Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON],[INFO], в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі 625 грн. щомісячно до повноліття дитини, згідно рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27.09.2016 року, та визначити аліменти, які стягувати з [PERSON] у розмірі - 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою [PERSON] повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідача на її користь відповідно до рішення суду здійснюється стягнення аліментів на утримання їхньої дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі 625 грн. 00 коп. щомісячно. Добровільно будь-якої допомоги відповідач не надає. Однак, розмір аліментів встановлених судом на даний час є недостатнім для забезпечення дитини в повному обсязі. У зв'язку з цим позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, та стягувати їх в частці від доходів останнього, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач[PERSON] до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, за Веб-адресою: http://court.gov.ua/sud 1603/ від 16.03.2018 року, відзив на позовну заяву та повідомлення про причини неявки до суду від [PERSON] не надходили. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню , виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 21.08.2013 року відділом ДРАЦС РС Гадяцького РУЮ у Полтавській області. Згідно рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27.09.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON],[INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 625 грн. щомісячно починаючи з 26.05.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду набрало законної сили 18.10.2016 року. На даний час позивачка [PERSON] не працює, зареєстрована як безробітна в Гадяцькій міськрайонній філії Полтавського ОЦЗ , що підтверджується довідкою Гадяцької міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості № 6395 від 08.12.2017 року. Згідно довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 6306 від 21.12.2017 року, малолітня [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON]. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною другою статті 182 СК України (в редакції на час визначення аліментів у твердій грошовій сумі) передбачалося, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При цьому частиною третьою статті 184 СК України (в редакції на час визначення аліментів у твердій грошовій сумі) передбачалося, що у разі якщо розмір аліментів у твердій грошовій сумі менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VIII від 17 травня 2017 року внесено зміни до Сімейного кодексу України. Так, частиною третьою статті 181 СК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також змінено положення частини третьої статті 184 СК України та виключено можливість призначення дитині державної допомоги у разі якщо розмір аліментів у твердій грошовій сумі буде меншим мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу. Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Як з'ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їхньої спільної з позивачем дитини визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 625 грн. При цьому статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено, що у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить з 1 грудня- 1492 гривень. Також, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривень, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Отже, на час звернення позивача до суду з позовом про зміну розміру аліментів 27 грудня 2017 року та на час розгляду справи мінімальний розмір аліментів на дитину віком до 6 років становить не менше ніж 746 грн. 00 коп. (1 492 грн. 00 коп. х 50%), що перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 27.09.2016 року . Вказане зумовлено зміною чинного законодавства з метою посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в свою чергу є підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхньої спільної дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 625 грн. 00 коп. та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їхньої малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved