Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~ Кіровоградській області \~про визнання \~договору оренди\~поновленим,\~додаткової угоди\~в редакції, яка зазначена у позові, укладеною. У позові вказано, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11- 1566/14-14-СГ від 14 жовтня 2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 3523884600:02:000:9016) та передано вказану ділянку у користування на умовах оренди громадянину [PERSON] . Договір оренди земельної ділянки (право оренди) зареєстровано 27.11.2014 року за рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 17604698 від 01.12.2014 року. Після державної реєстрації договору 01.12.2014 року сторонами підписано відповідний акт «Про передачу та прийом земельної ділянки, яка передається в оренду». За умовами договору - строк його дії складає п`ять років з моменту набрання ним чинності, тобто з 27.11.2014 по 27.11.2019 рік з правом його поновлення на новий строк. Вирішивши продовжити дію договору, позивачем (орендарем за договором) 24.10.2019 року надіслано до орендодавця відповідний лист-повідомлення про бажання продовжити дію договору на той самий строк та на тих самих умовах. До листа-повідомлення була додана додаткова угода до договору та агрохімічний паспорт земельної ділянки. Після закінчення строку дії договору позивач продовжує використовувати земельну ділянку за призначенням, сплачує відповідну орендну плату. У зв`язку із тим, що орендодавець (відповідач) не надіслав заперечення в поновленні договору, договір вважається поновленим на той самий строк та на тих самих умовах. У зв`язку із поновленням договору за принципом мовчазної згоди, позивачем 02.01.2020 року підписано додаткову угоду та надіслано її для підписання відповідачу. Проте відповідач зволікає у підписанні додаткової угоди, чим порушує права позивача. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: визнати поновленим договір оренди землі від 15 жовтня 2014 року, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та [PERSON] , дата державної реєстрації 27.11.2014 року за № 17604698, на той самий строк і на тих самих умовах; визнати укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та [PERSON] додаткову угоду до договору оренди землі від 15 жовтня 2014 року, площею 25,3791 га (кадастровий номер № 3523884600:02:000:9016), дата державної реєстрації 27.11.2014 року за № 17604698, текст якої зазначений у прохальній частині позовної заяви. Представник позивача адвокат Назаренко Ю.В. у судовому засіданні підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. При цьому, представник позивача просив суд врахувати при ухваленні рішення всі положення ст.33 Закону України «Про оренду землі», оскільки його довіритель дотримався процедури, яка визначена вказаним Законом. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, при цьому направив до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що 15 жовтня 2014 р. між [PERSON] та Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградської області строком на 5 років укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 25,3791 га ріллі (кадастровий номер № 3523884600:02:000:9016) на території Мар`ївської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, державна реєстрація якого відбулася 27.11.2014 року за №7885578 на підставі рішення про державну реєстрацію від 01.12.2014 р. за № 17604698 (а.с.8-10, 13,14). Відповідно до п.8 вказаного договору оренди передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Позивач з метою скористатися своїм переважним правом щодо поновлення договору оренди на новий строк 24 жовтня 2019 року подав до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, який є правонаступником ГУ Держземагенства у Кіровоградській області у спірних правовідносинах, лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, до якого долучено проект додаткової угоди, в якій відповідачу запропоновано продовжити дію вказаного договору оренди землі від 15.10.2014 року на той же строк і на тих самих умовах, що зазначено у договорі. Зазначений лист-повідомлення з проектом додаткової угоди було отримано відповідачем 29.10.2019 року (а.с.15, 16, 19, 20). Разом з тим, 06.12.2019 року ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області на адресу позивача було направлено лист-повідомлення, яким останній повідомив [PERSON] про своє бажання припинити дію договору оренди земельної ділянки від 15.10.2014 року, кадастровий номер № 3523884600:02:000:9016, площею 25,3791 га, і категорично заперечив у поновленні вказаного договору на новий строк, тобто не здійснив будь-яких пропозицій внесення змін до істотних умов договору і відповідно поновлення договору оренди на новий строк. (а.с.35). Зазначений лист-повідомлення відповідача було отримано позивачем 30.12.2019 року (а.с.37, 87). Згідно із частиною першою\~статті 626\~ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Відповідно до вимог частини другої\~статті 792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються\~статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі. Частинами першою-п`ятою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У частині першій\~статті 777 ЦК України\~законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Права наймача, що встановлені\~статтею 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами. Разом з тим, відповідно до частини шостої\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Як встановлено вище, листом-повідомленням від 06.12.2019 року, тобто протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, відповідач повідомив позивача про те, що категорично не бажає продовжувати строк дії договору оренди землі від 15.10.2014 року. Таким чином, подальше направлення [PERSON] пропозиції про продовження відносин оренди, так само, як і продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку оренди, при наявності вираженого однозначного волевиявлення орендодавця про відмову від продовження строку оренди, не може виступати підставою для поновлення орендних відносин між сторонами. Позивач як орендар за договором оренди земельної ділянки не мав підстав для очікування, що договір оренди землі безумовно буде пролонгований на тих самих умовах у випадку належного виконання лише ним своїх обов`язків за договором, адже пролонгація договору оренди можлива лише за мовчазної згоди власника землі (орендодавця), а при висловленні орендодавцем заперечень щодо пролонгації договору оренди землі такий договір не може вважатись поновленим. З урахуванням того, що відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання\~згаданого вище договору оренди\~землі від 15.10.2014 року поновленим, то відповідно не підлягає задоволенню і позовна вимога про визнання\~додаткової угоди\~укладеною, яка є похідною від вимоги про визнання\~договору оренди\~землі поновленим та не потребує додаткового правового обґрунтування. Аналогічні висновки щодо застосування вищевказаних норм права викладено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, у постановах Верховного суду від 19 вересня 2018 року (справа №683/3656/16-ц), від 20 вересня 2018 року (справа №384/648/17-ц), які згідно з частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України\~підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права. Що стосується поданої представником позивача в порядку ст.264 ч.3 ЦПК України заяви про визнання недійсним правочинів (а.с.51-53), то необхідно врахувати наступне. Відповідно до\~ст.264\~ч.3\~ЦПК України\~ухвалюючи рішення\~у справі,\~суд,\~за заявою\~позивача,\~поданою до\~закінчення підготовчого\~провадження,\~може визнати\~недійсним повністю\~чи у\~певній частині\~пов`язаний із\~предметом спору\~правочин,\~який суперечить\~закону,\~якщо позивач\~доведе,\~що він\~не міг\~включити відповідну\~вимогу до\~позовної заяви\~із не\~залежних від\~нього причин. Оскільки судом не встановлено об`єктивних причин, які б свідчили про те, що позивач не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із не залежних від нього причин, то відповідно суд не вбачає за можливе давати оцінку законності рішень відповідача, про які зазначає представник позивача у своїй заяві від 25.02.2020 року. Враховуючи, що суд повністю відмовляє у задоволенні позову, то відповідно до положення ст.141 ч.1 ЦПК України судовий збір у розмірі 1681, 60 грн. покладається на позивача, який сплатив його при подачі позовної заяви.

Outcome: dismissed