Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

\~До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що 05.09.2006 померла її мати [PERSON]. Згідно рішення Троїцького районного суду Луганської області від 15.10.2007 за позивачем визнано право власності на майно, яким на час смерті володіла її мати [PERSON], а саме на земельну ділянку площею 10,95 га, яка розташована на території Демино-Олександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 039728, виданий 05.03.2003 та на грошовий вклад в ощадному банку України ощадна каса № 5367/01 село Демино-Олександрівка Троїцького району Луганської області, рахунок № 2309, ощадна книжка серії С № 9336699. На підставі вищевказаного рішення суду вона переоформила право власності на земельну ділянку та отримала державний акт. В березні 2018 року вона дізналася, що її мати за життя використала своє право на частину земельної частки (паю), тільки на сільськогосподарські угіддя ріллю, а на сіножаті та пасовища не використала. Оформити зазначені сільськогосподарські угіддя в нотаріальному порядку вона не має можливості, в звязку з чим просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В судове\~ засідання позивач не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання свого представника не направили, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії І-ЕД №086026, актовий запис №21 від 11.09.2006 року (а.с. 15). Факт родинних відносин між позивачем та її померлою матірю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АВ № 421969 від 02.07.1971 (а.с. 16). Рішенням Троїцького\~районного суду\~Луганської області\~від 15\~жовтня 2007\~року за\~[PERSON]\~визнано право\~власності на\~земельну ділянку\~площею 10,95\~га,\~яка розташована\~на території\~Демино-Олександрівської\~сільської ради\~Троїцького району\~Луганської області,\~право власності\~на яку\~посвідчене державним\~актом на\~право власності\~на земельну\~ділянку серії\~ЛГ №\~039728,\~виданий 05.03.2003\~та на\~грошовий вклад\~в ощадному\~банку України\~ощадна каса\~№ 5367/01\~село Демино-Олександрівка\~Троїцького району\~Луганської області,\~рахунок №\~2309,\~ощадна книжка\~серії С\~№ 9336699(а.с. 12). На підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 15.10.2007 [PERSON] переоформила право власності на земельну ділянку та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 10,95 га, яка розташована на території Демино-Олександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с. 13-14). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0130349, [PERSON] зареєстровано власником земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» с. Демино-Олександрівка Троїцького району Луганської області площею 10,43 в умовних кадастрових га (а.с. 10-11). Позивач зазначає, що в березні\~2018\~року вона\~дізналася,\~що її\~мати за\~життя використала\~своє право\~на частину\~земельної частки\~(паю)\~тільки на\~сільськогосподарські угіддя\~ ріллю,\~а на\~сіножаті та\~пасовища не\~використала.\~Оформити зазначені\~сільськогосподарські угіддя\~ в\~нотаріальному порядку\~вона не\~має можливості(а.с. 24). Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» «Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~\~\~\~ Таким чином, в зв'язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, її права підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі\~п.1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»,\~ст.ст.1217,\~1218,\~1220,\~1223,\~1261\~ЦК України,\~ст.ст.\~78,\~81,\~131\~ЗК України,\~

Outcome: approved