Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Заявник [PERSON], заінтересована особа - Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, за якою просить суд: -встановити факт, що у пенсійному посвідченні № [NUMBER] серії ААЕ № 386520 від 21.07.2010 р. та паспорті громадянина України [PERSON] серії ВО № 966964, виданому 20.07.2002 р. Ужгородським РВ УМВС України у Закарпатській обл., вказано одну і ту ж людину - [PERSON], [INFO], уродженця \~ \~ \~ \~[INFO]; -встановити факт, що у свідоцтві про народження серії ЯГ № 820569, виданому 19.10.1951 р. та паспорті громадянина України [PERSON] серії ВО № 966964, виданому 20.07.2002 р. Ужгородським РВ УМВС України у Закарпатській обл., вказано одну і ту ж людину - [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]; -встановити факт родинних відносин, що [PERSON] є сином, а [PERSON], яка померла 07.01.1997 р., є його матірю; -встановити факт родинних відносин, що [PERSON] є сином, а [PERSON], який народився 30.07.1906 р. згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 855756, виданого 27.08.1959 р., і помер у квітні 1992 р., - його батьком. В обґрунтування заяви заявник зазначив наступне. [PERSON] (Заявник) народився 01 липня 1945 р. у селі Гайдош Ужгородського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯГ № 820569, виданим 19.10.1951 р. Заявник звернувся до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з метою подання документів, необхідних для нарахування пенсії по інвалідності та у звязку з втратою годувальника. Однак, працівником пенсійного фонду під час перевірки поданих документів було виявлено ряд помилок. Так, заявнику було відмовлено у прийняття документів через різницю у написанні його прізвища у паспорті, ідентифікаційному номері та пенсійному посвідченні, оскільки у паспорті громадянина України серії ВО № 966964, виданому 20.07.2002 р. Ужгородським РВ УМВС України у Закарпатській обл. та картці фізичної особи-платника податків про присвоєння ідентифікаційного номеру прізвище та імя заявника зазначені, як [PERSON], а у пенсійному посвідченні № [NUMBER] серії ААЕ № 386520 від 21.07.2010 р. - [PERSON]. Також наявна різниця у написанні його імені у всіх вищеперерахованих документах та у свідоцтві про народження, де прізвище записано як [PERSON], імя ж, у звязку з плутаницею через часткове вживання російської мови при документообігу у той час, вказано - Йван. Окрім того, з метою отримання пенсії по інвалідності та у звязку з втратою годувальника, окрім паспорту та пенсійного посвідчення заявника, необхідно додати й інші документи, котрі підтверджують втрату годувальника (у даному випадку - батьків), зокрема документи, які підтверджують наявність родинних звязків померлих батьків та заявника: свідоцтво про народження заявника, а також ряд інших документів, які підтверджують трудовий стаж батьків. При огляд всіх поданих вказаних документів, працівники фонду вказали, що підставою для відмови у оформленні відповідної пенсії є, окрім різниці у написанні прізвища заявника у його власних документах, також і різниця у написанні прізвища його батьків. Так, у вищевказаному Свідоцтві про народження заявника зазначені батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Разом з тим, у Свідоцтві про одруження батьків серії ЯР № 811171, виданому 10.08.1949 р., зазначено, що 12.11.1941 р. шлюб уклали [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після шлюбу - [PERSON]. Також є помітка про видачу даного свідоцтва 10 серпня 1949 р., це пояснює ту обставину, що у свідоцтві про народження заявника зазначено дівоче прізвище матері - [PERSON], оскільки заявник народився до видачі свідоцтва про шлюб. Окрім того, у свідоцтві про народження батька заявника серії ІІІ-ЯР № 855756, виданому 27.08.1959 р., зазначено такі дані - [PERSON]. У трудовій книжці від 05.01.1952 р. - [PERSON] (російською). У Свідоцтві про смерть матері серії І-ФМ № 033466 від 09.01.1997 р. (додається) зазначені дані - [PERSON]. Дата та місце народження як матері, так і батька заявника, на усіх документах збігаються, що і підтверджує належність усіх вищеперерахованих та доданих до даної заяви документів одним і тим самим особам. Всі вищезгадані документи видавалися не у час фактичного настання відповідних подій, які вони засвідчують. Адже, як видно з даних вказаних документів, шлюб між батьками заявника було укладено у воєнний час, заявник народився у післявоєнний період. Тому всі вищеперераховані документи формувалися і видавалися зі слів самих осіб, які звернулися про їх отримання. Ведення документообігу у ті часи здійснювалося як на російській, так і на українській мовах. А зазначені особи спілкувалися на угорській мові. Неточний переклад, особливості документообігу минулого періоду і зумовили помилкове написання прізвищ, імен та по-батькові вказаних осіб. Вказані розбіжності у написанні прізвищ, імен, по-батькові заявника та його батьків у вищезазначених документах перешкоджають йому в оформлені пенсії. Заявник належить до соціально незахищеного кола осіб, є інвалідом 2-ої групи з дитинства. Відновити вірні дані у написанні вказаних документів не є можливим, оскільки батьки заявника померли і пройшов тривалий час з моменту видачі усіх вищеперерахованих документів. Не зважаючи на помилки у написанні імен, прізвищ та по-батькові, хронологія видачі документів, та, як уже зазначалося вище, дати та місця народження усіх згадних осіб, які зазначені у даних документах, наявність цих документів у заявника, підтверджують факт родинних звязків усіх вказаних осіб. Встановлення фактів необхідні для можливості нарахування та отримання пенсії [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заінтересована особа Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, представник надіслав на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу без їх участі. Судове засідання у справі було призначене на 27.07.2018 року на 15 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як пять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] (Заявник) народився 01 липня 1945 р. у селі Гайдош Ужгородського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯГ № 820569, виданим 19.10.1951 р. Заявник звернувся до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з метою подання документів, необхідних для нарахування пенсії по інвалідності та у звязку з втратою годувальника. Однак, працівником пенсійного фонду під час перевірки поданих документів було виявлено ряд помилок. Так, заявнику було відмовлено у прийняття документів через різницю у написанні його прізвища у паспорті, ідентифікаційному номері та пенсійному посвідченні, оскільки у паспорті громадянина України серії ВО № 966964, виданому 20.07.2002 р. Ужгородським РВ УМВС України у Закарпатській обл. та картці фізичної особи-платника податків про присвоєння ідентифікаційного номеру прізвище та імя заявника зазначені, як [PERSON], а у пенсійному посвідченні № [NUMBER] серії ААЕ № 386520 від 21.07.2010 р. - [PERSON]. Також наявна різниця у написанні його імені у всіх вищеперерахованих документах та у свідоцтві про народження, де прізвище записано як [PERSON], імя ж, у звязку з плутаницею через часткове вживання російської мови при документообігу у той час, вказано - Йван. Окрім того, з метою отримання пенсії по інвалідності та у звязку з втратою годувальника, окрім паспорту та пенсійного посвідчення заявника, необхідно додати й інші документи, котрі підтверджують втрату годувальника (у даному випадку - батьків), зокрема документи, які підтверджують наявність родинних звязків померлих батьків та заявника: свідоцтво про народження заявника, а також ряд інших документів, які підтверджують трудовий стаж батьків. При огляд всіх поданих вказаних документів, працівники фонду вказали, що підставою для відмови у оформленні відповідної пенсії є, окрім різниці у написанні прізвища заявника у його власних документах, також і різниця у написанні прізвища його батьків. Як зазначено у п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в обєднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що не підлягає встановленню факт того, що у пенсійному посвідченні № [NUMBER] серії ААЕ № 386520 від 21.07.2010 р. та паспорті громадянина України [PERSON] серії ВО № 966964, виданому 20.07.2002 р. Ужгородським РВ УМВС України у Закарпатській обл., вказано одну і ту ж людину - [PERSON], [INFO], уродженця \~ \~ \~ \~[INFO], оскільки судами не встановлюється тотожність особи, заявник не позбавлений можливості замінити зазначене пенсійне посвідчення у якому були допущені помилки, тобто зазначене питання вирішуються органом, який видав документ, тобто Пенсійним фондом України. Що ж стосується встановлення факту про те, що у свідоцтві про народження серії ЯГ № 820569, виданому 19.10.1951 р. та паспорті громадянина України [PERSON] серії ВО № 966964, виданому 20.07.2002 р. Ужгородським РВ УМВС України у Закарпатській обл., вказано одну і ту ж людину - [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], суд також вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням вищенаведених норм законодавства та судової практики, судами не встановлюється тотожність особи, заявник не позбавлений можливості замінити паспорт, якщо вважає, що у ньому були допущені помилки, тобто зазначене питання вирішуються органом, який видав документ. Що ж стосується встановлення фактів родинних відносин суд зазначає наступне. Згідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не\~може відмовити\~в розгляді\~заяви про\~встановлення факту\~родинних відносин\~з мотивів,\~що заявник\~може вирішити\~це питання\~шляхом встановлення\~неправильності запису\~в актах\~громадянського стану. Встановлення факту не пов'язується з іншим вирішенням спору про право.\~\~ З огляду на це заявник є вільним у виборі способу та порядку захисту свого порушеного права та законного інтересу. Як вбачається із свідоцтва про народження заявника ЯГ № 820569 [PERSON], народився 01.07.1945 року від батьків: [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЯР № 855756 підтверджується, що [PERSON], народився 30.07.1906 року від батьків [PERSON] та [PERSON]. Трудовою книжкою від 05.01.1952 року підтверджується, що вона була видана на імя [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про одруження ЯР № 811171 [PERSON], [INFO], уклав 12.11.1941 року шлюб із [PERSON], [INFO], і їй після укладення шлюбу було присвоєне прізвище [PERSON]. Наданим суду свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 033466 підтверджується, що [PERSON] померла 07.01.1997 року у віці 77 років. Як стверджує позивач його батько [PERSON], [INFO], помер у квітні 1992 р. Дата та місце народження як матері, так і батька заявника, на усіх документах збігаються, що і підтверджує належність усіх вищеперерахованих та доданих до даної заяви документів одним і тим самим особам. Всі вищезгадані документи видавалися не у час фактичного настання відповідних подій, які вони засвідчують. Адже, як видно з даних вказаних документів, шлюб між батьками заявника було укладено у воєнний час, заявник народився у післявоєнний період. Тому всі вищеперераховані документи формувалися і видавалися зі слів самих осіб, які звернулися про їх отримання. Ведення документообігу у ті часи здійснювалося як на російській, так і на українській мовах. А зазначені особи спілкувалися на угорській мові. Неточний переклад, особливості документообігу минулого періоду і зумовили помилкове написання прізвищ, імен та по-батькові вказаних осіб. Вказані розбіжності у написанні прізвищ, імен, по-батькові заявника та його батьків у вищезазначених документах перешкоджають йому в оформлені пенсії. Відтак суд вбачає наявність підстав для задоволення заяви в цій частині. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial