Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

До суду з позовом до відповідачів звернувся [PERSON], посилаючись на те, що 23 жовтня 2015 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] викрали у нього майно, частину якого пізніше повернули, проте набрав чинності вирок Фастівського міськрайонного суду, згідно з яким останні визнані винними у злочині передбаченому ст.ст.185, 289 КК України. Цивільний позов в рамках кримінального провадження він не заявляв, в добровільному порядку завдані злочином матеріальні збитки винними не відшкодовано, а тому він вимушений був звернутися до суду до матерів зазначених осіб, оскільки винні є неповнолітніми особами з метою стягнення з них шкоди. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] -мати засудженого [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, в частині відшкодування дрелі. В решті позовних вимог просила відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання жодного разу не з»явились, належним чином були повідомлені про дати судового розгляду. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до вироку Фастівського міськрайонного суду від 25 лютого 2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнані винними за ст.ст. 185,289 КК України. Цивільний позов в рамках кримінального провадження № 12015110310001785 [PERSON] не заявляв. Згідно вироку суду, який набрав чинності, було встановлено майно, яке було викрадено [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У позивача [PERSON] та визначена його вартість. Вартість майна, яке було викрадено та не повернуто [PERSON], а це дівіді плеєр вартість -600 гривень та дрель-1500 гривень, а всього становить 2100 гривень. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії чи вчинені вони цією особою. Щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди, то суд враховує наступне. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за нявності її вини. Враховуючи викладене, суд вважає, саме відповідачі, які є матерями неповнолітніх осіб мають нести відповідальність за вину своїх дітей, яка встановлена вироком суду за завдання шкоди [PERSON] і саме відповідачі є особами, які зобов»язані відшкодувати майнову та моральну шкоду. Щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, то суд безпосередньо враховує стан здоров»я позивача, вимушені зміни у звичайному житті, психологічні та емоційні переживання позивача, які були викликані стресом після втрати майна. При цьому суд виходить із засад розумності і виваженості і вважає, що розмір моральної шкоди можливо визначити саме в сумі 500 гривень як і зазначено в позовних вимогах. Суд вважає, такий розмір відшкодування є співмірним із завданими моральними стражданнями та цілком реальним для його відшкодування винними особами в солідарному порядку. Також, стягненню з відповідачів в солідарному порядку підлягають витрати понесені позивачем на правову допомогу в сумі 500 гривень, що підтверджені документально.

Outcome: approved