Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: територіальна громада в особі Вельбівської сільської ради, Гадяцька державна нотаріальна контора про встановлення факту належності заповіту, визнання права власності на частину земельної ділянки та визнання права на частину земельної частки (паю) у порядку спадкування за заповітом. У позовній заяві позивач вказує, що [INFO] померла [PERSON] . Станом на день її смерті разом з нею за адресою: [ADDRESS] , проживали [PERSON] та [PERSON] . Інших зареєстрованих станом на 05.08.1998 не значилось. Окрім того, згідно свідоцтва про одруження, [PERSON] з 10.04.1965 був чоловіком померлої. Спадкова справа після померлої [PERSON] не відкривалась. За життя [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) на площу 2,78 га в умовних кадастрових одиницях, розташовану на території Вельбівської сільської ради. Спадкоємцями померлої [PERSON] є її чоловік [PERSON] та її син [PERSON] , оскільки останні станом на день смерті спадкодавця проживали з нею, вступивши в управління та володіння її майном, а отже, кожен із них отримав право на 1/2 частину вищезазначеної земельної частки (паю). [PERSON] вич здійснив заповітне розпорядження, відповідно якого все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів позивачу. [INFO] помер [PERSON] . Станом па день його смерті разом з ним за адресою: [ADDRESS] проживав [PERSON] . Інших зареєстрованих станом на 07.01.2011 не значилось. За життя [PERSON] отримав взамін сертифіката державний акт на право приватної власності на землю площею 3,110 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вельбівської сільської ради. Окрім того, [PERSON] після смерті дружини [PERSON] отримав у спадщину право на 1/2 частину земельної частки (паю) площею 2,78 га в умовних кадастрових одиницях на території Вельбівської сільської ради, що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Вказане право він оформити не встиг. Для прийняття спадщини за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] нею подано до Гадяцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 09 березня 2011 року заведено спадкову справу № 130/2011. Як повідомили їй в Гадяцькій державній нотаріальній конторі, окрім неї, із заявами про прийняття спадщини також звернулись діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] . При цьому, остання станом на час смерті спадкодавця досягла пенсійного віку. Крім того, станом на час смерті спадкодавця разом з ним проживав його син [PERSON] , який з 27.08.1982 має інвалідність 1-ї групи. Тому діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] мають право на обов`язкову частку у спадщині. Позивач фактично спадкує за заповітом право власності на 2/3 частини земельної ділянки, належної [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акта ( [PERSON] та [PERSON] переходить право власності на 1/6 частину земельної ділянки кожному в якості обов`язкової частки), а також право на 1/3 частину земельної частки (паю), право на 1/2 частину якої [PERSON] успадкував після дружини [PERSON] , але не оформив спадкових прав (право на іншу 1/6 частину земельної частки (паю) з вказаної 1/2 частини успадкували [PERSON] та [PERSON] , тобто право на 1/12 частину кожен). Після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини вона звернулась до Гадяцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на право власності на частину земельної ділянки площею 3,110 га, розташованої на території Вельбівської сільської ради, що належала [PERSON] та на частину земельної частки (паю), яке [PERSON] успадкував від померлої дружини [PERSON] , проте не оформив своїх спадкових прав. Відразу після смерті [PERSON] його дочка [PERSON] забрала майже всі документи, зокрема, і правовстановлюючі, про що нею усно повідомлено Гадяцьку державну нотаріальну контору. Нотаріусом направлено лист на адресу [PERSON] з проханням подати до 01 березня 2019 року до нотаріальної контори правовстановлюючі документи для можливості подальшого оформлення спадщини, проте зазначених документів так і не було надано. Також вона неодноразово зверталась до вказаних осіб щодо надання ними документів, проте їй було відмовлено з посиланням на те, що вони не визнають її як спадкоємця за заповітом. При цьому, кожного разу надавали різні відомості щодо наявності у них будь-яких документів для оформлення спадщини. У зв`язку з цим їй достовірно невідомо, чи [PERSON] або [PERSON] взагалі мають вищезгадані правоустановчі документи. 27 березня 2019 року державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори, яка виконує обов`язки нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори, позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезгадане спадкове майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а також наявності розбіжності в імені спадкоємця, зазначеного в заповіті (« [PERSON] ») та іменем, зазначеному в її паспорті « [PERSON] ». Посилаючись на вищевикладене, позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності заповіту, визнання права власності на частину земельної ділянки та визнання права на частину земельної частки (паю) у порядку спадкування за заповітом. Відповідно до актового запису про смерть № 14 від 19 квітня 2019 року, відповідач [PERSON] померла [INFO] . З цих підстав, ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року, відповідача [PERSON] замінено на її правонаступника [PERSON] , жителя с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи Вельбівської сільської ради направив заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Суд, дослідивши докази, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту належності заповіту, визнання права власності на частину земельної ділянки та визнання права на частину земельної частки (паю) у порядку спадкування за заповітом підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 10.04.1965, про що свідчить копія свідоцтва про одруження. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 12.10.2018 № 1351, померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , [PERSON] . Інших зареєстрованих осіб станом на 05.08.1998 не значилось. Зі змісту довідки Відділу у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 06.12.2018 № 1136/0/193-18 вбачається, що [PERSON] дійсно отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0089608 на площу 2,78 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 533 від 25.11.1996 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім. Мічуріна Гадяцького району Полтавської області 27.12.1996 за № 128. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва взамін сертифіката на ім`я [PERSON] не реєструвався та не видавався, земельна ділянка у натурі (на місцевості) не виділялась. Згідно Витягів зі Спадкового реєстру від 02.04.2019, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась, заповіти від її імені не посвідчувались. Як свідчить Державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 № 663496, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,110 га, розташовану на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно вимог ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Пунктом 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР було визначено, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). За життя, а саме 11 листопада 2010 року, [PERSON] зробив заповітне розпорядження, а саме все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт посвідчено секретарем Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі за № 122. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вельбівською сільською радою Гадяцького районного суду Полтавської області, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 12.10.2018 № 1352, померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] . Інших зареєстрованих осіб станом на 07.01.2011 не значилось. Згідно рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 09.06.2011, яке набрало законної сили 21.06.2011, [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. На підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 вересня 2011 року, яке набрало законної сили 04.10.2011, [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном над недієздатним [PERSON] , [INFO] . Зі змісту довідки Відділу у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 06.12.2018 № 1135/0/193-18 вбачається, що [PERSON] взамін сертифікату дійсно отримав державний акт на право приватної власності на землю на території Вельбівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: серії Р3 № 663496, який видавався на підставі розпорядження голови Гадяцької РДА № 794 від 17.10.2002 та зареєстрований 24.10.2002 за № 338. Площа земельної ділянки становить 3,110 га. Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру від 04.05.2018, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] відкрита 09.03.2011 Гадяцькою державною нотаріальною конторою. У матеріалах спадкової справи № 130/2011 на майно померлого [INFO] [PERSON] , копію якої надано суду на підставі ухвали від 17.01.2020, наявні заява [PERSON] про прийняття спадщини, а також заяви [PERSON] , [PERSON] про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] , в яких ними зазначено, що окрім них спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] . Згідно записів актів про народження № 6, батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , був [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори, виконуючого обов`язки нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори від 27.03.2019 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та встановлена розбіжність в імені спадкоємця за заповітом. Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 23.01.2019, українські особові імена [PERSON] (паспорт, картка платника податків записи [PERSON] ) та [PERSON] ( заповіт , свідоцтво про укладення шлюбу записи [PERSON] ) попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок змішування та фіксації в офіційних документах варіантів особового імені [PERSON] і зумовлені поліваріативністю документальних особових жіночих імен спільного етимологічного походження. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що померлий [PERSON] за життя висловлював своє бажання заповісти все його майно [PERSON] , а свідок [PERSON] взагалі був присутнім при складенні заповіту та його підписанні померлим. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має право прийняти спадщину. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] .

Outcome: approved