Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Заступник керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області, Корюківської центральної районної лікарні Корюківської районної ради Чернігівської області до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 жовтня 2016 року, в період часу з 16 по 17 годину, [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, та знаходячись в першій кімнаті свого будинку, котрий розташований за адресою смт. Холми Корюківського району Чернігівської області, вул. Набережна, 4, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень побив [PERSON], нанісши не менше 9 ударів, зокрема, своїми руками взяв ліву руку [PERSON], загнувши її за спину, шляхом вивертання руки вивихнув її, після чого наносив удари руками та ногами по обличчю, та взявши своїми руками праву руку [PERSON] загнув її за спину та шляхом вивертання руки вивихнув її в суглобі. В результаті описаних дій [PERSON] завдав [PERSON], згідно висновку експерта № 93 від 14.12.2016 року, наступні тілесні ушкодження у вигляді: множинних саден та підшкірних крововиливів обох верхніх кінцівок, шиї, підборіддя; підшкірних гематом обох параорбітальних ділянок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли короткочасний розлад здоровя; вивиху лівого передпліччя та вивиху правого ліктьового суглобу з наявною раною по внутрішній поверхні ліктьової ямки з ушкодженням мязів, сухожилків та вен, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя; забійної рани слизової оболонки нижньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоровя. Ухвалою Корюківського районного суду від 01.03.2017 року закрито кримінальне провадження № 12016270150000445 від 30.10.2016 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 України у звязку з відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Зазначена підстава закриття кримінального провадження до реабілітуючих не відноситься. Ухвала набрала законної сили. Відповідно до розрахунку від 30.01.2017 року, виданої ЦРЛ, потерпіла від злочину [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 29.10.2016 року по 30.11.2016 року Вартість утримання на стаціонарному лікуванні хворої склала 4608,53 грн. Під час досудового розслідування прокурором заявлено позов до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування потерпілої від злочину [PERSON], однак вищевказаною ухвалою дану позовну заяву залишено без розгляду. Витрати в сумі 4608,53 грн. до цього часу в добровільному порядку відповідачем до лікувальному закладу не сплачено. Тому заступник керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області просить стягнути з [PERSON] на користь районного бюджету Корюківського району Чернігівської області кошти в сумі 4608,53 грн., витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину. Прокурор у судове засідання не зявився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представники позивачів у судове засідання не зявились, надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 29 жовтня 2016 року, в період часу з 16 по 17 годину, [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись в першій кімнаті свого будинку, котрий розташований за адресою смт. Холми Корюківського району Чернігівської області, вул. Набережна, 4, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень побив [PERSON], нанісши не менше 9 ударів, зокрема, своїми руками взяв ліву руку [PERSON] загнувши її за спину, шляхом вивертання руки вивихнув її, після чого наносив удари руками та ногами по обличчю та взявши своїми руками праву руку [PERSON] загнув її за спину та шляхом вивертання руки вивихнув її в суглобі. В результаті описаних дій [PERSON] завдав [PERSON], згідно висновку експерта № 93 від 14.12.2016 року, наступні тілесні ушкодження у вигляді: множинних саден та підшкірних крововиливів обох верхніх кінцівок, шиї, підборіддя; підшкірних гематом обох параорбітальних ділянок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли короткочасний розлад здоровя; вивиху лівого передпліччя та вивиху правого ліктьового суглобу з наявною раною по внутрішній поверхні ліктьової ямки з ушкодженням мязів, сухожилків та вен, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя; забійної рани слизової оболонки нижньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоровя. Ухвалою Корюківського районного суду від 01.03.2017 року закрито кримінальне провадження № 12016270150000445 від 30.10.2016 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення/ передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 України у звязку з відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Зазначена підстава закриття кримінального провадження до реабілітуючих не відноситься. Ухвала набрала законної сили. Відповідно до розрахунку від 30.01.2017 року, виданої ЦРЛ, потерпіла від злочину [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 29.10.2016 року по 30.11.2016. року Вартість утримання на стаціонарному лікуванні хворої склала 4608,53 грн. Під час досудового розслідування прокурором заявлено позов до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування потерпілої від злочину [PERSON], однак вищевказаною ухвалою дану позовну заяву залишено без розгляду. Витрати в сумі 4608,53 грн. до цього часу в добровільному порядку відповідачем до лікувальному закладу не сплачено. Згідно ч.1 ст.1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на і лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до вимог ч.3 ст.1206 ЦК України, п. п.1.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Як передбачено п.п.2,3 цього Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоровя або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, у разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене вище, зясувавши повно та всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved