Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON] в якому просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку, загальною площею 66, 5 кв. м, житловою площею 32, 2 кв. м, позначеного в технічному паспорті літерою А-1, літню кухню Б, б, погріб влазний б1, сарай В, сарай Г, сарай Д, гараж Ж, сарай И, вбиральню Й, колодязь питний - № 1, який знаходиться за адресою: вул. Молодіжна, 12 в с. Лободине Гадяцького району Полтавської області, що належить [PERSON] фактично, але на який відсутні правовстановлюючі документи, визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], який помер 28.04.2010 року і складається з ? частини житлового будинку, загальною площею 66, 5 кв. м, житловою площею 32, 2 кв. м, позначеного в технічному паспорті літерою А-1, літню кухню Б, б, погреб влазний б1, сарай В, сарай Г, сарай Д, гараж Ж, сарай И, вбиральню Й, колодязь питний - № 1, який знаходиться за адресою: вул. Молодіжна, 12 в с. Лободине Гадяцького району Полтавської області, земельної ділянки загальною площею 0, 75 га, для обслуговування житлового будинку - 0, 25 га, ведення особистого підсобного господарства 0, 50 га, розташованої за адресою: с. Лободине Гадяцького району Полтавської області. Визнати за нею в цілому право власності на житловий будинок, загальною площею 66, 5 кв. м, житловою площею 32, 2 кв. м, позначеного в технічному паспорті літерою А-1, літню кухнею Б, б, погреб влазний б1, сарай В, сарай Г, сарай Д, гараж Ж, сарай И, вбиральню Й, колодязь питний - № 1, який знаходиться за адресою: вул. Молодіжна, 12 в с. Лободине Гадяцького району Полтавської області. В обґрунтування позову посилаються на те, що 28.04.2010 року помер її чоловік [PERSON] який проживав з нею за адресою вул. Молодіжна, 12, с. Лободине, Гадяцького району Полтавської області. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді ? домоволодіння по Молодіжна, 12, с. Лободине, Гадяцького району Полтавської області, яке станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору, членами якого був [PERSON] та вона. А також земельна ділянка загальною площею 0, 75 га, для обслуговування житлового будинку - 0, 25 га, ведення особистого підсобного господарства 0, 50 га. Вона звернулась до Гадяцької державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадкових прав на майно померлого, проте державний нотаріус в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів відмовила у видачі їй свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання позивач та його представник не зявились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили, надали до суду заяву в якій просили розглянути подану позовну заяву без їх участі. Також зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву, в якій зазначив, що [PERSON] сільська рада не заперечує проти позову [PERSON] та просили справу розглянути без представників сільської ради. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду лист, в якому просили цивільну справу розглядати без участі представника нотаріальної контори та зазначили, що проти позовних вимог не заперечують. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно рішення Краснознаменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 15.04.2016 року про зміну назви Краснознаменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, назву Краснознаменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області змінено на [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Згідно довідки виконкому Краснознаменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 357 від 22.03.2016 р. будинковолодіння по вул. Молодіжній, 12 в селі Лободине, Гадяцького району Полтавської області станом на 01.07.1990 року згідно погосподарської книги № 7, особовий рахунок № 569-а відносився до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 р. були голова двору [PERSON], дружина [PERSON]. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п.20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом ст. 120 ЦК УРСР 1963 р. майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір є сімейно-трудовим об'єднанням осіб, які використовували майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Члени колгоспного двору брали участь в громадському господарстві колгоспу і отримували в ньому основні доходи, а також спільно вели особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці. Таким чином, оскільки членами вищезазначеного колгоспного двору станом на 01.07.1990 р. були [PERSON] та [PERSON] суд приходить до висновку, що вказане домоволодіння належало зазначеним особам по 1/2 частині кожному. 28.04.2010 р. помер [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 29.04.2010 р. зроблено відповідний актовий запис за № 15, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 29.04.2010 р. серія І-КЕ № 161932. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серія І-УР № 679219 від 09.02.1960 р. [PERSON] та [PERSON] з 09.02.1960 року перебували у шлюбі. Відповідно до копії державного акту І-ПЛ № 005001 зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 50 на підставі рішення виконавчого комітету Краснознаменської сільської ради була передана у приватну власність [PERSON] земельна ділянка загальною площею 0, 75 га, для обслуговування житлового будинку - 0, 25 га, ведення особистого підсобного господарства 0, 50 га, що розташована на території с. Лободине Краснознаменської сільської ради. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 11.05.2016 р. № 31-1608-99.3-580/2-16 [PERSON] видавався державний акт на право приватної власності на землю, серія І-ПЛ № 005001 від 14.09.1995 року, реєстраційний номер 50, площею 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0, 50 га для ведення особистого підсобного господарства на території Краснознаменської сільської ради. Дублікат державного акта на померлого виготовити не можливо. Відповідно до п. 3.5. листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до\~статті 1225 ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. \~\~\~\~ Відповідно до ст. ст.\~125,126 ЗК України\~(в редакції чинній на час виникнення правовідносин) право\~\~власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її\~\~власником\~\~або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом [PERSON] України. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 005001 від 14.09.1995 р. належала на праві приватної власності земельна ділянка для обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства - 0, 50 га, загальною площею 0,75 га, яка розташована на території с. Лободине, Краснознаменської сільської ради. Відповідно до ч.1\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що вищевказана земельна ділянка площею 0,75 га (для обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,50 га), що розташована на території с. Лободине Краснознаменської сільської ради є спадковим майном після смерті [PERSON] який помер 28.04.2010 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно довідки виконкому Краснознаменської сільської ради № 356 від 22.03.2016 р. померлий [PERSON], станом на 28.04.2010 р.. проживав за адресою [INFO]. На день смерті [PERSON] з ним була зареєстрована [PERSON] дружина. Відповідно до листа Гадяцької державної нотаріальної контори від 01.06.2016 р. № 272 після померлого 28.04.2010 р. [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа заведена на підставі фактичного прийняття. 16.11.2010 року видавалось свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на імя [PERSON] Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя і народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив, і батьки. Відповідно до ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, оскільки [PERSON], яка являється спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка, на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] та набула права власності на 1/2 частину вищезазначеного будинковолодіння, яка належала спадкодавцю [PERSON] та вищезазначену земельну ділянку. З урахуванням зазначеного, враховуючи той факт, що позивачу [PERSON] належала ? частина домоволодіння як члену колгоспного двору, ? частина було отримано нею у спадок після смерті її чоловіка [PERSON], то суд приходить до висновку, що [PERSON] набула права власності на все домоволодіння, що розташоване за адресою вул. Молодіжна, 12, с. Лободине, Гадяцького району Полтавської області. Відповідно до технічного паспорту від 04.04.2016 р. який було виготовлено за замовленням [PERSON], домоволодіння, що розташоване за адресою вул. Молодіжна, 12, с. Лободине, Гадяцького району Полтавської області складається з житлового будинку, загальною площею 66, 5 кв. м, житловою площею 32, 2 кв. м, позначеного в технічному паспорті літерою А-1, літню кухню Б, б, погріб влазний б1, сарай В, сарай Г, сарай Д, гараж Ж, сарай И, вбиральню Й, колодязь питний - № 1. Відповідно до п. 4.15 ст.4 [PERSON] 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та набула права власності на все зазначене домоволодіння, та земельну ділянку, та з врахуванням того, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, та земельну ділянку, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved