Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області, як орган опіки та піклування на території Запорізького району, звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, передачу дитини під опіки держави та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON]. В обґрунтування позову зазначає, що згідно свідоцтва про народження малолітнього [PERSON], [INFO], його матірю є [PERSON]. Державна реєстрація народження [PERSON] проводилась згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 14.12.2015 р. від інспектора Запорізького ВП до Служби у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації надійшло повідомлення про те, що малолітній [PERSON] був доставлений до Запорізької обласної дитячої лікарні 13.12.2015 р. з отруєнням. Молодша дитина [PERSON] [PERSON], [INFO], померла від отруєння. Дана подія внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015080230002378 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч.\~2 ст. 115 КК України. Згідно акту обстеження умов проживання, складеного Службою у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації від 15.12.2015 р. № 22-01-30/1408, проведеного за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Прияружна, буд. 50, умови проживання незадовільні, в помешканні дуже брудно, належних умов для виховання та розвитку дитини не створено. З [PERSON] були відібрані пояснення щодо ситуації, яка відбулася 13 грудня 2015 року. 21 грудня 2015 року за № 01-20/2696 від Комунального закладу «Запорізька центральна районна лікарня» надійшов лист, що з Комунальної установи «Запорізька обласна дитяча клінічна лікарня» у супроводі медсестри переведено дитину [PERSON] [PERSON] зявилася до Служби у справах дітей 21.12.2015 р. та в письмовій формі повідомила, що на той час постійного місця проживання не мала, не працювала, тому не мала можливості забрати дитину та не заперечувала проти влаштування свого сина [PERSON] в сімю [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO]. На комісії з питань захисту прав дитини Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, яка відбулася 23.12.2015 р., було вирішено тимчасово влаштувати [PERSON] в сімю [PERSON], було видане розпорядження голови Запорізької райдержадміністрації від 24.12.2015 № 802 «Про тимчасове влаштування в сімю малолітнього [PERSON], 15.07.2008 р.н.». На комісії з питань захисту прав дитини Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, яка відбулася 26.01.2017 р., було вирішено підготувати позовну заяву до Запорізького районного суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав на підставі рішення комісії № 07 від 26.01.2016 р. «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], 18.09.1987 р.н.». 25.06.2016 року до Служби у справах дітей звернулася [PERSON] з письмовою заявою щодо повернення їй малолітнього сина [PERSON], який на той час вже перебував в Комунальному закладі «Запорізький обласний центр соціально психологічної реабілітації для дітей». Дане питання 25.02.2016 р. було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, та було вирішено: \~рекомендувати [PERSON] у місячний термін надати до Служби у справах дітей підтвердження щодо створення належних умов для проживання дитини та необхідні документи для вирішення питання доцільності повернення малолітнього; \~Службі у справах дітей у разі ненадання [PERSON] необхідних документів для вирішення питання повернення її сина на виховання в сімю, підготувати позовну заяву до Запорізького районного суду Запорізької області про позбавлення її батьківських прав на підставі рішення комісії № 07 від 26.01.2016 р. «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], 18.09.1987 р.н.». [PERSON] не надала підтверджуючі документи щодо створення належних умов для проживання і повноцінного розвитку малолітнього сина [PERSON] та взагалі не зявилася до Служби у справах дітей, тому Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області була підготовлена позовна заява про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], стягнення з відповідача аліментів, передачу дитини під опіку держави. [PERSON] зявилася на перше судове засідання та надала виписку стаціонарного хворого ТБ 09 № 606 від 16.11.2016 р. Запорізького обласного протитуберкульозного клінічного диспансеру Запорізького області в якій зазначено, що [PERSON] 26.06.2016 року в важкому стані була госпіталізована до Запорізького обласного протитуберкульозного клінічного диспансеру Запорізького області. Згідно довідки фтизіатра від 16.05.2017 р. [PERSON] не має протипоказань проживати з дитиною, лікування може бути амбулаторним. [PERSON] на кожне судове засідання зявлялася та була проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 22.05.2017 р., було винесено питання щодо доцільності/недоцільності повернення [PERSON] на виховання та спільне проживання в родину матері [PERSON] Дане питання було досліджено членами комісії з урахуванням листа Кушугумської селищної ради від 19.05.2017 р. № 01-35/555 в якому зазначено, що [PERSON], проживаючи на території селищної ради зарекомендувала себе як особа, яка неналежно виконувала свої батьківські обовязки, зловживала алкоголем, вела аморальний спосіб життя, що стало причиною трагічної загибелі її малолітньої доньки [PERSON] Беручи до уваги, що малолітній [PERSON] перебуває у Комунальному закладі «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», а [PERSON] виявляє бажання виховувати сина [PERSON], йде на співпрацю зі Службою у справах дітей та Запорізьким районним центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді щодо налагодження стосунків в родині, що дало певний позитивний результат, членами комісії одноголосно було вирішено подати до Запорізького районного суду Запорізької області заяву про залишення позову про позбавлення батьківських прав [PERSON], стягнення аліментів та передачу дитини під опіку державі без розгляду. У разі позитивного рішення суду, на наступному засіданні комісії розглянути питання про відібрання малолітнього [PERSON] без позбавлення батьківських прав матері [PERSON] та стягнення аліментів. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 29.06.2017 р., вирішено зобовязати [PERSON] протягом року утворити належні умови для виховання, навчання і розвитку своєї дитини [PERSON], а Службі у справах дітей слід забезпечити подання до суду позовної заяви про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу дитини під опіку держави. Службою у справах дітей був надісланий лист до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області щодо особистої думки, як органу опіки та піклування на території селищної ради, щодо можливості повернення в родину [PERSON]. У листі Кушугумської селищної ради від 28.09.2017 р. № 01-35/1048 зазначено, що [PERSON], проживаючи на території селищної ради зарекомендувала себе як особа, яка неналежно виконувала свої батьківські обовязки, зловживала алкоголем, вела аморальний спосіб життя. Зазначені вище обставини стали причиною трагічної загибелі її малолітньої доньки [PERSON] За останній період фахівці соціальної роботи Запорізького районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді неодноразово відвідували фактичне місце проживання [PERSON] за адресою співмешканця [PERSON], а саме: с. Кушугум, Прияружна, 54, який ніде не працює, зловживає спиртними напоями. [PERSON] зі слів сусідів не зловживає спиртними напоями, адже виношує вагітність, ніде не працює, отримує соціальну допомогу як інвалід загального захворювання. За адресою реєстрації, тобто по вул. Прияружна, 50, житловий будинок знаходиться у стадії проведення ремонту, але незавершеного, умови для проживання малолітньої дитини не створені. Також [PERSON] була викликана 25.09.2017 р. на засідання опікунської ради Кушугумської селищної ради. Селищною радою була надана довідка з місця проживання № 3220 від 28.09.2017 р., характеристика № 120 від 28.09.2017\~р. та акт відвідування від 26.09.2017 р. Також позивач вважає за необхідне зобовязати відповідача [PERSON] регулярно сплачувати щомісячно аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у сумі, що дорівнює прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку у розмірі 888 грн. 50 коп. щомісячно з індексацією відповідно до закону. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Також зазначила, що раніше у відповідача були фінансові труднощі, вона ніде не працювала, не створила належні умови для проживання дитини. У будинку за місцем проживання [PERSON] були жахливі умови. Наразі є позитивні зрушення, кімната для дитини наполовину відремонтована. Відповідач припинила вживати алкогольні напої. У судовому засіданні 05.06.2018 р. представник позивача вказала, що на цей час відповідачкою [PERSON] вже створені належні умови для виховання дитини. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала в повному обсязі, пояснила що, навідує сина [PERSON] в міру можливостей, виховує двох малолітніх доньок, робить ремонт у будинку, створюючи належні умови. Зараз вона оформила пенсію по інвалідності. Проживає разом з матірю та її співмешканцем, бабусею, яка потребує догляду. В сімї зараз ніхто не вживає алкогольними напоями. Виховувати дитину може та має бажання. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON], спочатку позов підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що у лютому-березні були складені акти обстеження житлових умов, згідно яких дитині не створені належні умови, але наразі є позитивні тенденції. У судовому засіданні 05.06.2018 р. представник третьої особи вказала, що на цей час відповідачкою [PERSON] вже створені належні умови для дитини, тому дитина може бути повернута в сімю. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 095200, виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 31.07.2008 р., [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області № 802 від 24.12.2015 р. малолітній [PERSON], 15.07.2008 р. влаштований на тимчасове перебування в сімю [PERSON] Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області № 07 від 26.01.2016 р. визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO] У подальшому рішенням комісії з питань захисту прав дитини № 74 від 22.05.2017 р. вирішено представнику органу опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області надати до Запорізького районного суду Запорізької області заяву про залишення позову про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу дитини під опіку держави без розгляду у звязку з наявністю позитивних тенденцій у ставленні [PERSON] до виконання своїх батьківських обовязків. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини № 86 від 29.06.2017 р. доручено Службі у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації забезпечити подання позовної заяви до суду про відібрання без позбавлення батьківських прав та зобовязано [PERSON] протягом року створити належні умови для виховання, навчання та розвитку своїх дітей. Згідно довідки комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» № 01-14/177 від 14.04.2017 р. [PERSON] з 11.02.2016 р. знаходиться на повному державному забезпеченні, мати відвідувала його 29.02.2016 р., 21.03.2016 р., 17.04.2016 р., 31.12.2016 р., 23.02.2017 р., 01.04.2017 р. Згідно довідки Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 120 від 28.09.2017 р., [PERSON] проживає у [INFO], та за час проживання скарг та заяв до селищної ради від сусідів та мешканців селища не надходило. Згідно акту відвідування [PERSON] від 26.09.2017 р. що складений комісійно за адресою: смт. Кушугум, вул. Прияружна, 50, будинок складається з трьох жилих кімнат, кухні, без зручностей, є електропостачання, вода на подвірї. У будинку в кухні поштукатурено, в кімнатах частково поштукатурено. Є ліжка, кресла, стільці, ковдри, паласи на підлозі, в будинку прибрано, пічне опалення, зовні будинок частково побілений. Є запас продуктів: крупи, макарони, яблука, сало, картопля, цибуля, мука, овочі, заморожене мясо. [PERSON] зараз не працює, перебуває на обліку в жіночій консультації по вагітності, отримує допомогу по інвалідності. У будинку три пластикових вікна, є сучасна побутова техніка телевізор холодильник, мікрохвильова піч, духовка, електрочайник. В коридорі також побілено. Стоїть чистий посуд. Згідно характеристики довідки № 22 від 22.02.2018 р., виданої Виконавчим комітетом Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, за період проживання на території селища [PERSON] зарекомендувала себе з негативного боку. За останній період до фахівців соціальної служби неодноразово надходили скарги від лікарняних установ з приводу неналежного піклування за двома новонародженими доньками, а саме небажання регулярно відвідувати педіатра та інше. В діях [PERSON] простежується відсутність материнського інстинкту. Згідно з актом відвідування від 22.02.2018 р., складеним комісійно за місцем мешкання [PERSON], при відвіданні сімї вони встановили, що сімя проживає у будинку з трьох кімнат, одна кімната на даний час не жила, у ній ведеться ремонт. Стіни поштукатурені для поклейки шпалер, один шифоньєр, встановлено пластикове вікно. У звязку з фінансовими труднощами кімната [PERSON] не повністю підготовлена. В будинку чисто, прибрано, є пічне опалення, запас продуктів. [PERSON] зараз знаходиться у відпустці по догляду до трьох років за двома доньками. [PERSON] не надала підтвердження своєї інвалідності. Зі слів [PERSON] вона відвідує [PERSON]. Згідно з актом відвідування від 22.03.2018 р., складеним комісійно за місцем мешкання [PERSON], при відвіданні сімї встановлено, що сімя мешкає у трикімнатному будинку, одна кімната нежила, бо в ній ведеться ремонт, стіни поштукатурені для поклейки шпалер, стоїть дві шафи, один шифоньєр, встановлено пластикове вікно, куплені шпалери для поклейки стін, кімната готується для [PERSON]. У будинку чисто та прибрано, є пічне опалення, тепло, є запас продуктів. Куплена коляска для двійні, є іграшки, куплено два комбінезона для дівчаток, памперси, шапочки, рукавички, засоби гігієни, ліки. [PERSON] зараз знаходиться вдома з двома доньками по догляду до трьох років. Зі слів [PERSON] буде відвідувати [PERSON] 23.03.2018 р. Згідно з актом відвідування від 22.05.2018 р., складеним комісійно за місцем мешкання [PERSON], при відвіданні сімї встановлено, що сімя мешкає у будинку з трьох кімнат, кухні та коридору, є електропостачання, пічне опалення, зручності та вода на подвірї, у будинку чисто, прибрано, є запас продуктів. У кімнаті, яку приготували для [PERSON], зроблено сучасний ремонт, поклеєні шпалери, підбита стеля, є ліжко, постільна білизна, стоїть дві шафи для одягу та шафа для книжок, вставлено пластикове нове вікно, лежить килимок. Зі слів [PERSON] вона планує відвідати [PERSON] 27.05.2018 р., а бабуся відвідувала його 20.05.2018 р. Залу підготовлено під поклейку шпалер, в кухні перекладено піч під опалення взимку. [PERSON] на даний час знаходиться вдома по догляду за двома доньками до трьох років, отримує на них соціальні виплати. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Відповідно до ст. 150 СК України обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обовязок піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сімї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.\~8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.\~8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних звязків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як встановлено судом, на час відібрання дитини від [PERSON], остання дійсно мала суттєві недоліки у виконанні батьківських обовязків. Разом з тим, вона змінила ставлення до виконання батьківських обовязків, створила умови для проживання, виховання та навчання сина [PERSON]. Зважаючи на той факт, що відібрання дитини є крайнім заходом, враховуючи інтереси дитини, яка бажає повернення до матері, особу відповідачки, стан здоровя, бажання виправитися та реальні кроки до цього, стійкі наміри приймати участь у вихованні сина, відсутність відомостей, які б вказували на неможливість здійснювати виховання свого малолітнього сина [PERSON] на час винесення судового рішення, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки наразі відсутні підстави, передбачені ст. 170 СК України, для відібрання дитини від матері. При цьому суд враховує, що відповідно до довідки, виданої Запорізькою ЦРЛ від 16.05.2017 р., [PERSON] після лікування в епідеміологічному відношенні не є небезпечною, дитина може знаходитись разом з нею. Вирішення питання про передачу дитини під опіку держави та стягнення аліментів залежить від вирішення питання про відібрання дитини від матері. Оскільки суд не знайшов достатніх підстав для відібрання дитини від матері, вимоги позивача про передачу дитини під опіку держави та стягнення аліментів також слід залишити без задоволення. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed