Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 25 лютого 2006 року помер батько позивача та законний чоловік відповідачки, матері позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вул. Калинова, б. № 35. Відповідачка на даний час від прийняття своєї частки у спадщині відмовляється на користь позивача, про що вчинила відповідну заяву, однак у встановлені законом строки не посвідчила її нотаріально. Вказане позбавляє позивача можливості прийняти спадщину у нотаріальному порядку. Позивач просить суд визнати за ним право власності на дане спадкове майно. Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого іншого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно 25 лютого 2006 року помер батько позивача та законний чоловік відповідачки, матері позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД № 054855. Факт родинних відносин між позивачем та його батьком підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР № 0615306. Факт родинних відносин між відповідачкою та померлим її чоловіком підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР № 443602. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, вул. Калинова, б. № 35, який складається: А-1ж,а,а1 житловий будинок; Б сарай; ПГ погріб; В убиральня; Д гараж; Г сарай; Е сарай; Ж навіс; 1-2 огорожа. Відповідачка на даний час від прийняття своєї частки у спадщині відмовляється на користь позивача, про що вчинила відповідну заяву, однак у встановлені законом строки не посвідчила її нотаріально. Зазначене позбавляє позивача можливості оформити спадщину на спадкове майно у нотаріальному порядку. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач по справі є спадкоємцем майна померлого свого батька за законом, оскільки відповідачка, дружина померлого, відмовилася від прийняття своєї частини у спадщині на користь позивача, так як позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померлий на підставі наданих доказів є власником зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1274 ЦК України,

Outcome: approved