Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

До суду звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном - квартирою [ADDRESS], шляхом виселення з вказаної квартири [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вони є співвласниками вищевказаної квартири. Окрім них в зазначеній квартирі без будь - яких правових підстав мешкає відповідач, який не сплачує комунальні послуги, недбало відноситься до квартири, псує її, постійно вчиняє скандали та насильство в сім'ї, що унеможливлює позивачам проживання в одній квартирі з відповідачем, а тому відповідача необхідно виселити з вказаної квартири. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник позивачів - адвокат Вальчук М.М. не з'явились, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду від представника позивачів надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності та у відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча згідно ст.74 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Суд на підставі ст.224 ЦПК України проводив заочний розгляд даної справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що стверджується копією Свідоцтва на право власності на житло, виданого 09 березня 1998 року (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 29 січня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лановецької райдержадміністрації Тернопільської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано , 29.01.1998 року, актовий запис № 09(а.с.12). Згідно повідомлення відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області [PERSON] , [INFO], зареєстрований в с.Лопушне Лановецького району Тернопільської області (а.с.21). Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2012 року [PERSON] притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпроАП за вчинення насильства в сім'ї (а.с.13). Згідно довідки № 2510/03-16/1 від 03.08.2017 року, виданої Лановецькою міською радою Тернопільської області, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] і має такий склад сім'ї : [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має можливість передбачити порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим дрзміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ч.І ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, оскільки відповідач мешкає в квартирі без будь-яких правових підстав, не сплачує комунальні послуги, недбало відноситься до квартири, псує її, вчиняє скандали та насильство в сім'ї, систематично порушує правила соціалістичного співжиття, робить неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі, це порушує право позивачів , як власників , можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а тому позов слід задовольнити. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] 640 гривень 00 копійок сплаченого судового збору. При цьому, суд бере до уваги квитанцію від 07.08.2017 року про сплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved