Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, в якій позивач просить визнати за [PERSON] право власності на гараж № [NUMBER] ряд [NUMBER] в автогаражному колективі «Дружба-80», що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 146-г в м. Полтаві, посилаючись на те, що 02.02.1982 року на підставі рішення Октябрського райвиконкому м.Полтави створено автогаражний колектив «Дружба-80». Цим це рішенням була виділена земельна ділянка і дозволено будівництво гаража. 31.12.2013 між Полтавською міською радою та автогаражним колективом «Дружба-80» укладено договір оренди землі. Відповідно до ордеру №313 від 02.10.1984 року [PERSON] надано право на зайняття гаража в автогаражному кооперативі « [INFO] » «Дружба - 80», №19 ряд 1. Ринкова вартість гаражу становить 49\~000 грн. 03.10.2018 року позивач придбав у [PERSON] даний гараж за 49\~000 грн. [PERSON] помер [INFO] . Відповідач [PERSON] є сином та спадкоємцем [PERSON] . Оскільки позивач придбав самочинно збудований гараж, але своє право нотаріально оформити не встиг, тому звертається з даним позовом до суду. 23.10.2020 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.03.2021 року залучено у справі співвідповідачів Полтавську міську раду та Шевченківську районному раду у м. Полтаві. 01.04.2021 року від відповідача Полтавської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що питання самочинного будівництва належить до компетенції Тимчасової комісії з розгляду питань самочинного будівництва в м. Полтаві. Вказана комісія вирішує питання щодо можливості визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна. 20.04.2021 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, подав заяву, у якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача Полтавської міської ради та Шевченківської районної у м. Полтаві ради у судове засідання не з`явилися, \~заяв та клопотань до суду не подавали. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно дост.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що 02.02.1982 року на підставі рішення Октябрського райвиконкому м.Полтави створено автогаражний колектив «Дружба-80». Відповідно до ордеру №313 від 02.10.1984 року [PERSON] надано право на зайняття гаража в автогаражному колективі « [INFO] » м.Полтави «Дружба - 80», №19 ряд 1 відповідно до рішення №637 від 26.11.1976 року (а.с.12). 31.12.2013 між Полтавською міською радою та автогаражним колективом «Дружба-80» укладено договір оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування гаражів за адресою [ADDRESS] (а.с.13-15), що також підтверджується актом приймання передачі земельної ділянки (а.с.16). 16.01.2019 між Полтавською міською радою та автогаражним колективом «Дружба-80» укладено договір оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування гаражів за адресою [ADDRESS] , строк дії договору з 21.12.2018 по 21.12.2023 року (а.с.36-40). Згідно висновку №41/11/18 експертного будівельно технічного та оціночно-будівельного дослідження встановлено, що побудований [PERSON] гараж № [NUMBER] , ряд [NUMBER] в автогаражному колективі «Дружба-80», що знаходиться по [ADDRESS] відповідає вимогам нормативних документів. Ринкова вартість гаражу становить 49\~000 грн. (а.с.20-34). 03.10.2018 року позивач [PERSON] придбав у [PERSON] даний гараж за 49\~000 грн., що підтверджується копією розписки (а.с.18). [PERSON] є членом автогаражного колективу «Дружба - 80» і користується гаражем № [NUMBER] у 1-му ряду з 03.10.2018 року (а.с.11). [PERSON] помер [INFO] . Відповідач [PERSON] є сином та спадкоємцем [PERSON] (а.с.35). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 15 ЗУ «Про власність» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) член житлового, житлово-будiвельного, дачного, гаражного чи iншого кооперативу або товариства, який повністю внiс свiй пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, iншу будiвлю або примiщення, наданi йому в користування, набуває права власностi на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свiй розсуд: продавати, обмiнювати, здавати в оренду, укладати iншi угоди, не забороненi законом. На підставі ч. ч. 1, 2 ст.\~331\~ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Слід також зазначити, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.\~3\~зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12). Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 3 ст.\~376\~ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Окрім цього, як передбачено ч.5 ст.\~376\~ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом установлено, що законність користування побудованим вищевказаним гаражем № [NUMBER] в першому ряду по [ADDRESS] підтверджується наданими доказами, відповідачі не спростували обставини, на які позивач посилається як на підставу позову, оформити своє право в позасудовому порядку позивач не може, тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, ст.\~3\~ЦПК України кожній особі надано право на звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст.\~16\~ЦК України суд захищає невизнані, оспорюванні або порушені цивільні права кожної особи. Таким чином, ураховуючи ту обставину, що нежитлова будівля - гараж № [NUMBER] в першому ряду по [ADDRESS] , побудований [PERSON] на земельній ділянці, що перебуває в оренді, та який побудований відповідно до будівельно-технічних вимог, що діють на території України та висуваються до індивідуальних гаражів, не порушує права інших осіб, використовується позивачем за його господарським призначенням, то позов потрібно задовольнити та визнати за позивачем право власності на гараж № [NUMBER] в першому ряду по [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved