overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO], у розмірі по 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем перебувала у шлюбі протягом 2006-2017 років, від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO], відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає, позивач виховує дітей самостійно, всі витрати несе особисто, тому просить задовольнити її позовні вимоги й стягувати аліменти на утримання дітей. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у розмірі 1600 гривень, тобто по 800 гривень на кожну дитину. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у розмірі 1600 гривень щомісячно. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в сумі 800 гривень на кожну дитину. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, а також те, що відповідач є працездатним, зобовязаний утримувати дітей на рівні, достатньому для їх соціального розвитку, обовязок утримувати дітей мають нести як батько, так і мати, враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 гривень щомісяця. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем було укладено шлюб 24.11.2012, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідач працює, допомоги в добровільному порядку не надає на утримання дочки, тому просить задовольнити її позовні вимоги. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, а також те, що відповідач є працездатним, зобовязаний утримувати дитину на рівні, достатньому для її соціального розвитку, обовязок утримувати дитину мають нести як батько, так і мати, враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 гривень щомісяця. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідач працює, допомоги в добровільному порядку не надає на утримання сина, тому просить задовольнити її позовні вимоги. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, а також те, що відповідач є працездатним, зобовязаний утримувати дитину на рівні, достатньому для її соціального розвитку, обовязок утримувати дитину мають нести як батько, так і мати, враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини доходів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, який визначений законодавством на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідач надає нерегулярно допомогу на утримання сина, є інвалідом 3 групи, сплачує аліменти на дитину від іншого шлюбу, має додатково тимчасові заробітки, має змогу сплачувати аліменти на дитину, тому просить задовольнити її позовні вимоги й стягувати аліменти у частці від доходу. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, а також те, що відповідач є працездатним, зобовязаний утримувати дитину на рівні, достатньому для її соціального розвитку, обовязок утримувати дитину мають нести як батько, так і мати, враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмір 1/5 частки від заробітку. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбу, який на даний час розірвано. Від спільного проживання у сторін народилося четверо дітей. Один син повнолітнім, а троє малолітніх дітей проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Хоч позивач й проживає з відповідачем у одному будинку, проте останній не займається вихованням дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Наразі з відповідача у примусовому порядку стягуються аліменти на утримання двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вивчивши зібрані в справі докази в їх сукупності, розглянувши заяви сторін, приймає визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження представленими суду доказами, тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати у розмірі 551 гривня 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

До суду звернулася позивач з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] отримав лист про відкриття виконавчого провадження Вільнянським ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 20.07.2017 на підставі виконавчого напису №3422 виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] від 12.05.2017. Вважає виконавчий напис вчиненим з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у звязку з чим просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила позов задовольнити з підстав визначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з посиланням на те, що виконавчий напис вчинено в порядку визначеному законом. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи вважає заяву такою, що підлягає задоволенню на підставі наступного: Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 12.05.2017 вчинено виконавчий напис за №3422. За визначенням ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як вбачається з матеріалів вчинення нотаріальної дії вчинення виконавчого напису, з дня виникнення права вимоги, тобто моменту коли особа дізналась про порушене право, минуло більше трьох років, оскільки останній платіж за кредитними зобовязаннями був здійснений 04.10.2013. На підставі визначеного суд приходить до висновку про спірність заборгованості та недотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису умов визначених ст. 88 Закону України «Про нотаріат», у звязку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

До суду звернулася позивач з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що 08.01.2016 року померла [PERSON] на випадок своєї смерті остання залишила заповіт, яким своє майно заповіла [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться за адресою вул. Молодіжна, 38 в с. Свічківка Драбівського району Черкаської області. Позивач прийняла спадщину, проте отримати свідоцтво на житловий будинок не змогла через відсутність правовстановлюючих документів на нього. \~ \~ \~ \~Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з?явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] вбачається, що вона померла 08.01.2016 року. Остання 01.08.2013 року залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON], що підтверджується його копією. За життя [PERSON] проживала одна [INFO] та була головою даного домоволодіння, їй належала земельна ділянка під даним домоволодінням, що підтверджується довідками виконкому Свічківської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 14.02.2018 №№ 64, 67, 68. Надані позивачем витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі та свідоцтво про право на спадщину за заповітом підвереджують той факт, то позивач вчасно звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини та оформила частину спадщини. Згідно копії технічного паспорту даних про самочинне будівництво він не містить. Відсутність правовстановлюючих документів на будинок стало підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину. Вирішити питання оформлення спадщини в позасудовому порядку неможливо. Відповідно до ст.ст. 321, 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

До суду звернулася позивач з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що 02.07.2001 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться в смт Драбів по вул. Романюка, 3а, Драбівського району Черкаської області. Позивач прийняла спадщину, проте отримати свідоцтво на житловий будинок не змогла через відсутність правовстановлюючих документів на нього. \~ \~ \~ \~Представник позивач в судове засідання не з?явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер 02.07.2001 року. Позивач, як дружина померлого, прийняла спадщину та оформила частину майна, а саме отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала [PERSON] Проте, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок через відсутність правовстановлюючих документів. Відповідач визнав позов, в тому числі і факт належності [PERSON] будинку, який знаходиться в смт Драбів по вул. Романюка, 3а, Драбівського району Черкаської області. В користуванні [PERSON] знаходилась земельна ділянка для обслуговування жилого будинку по вказаній адресі, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області від 05.12.2018 № 4422. Технічний паспорт на будинок даних про самочинне будівництво не містить. Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

До суду звернулася позивач з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок по [ADDRESS] . Вона прийняла спадщину шляхом подання заяви до нотаріуса, але нотаріус відмовив позивачу в оформленні прав на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього, вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З витребуваної судом інформації з Драбівської державної нотаріальної контори вбачається, що позивач по справі вчасно прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. Крім того, [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] , інших заяв про прийняття спадщини чи відмову від спадщини в нотаріальній конторі не зареєстровано. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва про смерть померла [INFO] . Як вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Золотоношківської сільської ради № 02-42/120 від 20.05.2019 року [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягами із по господарських книг за 1971-2020 роки. Відповідач визнав позовну заяву, в тому числі і факт належності [PERSON] спірного будинку. Технічний паспорт на будинок даних про самочинне будівництво не містить. Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим.

Outcome: approved