Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд визнати за позивачем [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 4,1521 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Утківської селищної ради, (колишнє розташування землі ДСП «Оберіг»), яка належала на праві приватної власності [PERSON], на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.06.2003 року серія [NUMBER], виданого згідно розпорядження голови Харківської райдержадміністрації від 4.04.2003 року № 136 та зареєстрованого в книзі записів реєстрацій державних актів на право власності на землю Харківської райдержадміністрації, виданий 27.06.2003 року, кадастровий номер [NUMBER] в порядку спадкування за законом. Сторонами подані суду заяви, в яких позивач просить суд позов задовольнити, відповідач позов визнає і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO], про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 8 жовтня 2002 року. Земельна ділянка площею 4,1521 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Утківської селищної ради, (колишнє розташування землі ДСП «Оберіг») належала по праву приватної власності діду позивача [PERSON], який помер [INFO] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.06.2003 року серія [NUMBER], виданого згідно розпорядження голови Харківської райдержадміністрації від 4. 04. 2003 року № 136 та зареєстрованого в книзі записів реєстрацій державних актів на право власності на землю Харківської райдержадміністрації, виданий 27.06. 2003 року, кадастровий номер [NUMBER]. Батько позивача - [PERSON] -єдиний син - [PERSON] помер [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 13 травня 2002 року Мереф'янсьакою міською радою. Зазначені обставини свідчать про те, що спадкоємцем черги згідно із ч. 2 ст. 529 ЦК України 1963 після смерті діда стала позивач - його онука. Відповідач [PERSON] спадщину не прийняла. Позивач приняла спадщину після смерті діда, оскільки звернулася до 1-й Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області у встановлений законом 6 місячний строк для оформлення своїх спадкових прав та отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті діда на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.01.2012 року р. № 3-69, але право власності на земельну ділянку площею 4,1521 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Утківської селищної ради, (колишнє розташування землі ДСП «Оберіг») позивач отримати не змогла, оскільки дата видачі державного акту на право власності на землю датовано пізнішою датою, ніж помер спадкодавець. За таких обставин суд вважає, що з урахуванням набуття права власності на землю проводилось в порядку приватизації (розпаювання) через отримання сертифікату, що посвідчував право власності в умовних кадастрових одиницях, в даному випадку в спадкову масу ввійшла земельна ділянка площею 4,1521 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Утківської селищної ради, (колишнє розташування землі ДСП «Оберіг»), яка належала на праві приватній власності діду позивача [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.06.2003 року серія [NUMBER], виданого згідно розпорядження голови Харківської райдержадміністрації від 4.04.2003 року № 136 та зареєстрованого в книзі записів реєстрацій державних актів на право власності на землю Харківської райдержадміністрації, виданий 27.06.2003 року, кадастровий номер [NUMBER]. Крім того, слід врахувати, що на правовідносини, що виникли до 1 січня 2004 року обмеження, передбачені ч. 4 ст. 25 ЦК України в ред. 2004 року, а положення ч. 2 ст. 9 ЦК України в ред. 1963 року в даному випадку не є підставою вважати, що спірна земельна ділянка не може належати спадкодавцю на праві власності, оскільки право на землю набуто за життя шляхом отримання земельного паю та отримання відповідного земельного сертифікату і лише зволікання державних органів з оформлення державного акту на право власності на землю не дало можливості отримати спадкодавцю за життя такий документ. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 529, 549 ЦК України в ред. 1963 року суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON], що помер [INFO].

Outcome: approved