Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся позивач [PERSON] у якій просить змінити розмір вже призначених аліментів стягнутих з нього на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх його видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що 17 липня 2012 року Відділом державної реєстрації, актів цивільного стану Міловського районного управління юстиції у Луганській області між ним та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 10, який за рішенням Міловського районного суду Луганської області від 05 листопада 2014 року було розірвано. Дочка, яка народилася від шлюбу - [PERSON] , [INFO] , за рішенням суду залишилася проживати відповідачем [PERSON] .. З часом відносини з відповідачем були відновлені та з травня 2015 року по лютий 2020 року ми відповідачем [PERSON] знову проживали разом. [INFO] без реєстрації шлюбу в нас народився син - [PERSON] . Протягом останнього часу ми із [PERSON] не проживаємо разом, а дочка та син проживають звідповідачем . Відповідно до рішення Міловського районного суду від 19 листопада 2014 року з нього на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] стягуються аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходів) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 07 листопада 2014 року. Крім того відповідно до рішення Міловського районного суду від 03 червня 2020 року з нього на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] стягуються аліменти, у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду 29 квітня 2020 року і до повноліття сина, тобто до [INFO] включно. Відповідно до рішень Міловського районного суду він змушений виплачувати аліменти на обох своїх дітей по ј частки заробітку (доходу), а саме ј частки заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON] та ј частки заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] , що в сукупності фактично становить Ѕ всіх заробітків (доходів) позивача. Дана обставина негативно впливає на його фінансове становище та суперечить вимогам чинного законодавства України, зокрема вимогам ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, яка наголошує, що при стягненні аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явились. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного. Як слід з копії паспорту громадянина України позивач [PERSON] є громадянином України. (а.с. 6) З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 19.08.2020 року Виконавчим комітетом Великоцької сільської ради Міловського району Луганської області слід, що сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8) З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23.10.2015 року Виконавчим комітетом Великоцької сільської ради Міловського району Луганської області слід, що сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 9) Відповідно до рішення Міловського районного суду Луганської області від 19.11.2014 року з позивача [PERSON] на користь відповідача визнано стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] стягуються аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходів) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. (а.с. 10) Крім того рішенням Міловського районного суду Луганської області від 03.06.2020 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] визнано стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 11-12) Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Враховуючи доводи позивача про те, що з нього стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей щомісячно у розмірі по 1/4 частини на кожну дитину з усіх доходів позивача, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на дитину щомісячно, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з які у сумі становлять 1/2 частини до 1/3 на утримання двох неповнолітніх дітей, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи те, що позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved