Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] (далі позивачка) до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх сина [PERSON] у розмірі 16,5 % та доньки [PERSON] у розмірі 16,5 % щомісячно з всіх видів доходу (заробітку) відповідача, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 25.10.2004 року вона уклала шлюб з відповідачем. В період шлюбу у них народилося шестеро дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами не розірвано. Діти проживають з позивачкою. На утримання старших чотирьох дітей відповідач сплачує аліменти, а двом молодшим, донці [PERSON] та сину [PERSON], добровільно платити відмовляється, хоча і має змогу це робити, бо отримує пенсію по інвалідності. На день подання позову позивачка не працює, отримує соціальну допомогу при народженні дітей, інших доходів не має і самостійно не має можливості утримувати дітей і забезпечувати їх всім необхідним. Добровільно про сплату аліментів із відповідачем домовитися не вдалося, тому позивачка змушена звертатися до суду. На підставі статей 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу (далі СК) України позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 16,5 % всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 16,5 % всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити. Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 74, 76 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою позивачки постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 25.10.2004 року перебувають в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КИ № 229307, виданим 25.10.2004 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.6). В період шлюбу у сторін народилися діти: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 432079, виданим 18.02.2013 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.4) та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 604808, виданим 28.11.2016 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.5). Шлюб між сторонами не розірвано. Діти проживають з позивачкою. Відповідач добровільно платити аліменти на утримання донька [PERSON] та сина [PERSON] відмовляється, хоч і має змогу це робити. На день подання позову позивачка не працює, отримує соціальну допомогу при народженні дітей, інших доходів не має і не має можливості самостійно утримувати дітей і забезпечувати їх всім необхідним. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження » він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дітей, повинен піклуватися про них та утримувати їх і має таку можливість, однак матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивачки на утримання дітей аліменти, на кожного по 16,5% від доходу відповідача щомісячно до повноліття дітей, починаючи стягнення з 14 березня 2017 року. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 травня 2017 року складає 1426 грн., отже ціна позову складає 1426 Х 2=2852 Х (1355 грн. х 30/100 х 6 місяців = 5133 грн. 60 коп.. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачку відповідно до п.3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1600 грн., в звязку з чим суд вважає за необхідне на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн. На підставі зазначеного, ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved