Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

«Житлово-будівельний кооператив-2» (далі «ЖБК-2») звернувся о суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати послуг за утримання будинку і прибудинкової територій в загальній сумі 851,44 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, проживаючи в квартирі № 55 будинку № 91 «б» по вул.Леніна у м. Ізмаїл Одеської області користується послугами «ЖБК-2» з утримання будинку і прибудинкової територій, які відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов'язана своєчасно та в повному обсязі оплачувати. Проте, відповідач порушила свої обов'язки щодо проведення щомісячних розрахунків з утримання будинку і прибудинкової території, у зв'язку з чим, станом на 01.01.2014 р. за нею склалась заборгованість у зазначеній сумі. Уточнивши остаточно розмір позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача 1\~969,73 грн., що утворилась станом на 01.12.2015 р. (а.с.139, 142). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовільнити. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечувала, подала до суду зустрічну позовну заяву про відшкодування на її користь витрат, які вона понесла у звязку з організацією своїми силами заміни частини каналізаційного стояку, відшкодування моральної шкоди у звязку з невиконанням «ЖБК-2» робіт з ліквідації аварії, що сталась у її квартирі у червні 2012р. та стягнення вартості на майбутній ремонт ванної кімнати у майбутньому, що (а.с.28-29, 36-38, 57-58, 61-62, 152). Заслухавши представника позивача, відповідача за первісним позовом, та, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Пунктом 1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 Закону України обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. №45 (далі Правил), власники квартир (наймачі) - споживачі комунальних послуг зобов'язані належним чином та вчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що\~\~звичайно ставляться. Згідно ст. 129 Конституції України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому засіданні встановлено, що власником будинку № 91 «б» по вул.Леніна у м. Ізмаїл Одеської області є «ЖБК-2». Власником № 55 будинку № 91 «б» по вул.Леніна у м. Ізмаїл Одеської області і членом «ЖБК-2», як не оспорюється в судовому засіданні сторонами та доказуванню не підлягає, є [PERSON] Згідно статуту «ЖБК-2», затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради народних депутатів № 717 від 11.08.1997 р. кооператив здійснює експлуатацію та ремонт належного йому будинку та утримання при домової території (а.с.12-16). На ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок згідно якому розмір заборгованості позивачем розраховано в сумі 1 969, 73 грн. (а.с.139,142). Але цей розмір суми розраховано позивачем станом не на 01.12.2015 р., як ним зазначено у заяві про зміну розміру позовних вимог, а включно за грудень 2015 р., тобто станом на 01.01.2016 р. Розрахунок оплати за надані послуги з утримання будинків і прибудинкових територій проводився згідно тарифам, затвердженим рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №1393 від 30.10.2008 р. та №1575 від 08.12.2011 р.\~\~\~\~\~\~\~\~(а.с.6-9). Так, відповідачем заперечується надання позивачем, зокрема, у 2012 р. послуг у повному обсязі. А саме, зазначає, що у червні 2012 р. у каналізаційному стояку в її квартирі сталась аварія, проте керівник «ЖБК-2» на той час [PERSON] необхідних дій з ліквідації аварі не здійснила, стояк не змінила, а через півроку вона за свої кошти вимушена була замітини стояк, проте стіна та стеля у ванній кімнаті потребує ремонту. У підтвердження вищевказаного надала суду акти за 11.12.2012 р.. 12.07.2012 р., оголошеня голови «ЖБК-2», акт обстеження кв. № 55 без дати, заяви [PERSON] від 25.12.2012 р. (а.с.40-42, 65). Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. [PERSON], у судовому засіданні пояснив суду, що послуги надаються частково, а саме з вивозу сміття та утилізації твердих побутових відходів, освітлення драбинних кліток, прибирання прибудинкової території, отже дані обставини відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Згідно ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому визначаються строки, види, показники порушень тощо; представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором; акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами строк договору або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. Так, позивач за зустрічним позовом просить стягнути з «ЖБК-2» у відшкодування витрачених нею за заміну стояка 500 грн., проте не надала докази у підтвердження понесених нею витрат. 107 грн. вартість матеріалів їй «ЖБК-2» 25.12.2012 р. було повернуто (а.с.103-104). Крім того, [PERSON] просить стягнути з «ЖБК-2» вартість майбутнього ремонту, який необхідно провести. Однак, виходячи зі змісту ч.1 ст. 15 ЦК України, завданням цивільного судочинства є захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто судовому захисту підлягають лише вже порушені права, свободи і інтереси фізичних або права та інтереси юридичних осіб, держави. Вартість майбутнього ремонту сторона суду не зазначила, докази у підтвердження розміру ремонту відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України суду не надала. Таким чином, вказані вимоги також задоволенню не підлягають. Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених статтями 280, 611, 1167, 1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Оскільки встановлено, що між сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобов'язань, а за вказаним договором не було передбачено відшкодування моральної шкоди, завдання шкоди здоровю сторони, що є підставою застосування Закону України «Про захист прав споживачів», стороною не заявлялись не докази не надавались, у задоволенні позивних вимог про відшкодування моральної шкоди також слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, зустрічні позовні вимоги [PERSON]Г задоволенню не підлягають, позовні вимоги «ЖБК-2» про стягнення суми заборгованості частковому задоволенню в сумі - 1\~921,11 грн., що виникла станом на 01.12.2015 р. Від сплати судових витрат [PERSON], як інвалід II групи звільняється (.а.с.111).

Outcome: partial