Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася ФОП [PERSON] , посилаючись на те, що між нею та відповідачем 11 вересня 2017 року укладено договір, за умовами якого продавець зобов`язується надати покупцеві (відповідачу) комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а покупець зобов`язується прийняти цей комплекс згідно акту приймання-передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну). Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, що вбачається із акту приймання-передачі комплексу. Відповідач комплекс по догляду отримала, претензій щодо отриманого набору по догляду та щодо виконання продавцем своїх обов`язків за договором не мала, про що свідчить підпис останньої. За умовами договору загальна вартість комплексу по догляду складає 17 840 грн.. Відповідно до договору покупець розраховується за комплекс по догляду повністю не пізніше 11.07.2018 року, сплачуючи щомісячні обов`язкові платежі. Однак, відповідач припинила сплачувати щомісячні платежі, станом на вказану дату покупець (відповідач) за комплекс по догляду повністю не розрахувалася, чим порушила умови договору. Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача складає 7660 грн.. Позивач просить суд стягнути на її користь суму заборгованості та судові витрати. Позивач в судове засідання не прибув, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду направив клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 67-68). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, до суду подала відзив на позовну заяву (а. с. 71), в якому зазначає, що підписаний між нею та позивачем договір носить змішаний характер та по факту за цим договором позивач повинен був продати товар, що в свою чергу підпадає під норми ЦК України та надати косметичні послуги, що в свою чергу підпадає під норми Закону України «Про захист прав споживачів». Стосовно продажу косметичного товару за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно переліку № 1 (специфікація) від 11.09.2017 року нею отримано та сплачено за набор косметики грошові кошти у повному обсязі, що в свою чергу підтверджується матеріалами справи та товарними чеками за отриманий товар. Стосовно сплати за послуги по факту за цим договором відповідач є споживачем косметичних послуг та косметичних процедур наданих позивачем за договором. Послуги зазначені в акті приймання-передачі до договору нею отримано не було. Сам по собі акт приймання-передачі від 11.09.2017 року за своєю сутністю має погоджувальний характер між сторонами щодо вартості послуг, найменування товару та найменування послуг (косметичних процедур), а не вже надання цих послуг та товару, як зазначає позивач. Сам факт підписання цього акту сторонами в даному випадку не свідчить про те, що позивач виконав свої обов`язки стосовно надання косметичних послуг, а відповідач отримав ці послуги та зобов`язаний за них сплатити грошові кошти. Згідно копії сертифікату на отримання послуг від 11.09.2017 року нею лише отримано послугу стосовно комбінованої чистки обличчя, яка в свою чергу була безкоштовною. Інших косметичних послуг вона від позивача не отримала. Її дії підпадають під норми ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», в якій зазначено про заборону нечесної підприємницької практики та будь-якої діяльності (дії або бездіяльності), що вводить споживача в оману або є агресивною. У зв`язку з чим, просить суд відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні відповідач додатково пояснила, що вона з позивачем підписала договір №БК 0509 від 11.09.2017 року, перелік №1 (специфікацію) від 11.09.2017 року та Акт приймання-передачі від 11.09.2017 року, за якими придбала набір косметики за 4000 грн. і отримала перелік послуг, розрахованих в подальшому на десять сеансів. Вона була ознайомлена із загальною вартістю комплексу по догляду за договором, що склала 17840 грн., в яку входили: вартість набору косметики та вартість косметичних послуг. Через кілька днів після підписання даних документів вона пройшла в позивача один сеанс послуг, а саме: комбіновану чистку обличчя, що підтверджується сертифікатом на отримання послуг та сплатила за це позивачу 1480 грн.. Більше на отримання послуг до позивача вона не з`являлась, так як одного сеансу їй вистачило. Вона по телефону повідомила позивача, що більше на отримання послуг не з`явиться, проте цього документально підтвердити не може. В свою чергу її неодноразово викликали на сеанси до позивача щодо отримання косметичних послуг, навіть погрожували, але вона відмовилась від подальшої співпраці. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово відповідача [PERSON] , з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи із наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11 вересня 2017 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір БК 0509, відповідно до якого продавець (позивач) зобов`язується надати покупцеві (відповідачу) комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а покупець зобов`язується прийняти цей комплекс згідно акту приймання-передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну) (а. с. 31-32). Згідно копії переліку №1 (специфікація) від 11.09.2017 року (а. с. 33) та п. 5.1 Договору (а. с. 31) загальна вартість Комплексу по догляду за шкірою обличчя складає 17 840 грн.. Відповідно до копії акту приймання-передачі від 11.09.2019 року (а. с. 36) позивач передав, а відповідач отримала комплекс по догляду. За п. 2.4 даного договору зобов`язання позивача по передачі комплексу по догляду вважаються виконаними в момент його передачі в розпорядження клієнта (відповідача) згідно акту приймання - передачі та підписанні даного договору. Згідно товарних чеків № 239 від 24.10.2017 року (а. с. 40), №132 від 11.09.2017 року та № 205 від 15.10.2017 року (а. с. 40-41), довідки (а. с. 30) встановлено, що відповідачем [PERSON] сплачено вартість набору косметики та косметологічних послуг, в тому числі за отримання разової послуги з комбінованої чистки (а. с. 75) на загальну суму 5480,00 гривень. Борг [PERSON] складає 4440 гривень зі сплати вартості товару та 3220 гривень за фактично отримані послуги, що разом становить 7660 гривень. 29 січня 2018 року позивачем було направлено відповідачу претензію з вимогою погашення заборгованості за договором (а. с. 38-39). Відповідно до п. 5.3 Договору, при оплаті комплексу по догляду частинами клієнт в день підписання даного договору вносить на поточний рахунок або в касу сторони-1 (позивача) перший платіжний внесок в розмірі 3500 грн.. Пунктами 5.4-5.6 Договору передбачено, що залишок вартості комплексу по догляду в розмірі 14340 грн. клієнт (відповідач) сплачує стороні-1 (позивачу) рівними платежами у сумі 1434 грн. протягом 10 місяців не пізніше 11 числа кожного місяця. Клієнт повністю розраховується за комплекс по догляду не пізніше 18.07.2018 року. Відповідно до п. 4.2.6 вказаного договору клієнт зобов`язаний з`являтися на прийом для отримання Комплексу по догляду у визначений час. У разі, якщо клієнт не може з`явитися на прийом з отримання комплексу по догляду у визначений час, попередити про такі обставини сторону-1 (позивача) не пізніше ніж за 48 годин до визначеного часу. В іншому випадку, послуга вважається наданою. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 4 ст. 631 закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідач суду не надала доказів попередження позивача про виникнення обставин, які б перешкоджали її явці для отримання комплексу по догляду у визначений час, про що зазначила в своїх поясненнях в судовому засіданні, а тому суд дійшов висновку, що послуги комплексу по догляду надані відповідачу позивачем в повному обсязі, як це передбачено п. 4.2.6 договору БК 0509 від 11 вересня 2017 року. Разом з тим, отримавши дані послуги, відповідач в порушення п. 5.4-5.6 зазначеного договору не сплачувала позивачу щомісячні рівні платежі у сумі 1434 грн. протягом 10 місяців не пізніше 11 числа кожного місяця, так як не надала суду відповідних платіжних документів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] заборгованість по договору в сумі 7660 грн. та відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved