Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

до суду звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовною заявою до Гадяцької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. У своїй позовній заяві позивачі вказують, що 31 травня 2013 року вони придбали будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та присадибну земельну ділянку площею 0,0821 га, які належать їм в рівних частках по ? частині кожному. У 2013 році вони перебудували вищевказаний будинок та збудували гараж, сарай з погребом, вбиральню та літній душ. Звернувшись до Департаменту ДАБІ у Полтавській області щодо прийняття в експлуатацію збудованого житлового будинку та господарських споруд, їм було відмовлено, у зв`язку з самочинним будівництвом, здійсненого без дозволу на проведення будівельних робіт, тому позивачі звернулися до суду для вирішення питання визнання за ними права власності на самочинно збудований житловий будинок та господарські споруди. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача Гадяцької міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника міської ради, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на самочинне будівництво визнає. Представник третьої особи Департаменту ДАБІ у Полтавській області у судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника департаменту. Представники третіх осіб: сектору містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької РДА та Гадяцького РС УДСНС України в Полтавській області у судове засідання не з`явилися, про місце, час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до Гадяцької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, підлягають до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договорів купівлі-продажу від 31 травня 2013 року, посвідчених приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Буланкіною С.М. та зареєстрованих в реєстрі відповідно за № 235 та № 236, позивачі [PERSON] та [PERSON] придбали у спільну часткову власність по ? частині кожному житловий будинок під [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,0821 га, на якій розташований будинок. Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.05.2013 року, на підставі договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 31.05.2013 за № 235 та № 236, [PERSON] та [PERSON] на правах спільної часткової власності, по ? частині кожному, належить будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 0,0821 га, призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. У технічному паспорті на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], виготовленому станом на 19 лютого 2015 року, зазначено, що до самовільно забудованих приміщень при новому будівництві відносяться: житловий будинок - літ А-1,а гараж - літ. Б, сарай з погребом - літ. В, вбиральня - літ. Г, та літній душ - літ. Д. У відповідності до роз`яснень Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, позивачам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у прийнятті в експлуатацію новозбудованого житлового будинку та господарських споруд. Свою відмову Департамент обґрунтовує тим, що на даний час порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначений постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року. Відповідно до п. 2 зазначеної постанови, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, які збудовані самочинно, постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року не передбачено. Крім того, відповідно до постанови № ПЦ -8-15 від 10.03.2015 року по справі про адміністративне правопорушення, позивача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП (виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який позивачем сплачений згідно доданої копії квитанції. Як зазначає ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пункт 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачає, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року зазначено, що у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Згідно висновку сектору містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької РДА значиться, що збудований житловий будинок, гараж, сарай з погребом по [ADDRESS] не суперечить державним будівельним нормам та правилам. Як зазначено у повідомленнях Гадяцького міжрайонного Управління Головного управління Держсанепідслужби у Полтавській області та Гадяцького РС ГУ ДСНС України у Полтавській області, самочинно збудований будинок та господарські споруди по [ADDRESS] не суперечать вимогам ДБН 360-92. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що вони є власниками самочинно збудованого будинку та господарських споруд по [ADDRESS].

Outcome: approved