Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача [PERSON] міської ради Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог : державний нотаріус [PERSON] державної нотаріальної контори, комунальне підприємство «[PERSON] бюро технічної інвентаризації», реєстраційна служба [PERSON] районного управління юстиції Дніпропетровської області, згідно якої просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини квартири , яка розташована в [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], посилаючись на наступне. 19.12.2014 року померла її мати [PERSON] 11.03.2004 року помер її брат [PERSON] 02.06.2005 року помер її батько [PERSON] 12.03.2001 року [PERSON]В,. [PERSON]. та [PERSON]С приватизували квартиру в [ADDRESS] по 1/3 частині кожен та отримали свідоцтво про право власності на житло видане 12.03.2001 року ВАТ ВМЗ на підставі розпорядження № 1120 від 05.03.2001 року. Після смерті її брата та батька, її мати [PERSON], отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири в [ADDRESS], видане 22.03.2006 року [PERSON] нотаріальною конторою Дніпропетровської області р. № 616. Але не зареєструвала його відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення. 26.01.2016 року вона звернулась до [PERSON] державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири в м. Верхньодніпровську по вул. Гагаріна. 26 кв. 9. Проте постановою державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори від 26.01.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв»язку з тим , що спадкоємець набувши право власності на 2/3 частини вищезазначеної квартири не зареєструвала його в установленому порядку, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи Відповідач - представник [PERSON] міської ради в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державний нотаріус [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору представник КП «[PERSON] БТІ», щодо задоволення позовних вимог покладається на думку суду та надала пояснення, аналогічні поясненням позивача та обставинам, викладеним в позовній заяві Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: представник реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції в судове засідання не з»явивсь подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 19.12.2014 року померла мати позивачки [PERSON] 11.03.2004 року помер брат позивачки [PERSON] 02.06.2005 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть. 12.03.2001 року [PERSON]В,. [PERSON]. та [PERSON]С приватизували квартиру в м. Верхньодніпровську по вул. Гагаріна. 26 кв. 9 по 1/3 частині кожен та отримали свідоцтво про право власності на житло видане 12.03.2001 року ВАТ ВМЗ на підставі розпорядження № 1120 від 05.03. 2001 року. Відповідно до закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» -Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Таким чином приватизувавши квартиру мати, батько та брат позивачки отримали право власності на дану квартиру в рівних частинах Після смерті брата та батька позивачки, мати позивачки [PERSON], отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири в [ADDRESS], видане 22.03.2006 року [PERSON] нотаріальною конторою Дніпропетровської області р. № 616, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину . Але не зареєструвала його відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обв»язків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що мати позивачки після смерті свого чоловіка та сина оформила спадкові права та отримала свідоцтво про право власності на 2/3 частини вищезазначеної квартири . Таким чином набула право власності на дану частку квартири в порядку спадкування, тобто правомірно та у відповідності до закону. Проте мати позивачки своєчасно не зареєструвала дану квартиру у встановленому законом порядку, що унеможливило позивачці оформити свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину через нотаріальну контору. Так, згідно постанови державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори від 26.01.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв»язку з з тим , що спадкоємець набувши право власності на 2/3 частини вищезазначеної квартири не зареєструвала його в установленому порядку Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України , але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та не отримання ним правовстановлюючого документу на майно, право власності на яке ним вже отримане. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Таким чином 2/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] входить до складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] на 1/3 частину цієї квартири, що належала померлій [PERSON], позивач отримала свідоцтво про право на спадщину Судом встановлено, що відповідно до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] за законом. Інших спадкоємців судом не встановлено. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем позивачем [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини квартири, яка розташована за адресою: м. Верхньодніпровськ вул. Гагаріна б. 26 [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], померлої 19.12.2014 року Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 552.00 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв»язку з недотриманням порядку оформлення права власності спадкодавцем.

Outcome: approved