Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача грошові кошті в порядку регресу у розмірі 10062,54 гривні, крім того зобов,язати відповідача сплачувати щомісячні ануїтетні платежі у розмірі та в строки передбачені Додатковою угодою № 2 від 23 березня 2009 року до Договору про надання споживчого кредиту № 11034273000 від 05 вересня 2006 року. Позовні вимоги обґрунтовано долученими до позовної справи письмовими матеріалами. Позивач і його представник у судове засідання не з'явилися до суду надано письмову заяву, про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відповідно розписки, відповідач повідомлення про розгляд справи отримав 04.03.2014 року. Клопотання про відкладення розгляду справи та письмового заперечення на час розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Треті особи про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, представник банку в судове засідання не з,явився, до суду письмової заяви про відкладення розгляду справи та письмового заперечення на час розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що 05 вересня 2006 року між АКЦІОНЕРНИМ КОМЕРЦІЙНИМ ІННОВАЦІЙНИМ БАНКОМ «УкрСИББАНК» в особі начальника відділення №90 АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК «УкрСИББАНК» м. Славутич, Київської області та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11034273000. Відповідно до укладеного кредитного договору № 11034273000 від 05.09.2006 року банк надав відповідачеві [PERSON], кредит в розмірі 24000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 121 200,00 гривень за курсом Національного банку України на день укладення цього договору на строк до 04.09.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 10% річних. 05 вересня 2006 року між [PERSON], позивачем у справі, та Банком був укладений Договір поруки №30906Р74. Відповідно до п.1.1. Договору Поруки, позивач зобов,язався перед банком відповідати за виконання відповідачем усіх його зобов,язань перед банком в повному обсязі, що виникли за Договором про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.2.1. Додаткової угоди № 2 від 23 березня 2009 року до договору про надання споживчого кредиту № 11034273000 від 05 вересня 2006 року передбачено, що відповідач зобов,язаний сплатити Банку ануїтетний платіж щомісячно, розмір якого складає 284,41 доларів США, але всупереч умовам Договору про надання споживчого кредиту, відповідач не виконує свої зобов,язання. Дослідивши письмові матеріали справи суд прийшов до висновку, про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. Відповідно до п.1.3 Договору поруки ПОРУЧИТЕЛЬ відповідає перед КРЕДИТОРОМ у тому ж обсязі, що і ПОЗИЧАЛЬНИК, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в вищеназваному Кредитному договорі. Згідно до п.1.4. та п.1.5. Договору поруки передбачено, що відповідальність ПОРУЧИТЕЛЯ і ПОЗИЧАЛЬНИКА є солідарною. Причини невиконання ПОЗИЧАЛЬНИКОМ своїх зобов,язань по Кредитному договору ніяким чином не можуть впливати на виконання ПОРУЧИТЕЛЕМ зобов,язань по даному договору. У відповідності до п.2.2. Договору поруки встановлено, що у випадку не виконання відповідачем своїх зобов,язань по Кредитному договору, банк має право пред,явити свої вимоги безпосередньо до ПОРУЧИТЕЛЯ, які є обов,язковими до виконання на другий день з моменту невиконання своїх зобов,язань відповідачем по кредитному договору. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи позивач у відповідності до п.2.3. Договору поруки сплатив на користь банку суму у розмірі 10062,54 гривні, що підтверджується копіями квитанцій, які долучені до матеріалів справи (квитанція №18 від 24 липня 2013 року сума - 343,05 гривень; квитанція № 16 від 24 липня 2013 року сума - 7321,59 гривень; квитанція № 22 від 25 листопада 2013 року сума - 799,30 гривень; квитанція № 30 від 23 грудня 2013 року сума - 799,30 гривень; квитанція № 57 від 20 січня 2013 року сума - 799,30 гривень). Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов,язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.544 ЦК України передбачено, що боржник, який виконав солідарний обов,язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов,язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці. За таких обставин відповідач повинен відшкодувати позивачу грошові кошті у розмірі 10 062,54 гривні. В той же час вимоги позивача зобов,язати [PERSON] сплачувати щомісячні ануїтетні платежі у розмірі та в строки передбачені Додатковою угодою № 2 від 23 березня 2009 року до Договору про надання споживчого кредиту № 11034273000 від 05 вересня 2006 року тобто на майбутній період, задоволенню не підлягають, оскільки питання сплати щомісячних платежів у розмірі та строки передбачені вищезазначеними Договорами належить до волевиявлення відповідача, правомірність дій якого може бути встановлена судом лише щодо вчинених дій, а не дій, які не відбулися. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов,язання, то у разі неналежного виконання позичальником до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов,язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов,язання у повному обсязі або у зв,язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. За таких обставин суд прийшов до висновку, що вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до частини 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial