Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Заводівська сільська рада Березівського району Одеської області звернулась до суду з заявою про визнання спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] відумерлою. Заявник мотивує заяву тим, що 25 грудня 2005 року помер [PERSON], який проживав до дня смерті за адресою: Одеська область, Березівський район, с. Заводівка вул.Т.Г.Шевченка будинок 29. Також заявник зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку № 32, масив №5, площею 2,,5693 га, кадастровий номер 5121282000:01:004:0080, яка розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, яка була виділена померлому на підставі розпорядження голови Березівської районної державної адміністрації «Про передачу у приватну власність земельних ділянок» від 09 листопада 2005 року № 676/ А-2005. Заінтересовані особи не заперечували проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованих осіб суд вважає, що відсутні підстави для визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що 25 грудня 2005 року помер [PERSON], що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Згідно довідки Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області № 367 від 22.05.2012 року він проживав за адресою: [INFO]. Відповідно до п.8 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Частиною 1 ст.1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст.278 ЦПК України , суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовились від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та передає її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Відповідно до розяснень ВССУ у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади. Суди повинні враховувати, що відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України суд лише визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування у передбачених законом випадках. Заявником суду не надано жодних доказів того, що за життя [PERSON] належало будь-яке майно. Так, [PERSON] помер 26 грудня 2005 року ( а.с.7).. Належність йому земельної ділянки №32, масив №5, площею 2,3693 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області жодним документом не підтверджується. Внесення його до списку громадян, яким надаються у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колишнього ВАТ «Жовтнівка» Заводівської сільської ради на підставі розпорядження Березівської районної державної адміністрації від 09.11.2005 року не являється доказом належності йому конкретної земельної ділянки, так як вказане рішення прийняте після смерті [PERSON] Суд вважає, що має місце спір про право на спадщину. Відповідно до ч.1,2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Outcome: dismissed