Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулося Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про\~стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву № б/н від 29.12.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 04.07.2018 року має заборгованість 30006,05 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». На цих підставах просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 30006,05 грн. за кредитним договором № б/н від 29.12.2007 року та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 16.10.2018 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також розяснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або предявити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Копія ухвали судді від 16.10.2018 року з копією позовної заяви та додатками до неї були направлені на зареєстровану адресу проживання відповідача, проте вказані документи були повернуті з відміткою від 24.10.2018 року про те, що адресата не було вдома. У відповідності до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення (в даному випадку ухвали судді про відкриття провадження у справі) є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Виходячи з положень п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України, відповідач 24.10.2018 року отримала копію ухвали судді про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що 29 грудня 2007 року відповідачем було підписано заяву (далі Заява). У вказаній Заяві зазначено, що підписант ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку і просить відкрити рахунок і надати перераховані нижче послуги. Інший текст у копії Заяви розібрати неможливо із-за низької якості такої копії. При цьому, Заява, копія якої додана позивачем до позовної заяви, не містить посилань на розмір кредиту, умови користування кредитом та його погашення, порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов Договору. До позовної заяви позивачем додано копію Довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (російською мовою), в якій наявний якийсь підпис, проте без зазначення прізвища та ініціалів підписанта, що не дає змоги його ідентифікувати. Суд робить висновок, що позивачем не надано підтверджень ознайомлення саме позивача з умовами кредитування. Також, до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. При цьому, до позовної заяви не додані документи, які підтверджували, що на момент підписання Заяви 29.12.2007 року відповідач була ознайомлена саме з тими Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, витяг з яких долучено до позовної заяви. Також, суду не надано документальних підтверджень того, що Розрахунки заборгованості за договором б/н від 29.12.2007 року (далі - Розрахунки), які долучені до позовної заяви, дійсно стосуються кредиту, яким користувалась відповідач, так як в Розрахунках і Заяві немає посилань на відомості, за допомогою яких можливо ідентифікувати боржника, зокрема посилань на номер карткового рахунку боржника. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)\~показаннями свідків.\~ Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не\~бере до\~розгляду докази,\~що не\~стосуються предмета\~доказування. \~Достовірними є\~докази,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи.\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивачем до позовної заяви не додано докази, які б підтверджували, що на момент підписання Заяви між відповідачем та позивачем було узгоджено розмір кредиту, умови користування кредитом та його погашення, порядок нарахування та сплату відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов Договору. Крім того, позивач не підтвердив доказами те, що на момент підписання Заяви 29.12.2007 року відповідач була ознайомлена саме з тими Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» та саме тими Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, які долучені до позовної заяви, а також те, що Розрахунки заборгованості за договором б/н від 29.12.2007 року, які долучені до позовної заяви, дійсно стосуються кредиту, яким користувалась відповідач, так як в Розрахунках та в Заяві немає посилань на відомості, за допомогою яких можливо ідентифікувати боржника, зокрема посилань на номер карткового рахунку боржника. Необхідність доказування ознайомлення відповідача з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку підтверджується правовим висновком Верховного Суду України,зробленим у справі № 6-2320цс16 від 22.03.2017\~року, в якій було скасовано рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій у звязку з тим, що «суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту». Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed