Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого вказано, що 12 травня 2016 року помер батько позивача [PERSON]. [PERSON] доводиться законним чоловіком матері позивача [PERSON]. Батькові позивача за життя належало відповідне спадкове майно. Заповітом від 13 травня 2015 року [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також усі свої права та обовязки, після своєї смерті заповів позивачу. Про наявність зазначеного заповіту позивачу не було відомо, і про даний заповіт позивач дізнався тільки на теперішній час, коли пропустив встановлений строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Вказане позбавляє позивача можливості оформити право на спадщину у нотаріуса. Позивач просить суд визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк терміном у один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не зявився, просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, про що надав заяву. Відповідачка у судове засідання не зявилася, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, про що надала заяву. Суд, вивчивши та проаналізувавши доводи, матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається зі ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, судом було встановлено, що 12 травня 2016 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 486030. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР № 0548800. [PERSON] доводиться законним чоловіком матері позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР № 447776. Батькові позивача за життя належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,16 га на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 100489; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,68 га на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 082850 та земельна частка (пай) розміром 9,53 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шлях до комунізму» с. Розпасіївка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0099459. Заповітом від 13 травня 2015 року [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також усі свої права та обовязки, після своєї смерті заповів позивачу, [PERSON]. Проте, про наявність зазначеного заповіту позивачу не було відомо, і про даний заповіт позивач дізнався тільки на теперішній час, коли пропустив встановлений строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Вказане позбавляє позивача можливості оформити право на спадщину у нотаріуса. Мати позивача [PERSON] на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки позивач проживав окремо від спадкодавця, однак наявність зазначеного заповіту усуває матір позивача від права на спадщину, оскільки вона вважається спадкоємицею майна померлого за законом першої черги. Таким чином, вивчивши обставини справи, судом було встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлого за заповітом, у звязку з чим останній усуває від спадкування спадкоємців за законом. Суд вважає, що вказані позивачем обставини, із-за яких він пропустив встановлений термін для подання заяви про прийняття спадщини, є поважними, судом були встановлені усі суттєві обставини, за яких позивач має належні законні підстави для звернення за отриманням свідоцтва про прийняття спадщини і тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 1223, 1261, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved