Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

До суду звернувся скаржник зі скаргою на дії державного виконавця, згідно якої просив визнати дії державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м.Києві при винесені постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.03.2014 року та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 22.01.2015 року неправомірними. Свої вимоги мотивував тим, що 17.09.2008 року Оболонським районним судом м.Києва було ухвалено заочне рішення у справі за позовом ЗАТ «ПроКредит Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановою ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від 18.03.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення. 25.03.2014 року державним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника [PERSON] виконавчого збору у розмірі 17405,99 грн., та постанову від 22.01.2015 року про стягнення з нього витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 116,10 грн. Зазначені постанови після повернення виконавчого документа стягувачеві були винесені в окреме провадження. Постановляючи вказані постанови державний виконавець виходив з того, що боржник був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, однак це не відповідає дійсності, оскільки в постановах вказана адреса - [ADDRESS] в той час як [PERSON] з 2005 року проживає за адресою - [ADDRESS] В судове засідання скаржник та представник ВДВС Солом'янського РУЮ у м.Києві не з'явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином, про що свідчать власноручні їх підписи в розписці на а.с. 19. У зв'язку з зазначеним суд вважає можливим розглянути скаргу у відсутності вказаних осіб на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши письмові матеріали, що стосуються скарги, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог скаржника з наступних підстав. У зв'язку із звернення судового рішення до примусового виконання постановою ВДВС Солом'янського РУЮ у м.Києві від 18.03.2014 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «ПроКредит Банк» боргу у сумі 174059,95 грн. В зазначеній постанові вказана адреса [PERSON] - [ADDRESS] та йому встановлено строк самостійного виконання рішення суду до 24.03.2014 року. Вказана постанова була направлена скаржнику до відому за адресою вказаною у постанові. Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Згідно ст. 28 зазначеного Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання. На виконання вказаних положень Закону 25.03.2014 року державним виконавцем ухвалена постанова про стягнення з [PERSON] виконавчого збору у розмірі 17405,99 грн., в якій адреса боржника також зазначена [ADDRESS] Як вбачається з копії акта державного виконавця від 08.04.2014 року доданого до письмових заперечень, державним виконавцем встановлено, що за вказаною адресою боржник не зареєстрований та не проживає більше семи років. Крім того, з довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС у м. Києві від 12.05.2014 року державний виконавець дізнався, що дійсне місце реєстрації боржника з жовтня 2005 року за адресою: [ADDRESS]. Однак, державним виконавцем [PERSON] за дійсною адресою його проживання про відкриття провадження повідомлено не було, строку для самостійного виконання рішення йому не встановлено. Як вбачається з норми ст. 28 зазначеного Закону стягнення виконавчого збору пов'язується з невиконанням відповідачем у встановлені державним виконавцем строки рішення суду самостійно. Однак при розгляді скарги судом встановлено, що державним виконавцем фактично [PERSON] строк для самостійного виконання рішення суду не встановлювався, отже дії державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві при винесені постанови від 25.03.2014 року про стягнення з боржника [PERSON] виконавчого збору у розмірі 17405,99 грн. слід визнати неправомірними. Згідно ч. ч. 1, 4, 5 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: 1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; 2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; 3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; 4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; 5) розміщення оголошення в засобах масової інформації; 6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; 7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби. Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк. Враховуючи, що відповідно до зазначеної норми стягнення витрат є безумовним, підстав для визнання дій державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві неправомірними при винесені постанови від 22.01.2015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 116,10 грн. судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial