Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області 11.08.2020 року звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою судді від 14 серпня 2020 року позовна заява була залишена без руху. На виконання ухвали судді від 14 серпня 2020 року позивачем було подано позовну заяву, оформлену з дотриманням вимог ст.175 ЦПК України, в якій позивач зазначила, що вони з відповідачем перебували в шлюбі та мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між сторонами не склалося, а тому шлюб між ними було розірвано. Дочки сторін проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Знаючи, що доньки потребують постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Жодної фінансової допомоги на утримання доньок не надає, а тому позивач вимушена звернутися з позовом до суду. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно на кожну дитину. Ухвалою судді від 25 вересня 2020 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи був призначений на 17 листопада 2020 року без виклику сторін. Копії ухвали судді про відкриття провадження у справі, а також позовної заяви з додатками 29 вересня 2020 року були направлені за зареєстрованою адресою проживання відповідача. Проте, вказані документи були повернуті на адресу суду з відміткою поштового оператора «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». У зв`язку з чим, судом повторно 12 жовтня 2020 року за зареєстрованою адресою проживання відповідача були направлені копії ухвали судді про відкриття провадження у справі, а також позовної заяви з додатками. Вказані документи також повернулись на адресу суду з відміткою поштового оператора «адресат відсутній за вказаною адресою». Відмітка зроблена 21 жовтня 2020 року. У відповідності до вимог п.4 ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідач вважається таким, який 21.10.2020 року належним чином отримав повідомлення суду про дату судового розгляду та копію ухвали судді про відкриття провадження у справі. 16.11.2020 року, тобто за день до дати розгляду справи, до канцелярії суду був поданий відзив відповідача [PERSON] . Так як відзив подано відповідачем за межами строків, визначених законом для подання відзиву у справах, які розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження, і відповідач не ставив питання про поновлення пропущеного процесуального строку, суд не враховує відзив відповідача при ухваленні рішення. Суд, дослідивши позовну заяву та докази, надані позивачем, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 жовтня 2007 року Городницькою сільською радою Уманського району Черкаської області, актовий запис № 3. Батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Вказана копія свідоцтва про народження засвідчена на відповідність оригіналу позивачем. [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 647. Батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Вказана копія свідоцтва про народження засвідчена на відповідність оригіналу позивачем. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.11.2019 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17 вересня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 468. Копія вказаного рішення суду, яка додана до позовної заяви, засвідчена на відповідність оригіналу позивачем. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . Вона має на своєму утриманні дві доньки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і веде догляд за доньками. Зазначене підтверджується довідкою №11 від 07.08.2020 року, виданою за підписом голови квартального комітету №6 [PERSON] . Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, згідно з ст. 182 СК України, враховує що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно частини 1 статті 184 ЦПК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає, що є всі підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їхніх спільних дітей, так як обов`язок батьків утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття закріплений законодавчо. Відповідач не надав суду доказів того, що він не має змоги сплачувати аліменти на утримання своїх дітей. При цьому, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує, що відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У позовній заяві позивач взагалі не обґрунтувала з посиланням на докази, чому вона просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі саме в розмірі 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, а також, яка сума є достатньою для забезпечення нормальних умов проживання та розвитку дітей сторін. Суд вважає, що розмір аліментів має бути співставним із встановленим розміром прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також враховує те, що обов`язок утримувати своїх дітей законодавчо покладено на обох батьків, в тому числі і позивача. На час ухвалення рішення розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 2318 гривень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково в частині розміру аліментів, а саме в сумі 1500 гривень щомісяця на кожну дитину, враховуючи те, що вказана сума максимально наближена до мінімального гарантованого та рекомендованого розміру аліментів на дитину, і відповідач не надав суду у строки, визначені законом, доказів того, що він не має змоги сплачувати аліменти в такому розмірі. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, тому судовий збір у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial