Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Заявник 04.11.2014 року звернувся до суду з заявою, за участю заінтересованої особи - Володимирівської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що йому, як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» належить право на земельну частку (пай), розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0118586, у якому помилково вказано прізвище заявника «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». На підставі вищевикладеного [PERSON] просить суд: встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0118586, виданий на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 12.09.1996 року № 513/96 на імя [PERSON] належить [PERSON], [INFO] Представник заявника в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.21). Представник заінтересованої особи - Володимирівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.23). У зв'язку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0118586, виданого на підставі рішення Білгород-Дністровської райдержадміністрації від 12.09.1996 року № 513/96 [PERSON], який проживає в с.Дальничени Білгород-Дністровського району Одеської області належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Правда», розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.11). Згідно довідки, виданої Володимирівською сільською радою від 13.10.2014 року № 535 земельна ділянка, загальною площею 4,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована за адресою: масив [NUMBER] на території Володимирівської сільської ради за межами населених пунктів (а.с.12). [PERSON] у своїй заяві зазначає, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0118586, виданого на підставі рішення Білгород-Дністровської райдержадміністрації від 12.09.1996 року № 513/96 його прізвище помилково було зазначено як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». В обгрунтування своїх вимог надав до матеріалів справи копію паспорту [PERSON],[INFO],копію ІНН [PERSON],копію посвідчення тракториста-машиніста серії [NUMBER], копію трудової книжки серії [NUMBER] на імя [PERSON], копію атестату [NUMBER] [PERSON], копію свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON].(а.с.4-10). У відповідності з п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За змістом ст.57, 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються, зокрема на підставі пояснень сторін, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки у судовому засіданні факт належності [PERSON],[INFO] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0118586, виданого на підставі рішення Білгород-Дністровської райдержадміністрації від 12.09.1996 року № 513/96 не знайшов свого підтвердження та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджували б факт того, що дійсно при видачі [PERSON] вищевказаного сертифікату була допущена помилка у прізвищі особи, на імя якої він виданий, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed