Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернувся позивач, свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 15.12.2011 року, отримала кредит у розмірі 2700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. В наслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, станом на 31.12.2017 року має заборгованість 20547,49 грн., яка складається з наступного: - 2690,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 13790,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штраф відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 954,64 грн. штраф ( процентна складова). Просять стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 20547,49 грн. за кредитним договором № б/н від 15.12.2011 року та судові витрати у розмірі 1762.00 грн.. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення. З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.12.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Так як [PERSON] неналежно виконує умови договору, станом на 31.12.2017 року, вона має заборгованість 20547,49 грн.. яка складається з наступного: - 2690,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 13790,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штраф відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 954,64 грн. штраф ( процентна складова). Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості по договору б/н від 15.12.2011 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» не наддав належних та допустимих доказів наявності між сторонами договірних відносин щодо нарахування відсотків за користування кредитом, комісії за користування кредитом, пені та штрафів. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що стороння досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови та правила падання банківських послуг. Правила користування платіжною карткою, стверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та [PERSON], які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Однак, такі доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» не можуть бути взяті судом до уваги, так як відсутність підпису відповідача на умовах надання споживчого кредиту, що має місце з огляду на наявні у матеріалах справи копії таких документів, на переконання суду фактично надає можливість банку трактувати умови у будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення у заяві на видачу кредиту про ознайомлення [PERSON] з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження [PERSON] саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме надані суду умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Викладене підтверджується правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду України від 22.03.201 7 року, справа № 6-2320/цс 16. Тому, зважаючи на вказану правову позицію Верховного Суду України та обставини справи суд не може прийняти посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на існування Умов та правил надання банківських послуг [PERSON], які не підписані позичальником, та вважати їх складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Також, в матеріалах цивільної справи відсутні докази отримання [PERSON] платіжної картки та використання коштів. Таким чином ПАТ КБ «ПриватБанк» не доведено обґрунтованість обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог або заперечень, доводів з приводу умов та порядку здійснення нарахувань (відсотків, пені. штрафів) за вказаним кредитним Договором. Відповідно до п.2 ч.2. ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed