Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 13 квітня 2017 року між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої, було укладено договір позики в формі розписки, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] в борг 15 000 доларів США та 10 травня 2017 року 15000 гривень. Відповідач зобов`язався повернути грошові кошти до 30 листопада 2017 року. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною [PERSON] того ж дня, 13 квітня 2017 року. До теперішнього часу [PERSON] свого зобов`язання за розпискою не виконав, грошові кошти не повернув. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість у еквіваленті національної валюти у сумі 435262 гривні 36 копійок ( в тому числі 418135 гривень 50 копійок сума позики, 17126 гривень 86 копійок сума процентів від простроченої суми боргу) та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 4352 гривні 62 копійки. Позивач у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 квітня 2017 року між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої, було укладено договір позики в формі розписки, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] в борг 15 000 доларів США та 10 травня 2017 року 15000 гривень. Відповідач зобов`язався повернути грошові кошти до 30 листопада 2017 року. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною [PERSON] того ж дня, 13 квітня 2017 року (а.с. 9). До теперішнього часу [PERSON] свого зобов`язання за розпискою не виконав, грошові кошти не повернув (а.с. 10). Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно із вимогами ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторони (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач та відповідач знаходилися у зобов`язальних відносинах, так як позивачем відповідачу було надано у борг грошові кошти, які відповідач зобов`язався повернути у визначений строк, чого до теперішнього часу у повному обсязі не виконав. Таким чином, позивач має право вимагати повернення боргу за договором позики у судовому порядку. З огляду на вищезазначене, так як відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, останній підлягає стягненню на користь позивача грошової суми у розмірі 435262 гривні 36 копійок, яка складається: 418135 гривень 50 копійок сума позики; 17126 гривень 86 копійок сума процентів від простроченої суми боргу (а.с. 5, 12-13). Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 4352 гривні 62 копійки. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 11, 256, 257, 261, 267, 509, 526, 610, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved