Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області із відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої залишилась неприйнятою спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землях колишнього КСП ім. 50 річчя Жовтня, село Іллічівка Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] 0128932, які вона за життя успадкувала від свого чоловіка, батька позивача [PERSON] , який помер [INFO] . Заповітом від 14.09.2010 року, посвідченим у Воєводській сільській раді, виділені з земельного паю земельні ділянки [PERSON] заповідала позивачу. Спадкоємців за законом майна померлої двоє, позивач та її рідна сестра, донька спадкодавця [PERSON] . 13.12.2011 року приватним нотаріусом Троїцького районного нотаріального округу Толченовою О.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,06 га та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 12,02 га., а право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER] № 0128932 залишилось не переоформленим, оскільки зазначений сертифікат було втрачено. На підставі викладеного, позивач позбавлена можливості здійснити своє право на спадщину у нотаріальному порядку, а тому просить суд визнати за нею право власності на зазначене вище спадкове майно. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов визнає в повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступне.\~\~\~ Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії [NUMBER] , актовий запис №5 від 24 травня 2011 року (а.с. 5). Факт родинних відносин між позивачем та її померлою матір`ю підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.03.1960 (а.с. 16). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00024400520 від 31.10.2019, позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 17). Після смерті [PERSON] залишилося нерозподіленим спадкове майно земельна частка (пай) у землях колишнього КСП ім. 50 річчя Жовтня, село Іллічівка Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] 0128932 (а.с.6). Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 28779283 від 22.11.2011, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №52031602 (а.с.7) та видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки загальною площею 12,02 га, номер в реєстрі №1700 (а.с.8) та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,06 га, номер в реєстрі №1702 (а.с.9). Позивач зазначає, що оригінал сертифікату на земельний пай було вилучено при виготовленні державного акту на земельну ділянку. В зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу сертифікату на право на земельну частку (пай) позивач не може оформити спадщину в нотаріальному порядку. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше [INFO] 2004 [INFO] . Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Згідно ст.1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід\~ прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~\~\~\~ Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, її права підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 392, 1216, 1221, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved