Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

До суду з позовом звернулося ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в якому просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 674 031,71 грн. та судовий збір у розмірі 3 219 грн., а потім уточнивши позовні вимоги просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 747 775,85 грн. та в рівних частках стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 3 219 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 21.03.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав останньому кредитні кошти у розмірі 72 100 дол. США з розрахунку 11,9% річних, а останній зобов'язувався повернути надані кредитні кошти та сплачувати відсотки шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 780 дол. США на строк з 21.03.2008р. по 21.03.2029 р. 21.03.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 про внесення деяких змін до основного договору про надання споживчого кредиту від 21.03.2008 року. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується поруками відповідно до укладених договорів поруки від 21.03.2008, а саме: договір поруки № 189416 укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], та договором поруки №189422 укладений між АКІБ УкрСиббанк» та [PERSON], згідно з якими останні поручаються перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором від 21.03.2008 року. 08.12.2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях. Отже, відповідно до вищевказаного договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а позичальник перестав виконувати взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим, станом на 04.12.2013 року сума заборгованості за кредитним договором від 21.03.2008 року складає - 747 775,85 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи в його відстуності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх представник в засідання не з'явилися були повідомлені належним чином, як особисто так і через представника [PERSON]. Раніше в засіданні представник відповідачів - [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що письмовий документ акт прийому - передачі документації за договором купівлі - продажу прав вимог за кредитами від 08.12.2011 року є фальшивим через те, що в договорі про відступлення права вимоги від продавця значиться голова правління [PERSON], від покупця - перший заступник голови ради Директорів - [PERSON], а в акті прийому - передачі документації значаться інші особи від продавця - [PERSON], від покупця - особа не зазначена. Виходячи з вищенаведеного даний документ не може підтверджувати передачу документів, так як в договорі купівлі - продажу зазначені інші особи, а також не було надано документів, що підтверджують повноваження осіб між якими складено акт. Посилаючись наявність на заборгованості за кредитним договором позивач в підтвердження наявності боргу надає довідку, яка не може бути допустимим доказом через те, що кожна операція суб'єкта господарювання повинна підтверджуватися певними документами бухгалтерського обліку. Згідно з п.2.1 договору поруки від 21.03.2008 р., кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, однак додатковою угодою №1 від 21.03.2008р., були внесені зміни, де процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1 договору,тобто кредитор та позичальник без згоди поручителя збільшили розмір відповідальності, тому відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України договір поруки припиняється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 21.03.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №11317994000 (а.с.6-16). Відповідно до якого банк надавав останньому кредитні кошти в іноземній валюті в розмірі 72 100 дол. США, яка дорівнює еквіваленту 364 105 грн., згідно курсу НБУ. Кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме: на придбання нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позичальник зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в розмірі 780 дол. США, штрафи та інші платежі згідно умов договору на рахунок № [NUMBER], відкритий в банку. За користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється у розмірі 11,9% річних, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно кожного календарного місяця протягом всього строку договору, в сумі 780,00 дол. США, у відповідності до графіку платежів з кінцевим терміном повернення та сплати всіх виплат не пізніше 21.03.2029 р.(а.с.18-26). Згідно з п.2.1 основного договору, у забезпечення виконання зобов'язання позичальника за даним договором банком приймається: застава нерухомості, а саме: квартира, що складається з двох жилих кімнат, загальною площею 56,2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка перебуває у власності [PERSON], та порука [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п.8.1 договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких свої грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого(еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості за станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; - пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування 21.03.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту № 11317994000 від 21.03.2008 року (а.с.17). Згідно з додатковою угодою були внесені наступні зміни в тому числі до п.5.2: - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1 договору; - процентна ставка збільшується не більше ніж на 10% для коштів у національній валюті та не більше ніж на 5 % для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п. 1.3.1 договору; - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні річних процентних ставок банку за програмами кредитування. 21.03.2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], а також [PERSON] було укладено договори поруки № 189416 та №189422, відповідно до умов яких поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №11317994000 від 21.03.2008 року в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.27-32). Згідно п.1.3.договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату відсотків, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій передбачені основним договором. Згідно п.1.4. договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с.111-148). Відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами переходять від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк», внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до п.2.3 договору, зобов'язання передати права вимоги за кредитами покупцеві є виконаним з моменту підписання продавцем та покупцем акту прийому-передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття. Отже, відповідно до вищевказаного договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору, що підтверджується копією акта прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2012 р. (а.с.46). Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем було направлено досудові вимоги від 08.10.2012 року відповідачам по справі про наявну заборгованість за кредитним договором станом на 04.10.2012 р., яка становила 84 453,75 дол. США та в разі не задоволення претензії банк буде змушений звернутися до суду (а.с.43,44,45). Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а позичальник перестав виконувати взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим, станом на 04.12.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 747 775,85 грн. з яких: тіло кредиту - 570 286,80 грн., відсотки - 177 489,05 грн., відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту № 11317994000 від 21.03.2008 року (а.с.203) Враховуючи заявлені вимоги, приймаючи до уваги ст.11 ЦПК України, відповідно до положень якої, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, тому підлягає стягненню з відповідачів заборгованість за кредитом у сумі 747 775,85 грн. Що стосується заперечень представника відповідача, то суд їх не приймає до уваги, оскільки під час нарахування заборгованості позивач виходив із процентної ставки за користування кредитом в розмірі 11,9%, тобто так як було визначено в основному кредитному договорі, тому відповідальність по зобов'язанню несуть і поручителі. Як видно з умов кредитного договору, а саме п.1.5 кредит надавався шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позивальника № [NUMBER], який також був зазначений в п. 13.2 договору в реквізитах позичальника [PERSON] (а.с.7,15). Згідно з представленими позивачем розрахунком заборгованості, випискою по особовим рахункам та випискою по кредитному договору видно, що позичальник [PERSON] здійснював часткове погашення боргу по отриманому кредиту. Більш того, при цьому суд також звертає увагу на те, що підписавши кредитний договір та частково сплачуючи гроші, [PERSON] не висловлював будь-яких заперечень стосовно порушення банком умов договору щодо неотримання суми кредиту. Тобто, вказане свідчить як про отримання коштів так і про підтвердження наявності зобов'язань перед банком. Таким чином суд, приходить до висновку, що позов повністю обґрунтований, законний, тому підлягає задоволенню, оскільки в результаті порушення відповідачами зобов'язань виникла вказана заборгованість, яка підлягає стягненню з них в солідарному порядку на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесений ним і документально підтверджений судовий збір у розмірі 3 219,00 гривень (а.с.1).

Outcome: approved