Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем 26.07.2007 року було укладено кредитний договір № 335/ФК-07, за яким ТОВ «Український промисловий банк» надав відповідачу кредит у сумі 45680,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк з 26.07.2007 року до 25.07.2014 року. Всупереч умовам кредитного договору відповідач\~ належним чином свого зобовязання не виконав. Відповідно до договору про передачу активів та кредитних зобовязань позивач набув право вимоги по кредитному договору № 335/ФК-07 від 26.07.2007 року. Позивач вказує, що відповідач, станом на 08.02.2016 року, повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитом у сумі 50062,61 грн., яка складається: 18803,07 грн. тіло кредиту; 14196,11 грн. відсотки за користування кредитом, 16133,88 грн. пеня, 564,09 грн. сума за ставкою 3 % від простроченого тілу кредиту, 365,46 грн. - сума за ставкою 3 % від прострочених відсотків по кредиту. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судом було встановлено, що між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем 26.07.2007 року було укладено кредитний договір № 335/ФК-07, за яким ТОВ «Український промисловий банк» надав відповідачу кредит у сумі 45680,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк з 26.07.2007 року до 25.07.2014 року. Всупереч умовам кредитного договору відповідач\~ належним чином свого зобовязання не виконав, в звязку з чим, станом на 08.02.2016 року, повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитом у сумі 50062,61 грн., яка складається: 18803,07 грн. тіло кредиту; 14196,11 грн. відсотки за користування кредитом, 16133,88 грн. пеня, 564,09 грн. сума за ставкою 3 % від простроченого тілу кредиту, 365,46 грн. - сума за ставкою 3 % від прострочених відсотків по кредиту (а.с.8-14, 15-17, 21-22). Отже, аналізуючи вищевикладене, судом було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, в яких відповідач порушив умови кредитного договору, а саме строки повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого створилася заборгованість, яка до цього часу не погашена та яка підлягає стягненню з останнього. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судового збору, сплаченого ПАТ «Дельта Банк» при подачі позовної заяви до суду в сумі 1378,00 грн. знайшли своє підтвердження (а.с.2), тому суд вважає можливим задовольнити в цій частині позовні вимоги. Суд задовольняє вимоги ПАТ «Дельта Банк» щодо стягнення з відповідача витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 525, 526, 611, 629, ст. 1054 ЦК України,

Outcome: approved