overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

З 23.08.1997р. по 22.04.2016р. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. 07.07.2016 р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою і уточнивши вимоги просила ухвалити рішення, яким стягувати з батька дитини на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/7 його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2018 року посилаючись на те, що не має можливості утримувати дитину, а відповідач матеріальну допомогу не надає. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги матері підтримує.(а.с.23) Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно ч.1 ст.200 цього Кодексу, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин. Позивачка є матірю, а відповідач-батьком [PERSON], [INFO], який навчається на 4 курсі денного відділення в ДПТНЗ Конотопське вище професійне училище, що стверджується копією свідоцтва про народження та довідкою з місця навчання (а.с.3,5) Термін закінчення навчання 30.06.2018 року. (а.с 5) [PERSON] працює стрільцем виробничого підрозділу Київський загін воєнізованої охорони регіональної філії Південно-Західна залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця. Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 18.07.2016 р. з [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання доньки Катерини, [INFO] стягуються аліменти в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких підстав суд з врахуванням всіх обставин справи, розумності, справедливості і приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 182 СК України і потрібно стягнути аліменти у розмірі 1/7 його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення ним навчання. Водночас із нього на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

З 23.10.1982 р. сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, шлюбні стосунки фактично припинені з 2011 року, збереження сімї неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач не зявилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити заяву та розірвати шлюб. У судове засідання відповідач по справі не зявився та надав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Сторони зареєстрували шлюб 23.10.1982 року під актовим записом № 152, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 23.10.1982 року Камянсько-Дніпровським відділом ЗАГС Запорізькій області (а.с.4) Стаття 110 Сімейного кодексу України регламентує, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, сімейні відносини припинені, вони бажають розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе, сімя фактично розпалася, тому суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

З 23.10.1997р. по 20.12.2010р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають двох дітей: [PERSON], [INFO]. народження і [PERSON], [INFO]. народження. (а.с.6-7). 06.02.2014р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою і просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 його заробітку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає, а тому і бажає отримувати її на підставі судового рішення. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідач працездатний. Інші стягнення по виконавчих листах з нього не утримуються. За таких підстав суд з врахуванням всіх обставин справи, розумності і справедливості і приходить до висновку, що з нього на користь позивачки у відповідності зі ст. 182 СК України і потрібно стягувати аліменти в розмірі 1/3 його заробітку щомісячно. Водночас із нього на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути 243 грн. 60коп судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

З 23 вересня 2011 року позивачка [PERSON] перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано у Другому Приморському відділенні реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 23.09.2011 року, актовий запис № 390 ( свідоцтво про укладення шлюбу серія І ЖД № 151198 ). Від шлюбу з відповідачем є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Останні роки між сторонами постійно виникали непорозуміння, внаслідок того, що позивачка та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства. З цього приводу між сторонами стали виникати сварки. Зараз позивачка та відповідач проживають окремо. Позивачка зрозуміла, що відновлення сімейних стосунків неможливе. Від позивачки до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Оскільки сторони проживають окремо, спільно господарство не ведуть, фактично сім'я розпалась і подальше її збереження не можливе. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

З 23 вересня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але з грудня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини. Тому позивачка просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може, розглянути справу заочно. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2015 року, позивачка не бажає примирятися з відповідачем, вважає, що спільне проживання з відповідачем суперечитиме інтересам сторін та неповнолітніх дітей, відповідач позовні вимоги визнав. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

З 23 вересня 2014 року позивачка [PERSON] перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 23 вересня 2014 року, актовий запис № 45. Дошлюбне прізвище позивачки «Мількова». Від шлюбу з відповідачем є син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Проте, відповідач та позивачка мають різні погляди на сімейне життя, виховання дитини, ведення спільного господарства. Відповідач з часу народження дитини перестав цікавитися інтересами сім'ї, матеріально піклуватися про неї. Такі погляди привели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка та відповідач проживають окремо. За час окремого проживання позивачка зрозуміла, що збереження їхнього шлюбу неможливе, так як втрачено почуття кохання. Після розірвання шлюбу позивачка має намір змінити прізвище на дошлюбне «Мількова». Від позивачки до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Оскільки сторони проживають окремо, спільно господарство не ведуть, фактично сім'я розпалась і подальше її збереження не можливе. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

З 23 жовтня 1999 року сторони перебували у шлюбних відносинах, від яких мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спочатку шлюбні відносини були добрими, але згодом в їхній сім`ї почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до того, що з 2014 року вони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивачка просить шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім»я зруйнована повністю і відновлена бути не може. Відповідач просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обгрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, заходів для поновлення сім`ї не приймають. Через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, сторони припинили шлюбні відносини, з 2014 року проживають окремо, позивачка не бажає примирятися з відповідачем, вважає, що спільне проживання з відповідачем суперечитиме інтересам сторін та неповнолітніх дітей, відповідач позовні вимоги визнав. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

З 23 липня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спочатку відносини між сторонами були добрими, але згодом почали виникати часті сварки та непорозуміння, у звязку з чим сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року шлюб було розірвано. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до її повноліття. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з 23 липня 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спочатку відносини між сторонами були добрими, але згодом почали виникати часті сварки та непорозуміння, у звязку з чим сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року шлюб було розірвано. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 24 червня 2004 року виконкомом Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 18 і зобов`язаний їй надавати допомогу. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

З 23 липня 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але з травня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивачка просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідач згідно заяви просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, з травня 2016 року проживають окремо, позивачка не бажає примирятися з відповідачем, вважає, що спільне проживання з відповідачем суперечитиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини, відповідач позовні вимоги визнав. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

З 23 липня 2011 року позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем, який 21.03.2014 року було розірвано. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка у даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, вказавши в заяві, що в даний час відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дочки у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] позов визнав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з пояснень позивачки видно, що в даний час відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки, вона перебуває на утриманні [PERSON] Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працездатний, його стан здоров'я, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі ? частині заробітку щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з його аліментів буде не менш 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,212,213 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

З 23 листопада 2002 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але згодом в їхній сім`ї через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства почали виникати часті сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим сторони з вересня 2009 року припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до його повноліття. Відповідач згідно письмової заяви просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з 23 листопада 2002 року сторони перебувають у шлюбних відносинах. Згодом через сварки та непорозуміння сторони з вересня 2009 року припинили шлюбні відносини і почали жити окремо. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 22 квітня 2005 року виконавчим комітетом Болтишківської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3 і зобов`язаний йому надавати допомогу. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою № 32 Болтишківської сільської ради від 10 лютого 2014 року, добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

З 23 листопада 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але згодом в сім`ї почали виникати часті непорозуміння, у зв'язку з чим сторони з квітня 2018 року припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивачка просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, про причину неявки не повідомив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 23 листопада 2007 року перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, сторони з квітня 2018 року припинили шлюбні відносини, заходів для поновлення сім`ї не приймають, проживають окремо, позивачка не бажає примирятися з відповідачем. За таких обставин, суд вважає, що спільне проживання суперечитиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

З 23 лютого 1985 року сторони перебувають в юридичному шлюбі, від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих мотивів, що по причині різності характерів та поглядів на життя, в результаті чого в сім'ї виникають постійні сварки, сторони з січня 2017 року припинили подружні відносини, також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення з наведених позивачем підстав. За таких обставин позов підлягає задоволенню, оскільки сім'я сторін фактично розпалася, а в судовому засіданні сторони категорично наполягають на розлученні. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача 640 грн. судового збору, які були сплачені останньою при зверненні з позовною заявою до суду. На підставі наведеного, ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

З 23 лютого 2001 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають дітей: неповнолітніх сина [PERSON], [INFO], доньку Богдану, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розлучення з відповідачем, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. З квітня 2015 року шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими, тому позивачка і просить суд розірвати даний шлюб, а також після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Завгородня». У судове засідання позивачка не зявилася, але направила письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, але направив письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивачка довела перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. На наданий ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 22 червня 2015 року сторонам строк для примирення терміном на три місяці для відновлення подружніх стосунків, сторони не примирилися, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сімї, а відповідач не заперечує проти розлучення. За таких обставин, суд зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved