Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

До Тульчинського районного суду 05.09.2016 звернулася [PERSON] з заявою про визнання особи безвісно відсутньою. Заява мотивована тим, що за свідоцтвом про народження заявник значиться як [PERSON], після укладення шлюбу вона змінила прізвище на «Слободян». Батьком [PERSON] є [PERSON], який був зареєстрований і проживав, за адресою: вул. Кутузова, 1, с. Суворовське, Тульчинський район Вінницька область. При отримані паспорту громадянина СРСР, прізвище батька перекладено на російську мову «Николайчук», а тому при отримані паспорту уже громадянина України його прізвище записано як «Николайчук». В кінці літа 2014 року батько зник і з того часу ніяких відомостей про його можливе місце знаходження не відомо, ніхто із знайомих та родичів його не бачив, сам він про своє місце знаходження не повідомляв. Заявник намагалася встановити місце знаходження батька через знайомих та Тульчинський ВП НВП у Вінницькій області, яким [PERSON] оголошено в розшук, однак її спроби знайти батька результатів не дали. У батька залишилося майно і необхідно вжити заходів задля його збереження, а тому заявник, звернулася до суду і просить визнати [PERSON] відсутнім безвісти. Заявник у судовому засіданні свої вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, однак Суворовська сільська рада Тульчинського району Вінницької області надіслала суду письмове повідомлення про розгляд справи за відсутності її представника. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили, що [PERSON] з кінця літа 2014 року відсутній за місцем проживання і його поточне місце знаходження не відоме. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив, що згідно свідоцтва про народження серії ІІ-АМ № 350308 від 13.09.1976, видана Суворовською сільською радою Тульчинського району Вінницької області, та паспорта серії АВ № 011903 від 02.10.1999, виданого Тульчинським РВ УМВС у Вінницькій області, [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 3 4). У відповідності до витягу № 00017053172 від 01.09.2016, з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, [PERSON], народився 01.01.1951, у с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області (а.с. 5). Згідно довідки № 7576 від 23.08.2016, виданої Тульчинським ВП НВП у Вінницькій області, [PERSON], [INFO], з 17.06.2016 перебуває у розшуку як відсутній безвісти (а.с. 7). Відповідно до довідки № 857 від 26.08.2016, виданої Суворовською сільською радою Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] зник безвісті у вересні 2014 року (а.с. 8). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. На підставі ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідності до ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно ст. 247 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON], оскільки відомості про місце перебування [PERSON] відсутні на протязі тривалого часу, а саме з вересня 2014 року. За таких обставин, суд вважає, що існують правові підстави для задоволення вимог заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved