призначеного на 10 год. 00 хв. 26 січня 2017 року, в режимі відеконференції. Клопотання мотивоване тим, що представник відповідача, який уповноважений представляти інтереси ПАТ «Акцент-Банк», територіально знаходиться в м. Чернігові і зважаючи на віддаленість суду першої інстанції та розклад руху транспортних засобів не має змоги прибути до суду у визначений час. Відповідно до частини першої статті 158-1 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи іншого учасника цивільного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Згідно частини другої статті 158-1 ЦПК України у клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в обовязковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніше як за сім днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь. Частиною третьою статті 158-1 ЦПК України визначено, що питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніше як за пять днів до дня проведення такого судового засідання. Як вбачається клопотання представника відповідача надійшло до суду засобами електронного звязку 20 січня 2017 року, тобто пізніше, ніж за сім днів до дня проведення судового засідання, яке призначено на 26 січня 2017 року, що свідчить про недотримання представником відповідача вимог частини другої статті 158-1 ЦПК України та унеможливлює забезпечення участі представника відповідача у розгляді справи в режимі відеоконференції. Крім того суд враховує, що відповідно до положень статті 158-1 ЦПК України забезпечення участі сторін у справі в режимі відеоконференції є правом, а не обовязком суду. Зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів вбачається, що для забезпечення повноти та обєктивності судового розгляду справи доцільною є участь представника відповідача безпосередньо в судовому засіданні з метою надання йому можливості ознайомитися з оригіналами доказів, які будуть надані позивачем у судовому засіданні, що не можливо здійснити в режимі відеоконфенції. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідача необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

До суду надійшло подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області [PERSON], погоджене з в.о. начальником відділу Державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області [PERSON] про тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції повторно перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-160069102070 від 04.05.2011 року виданий Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з ПП «Пріком» боргу на користь УПФУ в Дергачівському районі у розмірі 2282,35 грн., виконавчий лист №2а-7288112070 від 05.09.2011 року виданий Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з ПП «Пріком» на користь УПФУ в Дергачівському районі у розмірі 974,93 грн., виконавчий лист №2а-2846102070 від 04.05.2011 року виданий Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з ПП «Пріком» на користь УПФУ в Дергачівському районі у розмірі 1583,13 грн. Розглянувши подання, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні подання з наступних мотивів. Подання є необґрунтованим та безпідставним, матеріали подання не містять доказів того, що [PERSON] був належним чином повідомлений про його виклик до державного виконавця, відсутні дані про те, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно може ухилятись від виконання рішення суду, а це, в свою чергу, призведе до порушення прав та інтересів стягувача. Також необґрунтовано відповідність застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Таким чином, не доведено факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Згідно ст. 3771 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

До суду надійшло подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області Перепелиця Л.В., погоджене з виконуючою обов'язки начальника відділу Державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області Поповою І.В. про тимчасове обмеження ФО-П [PERSON] у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним вимоги про сплату боргу. В обґрунтування подання зазначив, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції знаходяться виконавчі провадження з виконання наказу № 5023/5510/11 виданого 27.10.2011 р. Господарським судом Харківської області про стягнення з ФО-П [PERSON] грошової суми на користь ТОВ «Харків-Капітал» у розмірі 46945, 23 грн. та наказу № 5023/5510/11 виданого 27.10.2011 р. Господарським судом Харківської області про стягнення з ФО-П [PERSON] грошової суми на користь ТОВ «Харків-Капітал» у розмірі 790, 45 грн. Розглянувши подання, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні подання з наступних мотивів. Подання є необґрунтованим та безпідставним, матеріали подання не містять доказів того, що ФО-П [PERSON] був належним чином повідомлений про його виклик до державного виконавця, відсутні дані про те, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно може ухилятись від виконання рішення суду, а це, в свою чергу, призведе до порушення прав та інтересів стягувача. Також необґрунтовано відповідність застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Таким чином, не доведено факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

До суду надійшло подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області Овчаренко Ю.В., погоджене з виконуючою обов'язки начальника відділу Державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області Поповою І.В. про тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. В обґрунтування подання зазначив, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції знаходяться виконавчий лист за №2-1428, виданий 05.12.2007 року. Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку до повноліття дитини. Розглянувши подання, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні подання з наступних мотивів. Подання є необґрунтованим та безпідставним, матеріали подання не містять доказів того, що [PERSON] була належним чином повідомлена про його виклик до державного виконавця, відсутні дані про те, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно може ухилятись від виконання рішення суду, а це, в свою чергу, призведе до порушення прав та інтересів стягувача. Також необґрунтовано відповідність застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Таким чином, не доведено факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Згідно ст. 3771 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

До суду надійшло подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області Овчаренко Ю.В., погоджене з виконуючою обов'язки начальника відділу Державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області Поповою І.В. про тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. В обґрунтування подання зазначив, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції знаходяться виконавчий лист за №2-1508, виданий 23.06.2009 року. Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до повноліття дитини. Розглянувши подання, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні подання з наступних мотивів. Подання є необґрунтованим та безпідставним, матеріали подання не містять доказів того, що [PERSON] був належним чином повідомлена про його виклик до державного виконавця, відсутні дані про те, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно може ухилятись від виконання рішення суду, а це, в свою чергу, призведе до порушення прав та інтересів стягувача. Також необґрунтовано відповідність застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Таким чином, не доведено факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Згідно ст. 3771 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

До суду надійшло подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області Овчаренко Ю.В., погоджене з виконуючою обов'язки начальника відділу Державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області Поповою І.В. про тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. В обґрунтування подання зазначив, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції знаходяться виконавчий лист за №2-577, виданий 06.02.2012 року. Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь Люботинського НВК аліментів у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку до повноліття дитини. Розглянувши подання, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні подання з наступних мотивів. Подання є необґрунтованим та безпідставним, матеріали подання не містять доказів того, що [PERSON] був належним чином повідомлена про його виклик до державного виконавця, відсутні дані про те, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно може ухилятись від виконання рішення суду, а це, в свою чергу, призведе до порушення прав та інтересів стягувача. Також необґрунтовано відповідність застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Таким чином, не доведено факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Згідно ст. 3771 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Outcome: dismissed