Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Печінка П.В. звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: -трудової книжки серії [NUMBER] , розпочатої 29 серпня 1975 року службовими особами торгівельно-роздрібного об`єднання Борщівського районного виробничого об`єднання; -архівних витягів із наказів по Гусятинській районній СЕС за №№03-04/622, 03-04/623, 03-04/624, 03-04/625 від 06.09.2021 року, виданих архівним відділом №3 Чортківської районної державної адміністрації про роботу [PERSON] у період із 1987 року по 1998 роки. Посилається на те, що у 1975 році [PERSON] розпочав свою трудову діяльність обійнявши посаду робітника торгівельно-роздрібного об`єднання Борщівського районного виробничого об`єднання, у зв`язку із чим працівниками відділу кадрів вказаної організації 29.08.1975 року було розпочато ведення його трудової книжки серії [NUMBER] . При оформленні трудової книжки працівник, відповідальний за ведення трудових книжок, неналежним чином заповнив першу сторінку книжки, а саме, не вніс до неї відомостей про день та місяць народження заявника. Крім цього,\~в архівних\~довідках за\~№№03-04/622,\~03-04/624\~від 06.09.2021 року ініціали заявника «по батькові» зазначені із помилкою, а саме: « [PERSON] », « [PERSON] », через що не відповідають його паспортним даним а у довідках за №№03-04/623, 03-04/625 від 06.09.2021 року ініціали заявника зазначені у скороченому вигляді. Заявник 21 вересня 2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (в особі відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії, пред`явивши трудову книжку та ряд архівних документів, щодо підтвердження його трудового стажу та розміру заробітку із якого здійснювались страхові виплати до Пенсійного фонду України. Проте, йому було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із тим, що його трудовий стаж є меншим за необхідний для призначення пенсії. Встановити факт приналежності вказаних записів у книгах обліку розрахунків по оплаті праці у позасудовому порядку немає можливості. Встановлення вказаного факту заявнику потрібно для призначення пенсії. 17 листопада 2021 року до суду надійшло заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій представник заінтересованої особи зазначив, що заявником не доведеного, що трудова книжка та архівні витяги, факт належності яких просить встановити заявник, належить саме заявнику. Крім цього зазначив, що архівна довідка не є правовстановлюючим документом. Таким правовстановлюючим документом є трудова книжка, яка є основним документом про трудову діяльність працівника. Із заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту необхідне йому для подальшого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України для оформлення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію. Відтак, представник заінтересованої особи просить суд залишити заяву про встановлення факту без розгляду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник заявника просив заяву задовольнити з наведених у ній підстав. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №4820102622695. Про причини неявки не повідомив. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , у вказаній трудовій книжці міститься запис у графі «Дата народження» - 1958 р., при цьому не зазначено число та місяць народження [PERSON] .. Також, у трудові книжці містяться записи про трудову діяльність заявника, в тому числі і за період із 1987 року по 1998 роки. (а.с. 9,10). Також, у архівних витягах із наказів по Гусятинській районній СЕС за №№03-04/622, 03-04/623, 03-04/624, 03-04/625 від 06.09.2021 року, виданих архівним відділом №3 Чортківської районної державної адміністрації про роботу [PERSON] у період із 1987 року по 1998 роки, невірно вказані або не вказані ініціали заявника [PERSON] , а саме: «по-батькові» зазначено « [PERSON] »,\~« [PERSON] », або містяться скорочення у вигляді « [PERSON] ». (а.с.11-14). У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданим Гусятинським РВ УМВС України в Тернопільській області 10 вересня 1996 року, свідоцтві про народження серії [NUMBER] , дипломі серії [NUMBER] , прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено як « [PERSON] », а дата його народження значиться « [INFO] ». (а.с.4,5,7,8). Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належність правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. У постанові Верховного Суду від 20 серпня 2018 року зроблено висновок про те, що записи у книгах обліку трудового стажу, заробітку колгоспника, у розрахунково-платіжних відомостях нарахування заробітної плати є правовстановлюючими документами (справа № 545/1472/17). Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~256\~ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно із п.12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України за\~№ 5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» на підставі п. 6 ст.\~273\~ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 12\~серпня 1993\~року №\~637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] просить суд встановити факт належності йому вищезгаданих правовстановлюючих документів і встановлення цього факту заявнику необхідне для подальшого звернення за призначенням пенсії, адже наявні розбіжності у написанні по батькові в архівних витягах та в паспорті [PERSON] , а також у трудовій книжці не вказано число та місяць народження заявника. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючих документів знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою немає, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст.\~46\~Конституції України права заявника на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, перешкодою чому є невірне зазначення по батькові заявника у правовстановлюючих документах, а не зазначення у трудовій книжці числа та місяця народження заявника, а тому, суд вважає, що даний факт підлягає встановленню. На підставі викладеного, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 293, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved