Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

З 05 листопада 1994 року батьки позивачки знаходились у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Василівського районного суду від 13.06.2006 року шлюб було розірвано. [PERSON] є донькою відповідача. 11.02.2014 року позивачці виповнилося 18 років. До цього часу її батько сплачував аліменти на її утримання за рішенням суду. З 01.09.2013 р. [PERSON] навчається на бюджетній формі денного відділення I курсу групи № 15 ТУ з професії «Оператор комп'ютерного набору, секретар керівника» державного навчального закладу «Дніпрорудненський професійний ліцей». Відповідач працює кріпильником на підприємстві з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», отримує стабільну заробітну плату. Оскільки [PERSON] матеріальної допомоги не надає, позивачка просить суд стягнути з нього на свою користь аліменти на період навчання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення навчання - 22 лютого 2015 року. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням цивільну справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява з проханням цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи думку сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. [INFO] року позивачка [PERSON] досягла повноліття, в зв'язку з чим стягнення аліментів припинено. З 01 вересня 2013 року позивачка навчається в державному навчальному закладі «Дніпрорудненський професійний ліцей» за денною формою навчання, на I курсі групи № 15 ТУ з професії «Оператор комп'ютерного набору, секретар керівника», що підтверджується довідкою з місця навчання за № 1460 від 24.12.2013 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України повнолітні діти, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як передбачено п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] працює на Запорізькому залізорудному комбінаті підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства кріпильником, отримує стабільну заробітну плату. Таким чином має можливість надавати допомогу на утримання доньки [PERSON], яка продовжує навчатись. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку (сина) у твердій грошовій сумі та (чи) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У зв'язку з навчанням у вищезазначеному закладі за денною формою, позивачка [PERSON] немає самостійного заробітку і тим самим потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved