Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Заявник 15.09.2016 року звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що у Свідоцтві про право власності на житло від 23.03.1994 року є невідповідність особистих даних, а саме: прізвище особи якій належить на праві спільної власності житло зазначено «[PERSON].», замість «[PERSON].», тому просить суд встановити факт належності відповідного правовстановлюючого документа. У судовому засіданні 23.12.2016 року заявник та його представник [PERSON] заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник зацікавленої особи: Перша Київська державна нотаріальна контора у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, однак направив до суду заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 35). Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦК України у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Згідно копії паспорта заявника, прізвище заявника [PERSON] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження заявника [PERSON], його батьком зазначено [PERSON] (на російській мові) (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про народження батька заявника, прізвище останнього зазначено [PERSON] (а.с. 12). Згідно копії паспорта батька заявника, прізвище останнього зазначено [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтва про одруження батька заявника, прізвище останнього зазначено [PERSON] (на російській мові) (а.с. 13). У свідоцтві про право власності на житло від 23.03.1994 року особа якій належить на праві спільної власності житло зазначено: [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Згідно свідоцтва про смерть від [INFO] [PERSON] помер (а.с.15). Згідно заповіту від 09.08.2007 року, [PERSON], заповів все своє майно [PERSON] (а.с.16-17). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.05.2015 року, винесеної державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON], у зв'язку з розбіжністю прізвища померлого (а.с. 20). Листом № 352 від 16.06.2016 року Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації відмовлено у внесенні виправлень у свідоцтво про право власності на житло, які були допущені органом приватизації при оформлені свідоцтва про право власності на житло (а.с.24). Згідно листа Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації № 524 від 20.11.2015 року, зазначено, що згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 12.08.2015 року за № 056/683-d-2, прізвище [PERSON] та [PERSON], ім'я [PERSON] і [PERSON] у свідоцтві про право власності на житло є ідентичними (а.с.25). Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 12.08.2015 року за № 056/683-d-2, прізвище [PERSON] та [PERSON], ім'я [PERSON] і [PERSON] у свідоцтві про право власності на житло є ідентичними (а.с. 26). Стаття 234 ЦПК України визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6) ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що у Свідоцтві про право власності на житло є невідповідність особистих даних, а саме: прізвище та імені особи якій належить на праві спільної власності житло зазначено «[PERSON].», замість «[PERSON] (а.с. 19). Метою встановлення заявником даного юридичного факту - є реєстрація права власності у встановленому законом порядку. Заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності його батькові [PERSON], який помер [INFO] правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] - свідоцтво про право власності на житло від 23.03.1994 року, оскільки такий видано на ім'я [PERSON], у той час, як у паспорті прізвище особи зазначено як [PERSON]. Встановлення юридичного факту, про який просить заявник породжує для нього юридичні наслідки, та враховуючи те, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу його батькові, та враховуючи, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, що підтверджуються документами по справі, та враховуючи, що у свідоцтві про право власності на житло допущено помилку у написанні прізвища та імені, а цей документ фактично належав [PERSON], суд вважає за можливе встановити факт належності останньому цього документу, то на підставі зазначеного, приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви, оскільки вона є обґрунтованою, та такою, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved