Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про визнання особи, втратившою право користування жилим приміщенням до відповідача [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Дмитрівська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, згідно якого просить визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], знявши його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимого позивач посилається на наступне: вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2012 року. Її право власності на даний будинок зареєстроване е Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно Разом з нею у вказаному вище будинку зареєстрований відповідач, який раніше був її чоловіком. Проте з грудня 2016 року і по даний час відповідач у вказаному будинку не проживає. В березні місяці 2017 року вона розірвала шлюб з відповідачем. Відповідач повідомив їй, що не має наміру проживати в належному їй будинку, так як мешкає з іншою жінкою. Крім того будь-яких домовленостей між нею і відповідачем з приводу користування належним їй будинком немає. Так як відповідач зареєстрований в належному їй житловому приміщенні вона змушена сплачувати всі комунальні платежі та нести інші витрати, пов'язані з утриманням житла з врахуванням відповідача самостійно, також не може оформити субсидію на комунальні послуги та розпорядитись належним їй житловим приміщенням. Самостійно зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою вона не має можливості так як при цьому потрібна особиста присутність відповідача, місце знаходження якого їй не відоме, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила суду, що спочатку відповідач обіцяв їй знятись з реєстраційного обліку в належному їй будинку. Але потім став уникати зустрічей з нею та не відповідати на телефонні дзвінки. Даний будинок придбаний нею до шлюбу з відповідачем - тому є її приватною власністю Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: представник Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився подавши заяву про слухання справи у його відсутність. будь-яких заперечень чи пояснень суду не надав Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Як встановлено в судовому засіданні позивачка є власником житлового будинку, розташованого за адресою в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2012 року. Право власності позивачки на даний будинок зареєстроване е Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно. Разом з позивачкою у вказаному вище будинку зареєстрований відповідач, який раніше був її чоловіком, що підтверджується даними домової книги та адресною довідкою. В березні місяці 2017 року позивач розірвала шлюб з відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідач повідомив їй, що не має наміру проживати в належному їй будинку, так як мешкає з іншою жінкою. Крім того будь-яких домовленостей між нею і відповідачем з приводу користування належним їй будинком немає. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем зареєстрований 25.01.2013 року. А договір купівлі продажу будинку, за я ким позивачка є покупцем зазначеного вище будинку, укладений 14.08.2012 року. Тобто за пів року до реєстрації шлюбу. Відповідно будинок є приватною власністю позивачки, так як придбаний до реєстрації шлюбу з відповідачем. Так як відповідно до пп.1 ч. 1 ст. 57 СК України - Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; Факт не проживання відповідача у належному позиваці житловому приміщенні підтверджується атом депутат Дмитрівської сільської ради від 04.05.2017року, згідно якого встановлено, що [PERSON], не проживає в [ADDRESS] з травня 2016 року. Даний факт підтверджується сусідами [PERSON]. та [PERSON] Оцінюючи досліджені вище докази, суд вважає, що факт не проживання відповідача [PERSON], в житловому приміщенні, що належить позивачу більше одного року знайшов своє підтвердження. При цьому відповідач не є членом сім'ї позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, такою що втратила право на користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи більше встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Відповідно до ст.. 405 ЦК України - Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Доказів того, що відповідач [PERSON], починаючи з травня 2016 року намагався вселитись в будинок, що належить позивачці, та проживати там суду не надано. Доказів, що відповідач відсутній в житловому приміщенні , належному позивачу більше року з поважних причин суду також не надано. Право власності у відповідача на даний будинок відсутнє. Відповідно відповідач втрачає право на користування даним житловим приміщенням як відсутній в ньому без поважних причин більше одного року. Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином рішення суду про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] Дніпропетровської області є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою і не потребує додаткового покладення відповідних обов'язків на Державну міграційну службу України в Дніпропетровській області. Виходячи з того, що позовні вимоги позивача задоволенні та у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені нею судові витрати, а саме 640 грн. за сплачений судовий збір, так як позовні вимоги позивача задоволені.

Outcome: partial