Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

До суду із позовом звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що 15 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 1805170 (далі - «Кредитний договір»), згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 12 000,00 грн. Позивач свої зобов`язання, передбачені кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач передбачені кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 01 вересня 2021 р. заборгованість склала 15 117,39 грн., де 12000,00 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 3117,39 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Представник позивача повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, проте направив до суду клопотання, в якому зазначив, що просить розглянути справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У відповідності до ст. 130 ч.5 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням цієї повістки і цій особі. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач та його представник повідомлені у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, оскільки в матеріалах справи наявне зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого представника відповідача дізнався про дане судове засідання 22.11.2021 року, про що свідчить його підпис в повідомленні, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 15 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 180517, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 12 000,00 грн. Відповідач прийняв на себе зобов`язання сплачувати проценти за користування кредитом, здійснювати повернення кредиту та відсотків щомісячними платежами згідно умов договору, що підтверджується вказаним вище кредитним договором споживчого кредиту з графіком платежів (а.с.8-10). Банк умови договору виконав, надавши відповідачу грошові кошти, які він використав у власних цілях, Переведення коштів проводилося ТОВ ФФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», номер транзакції 4953292, що підтверджується листом ТОВ ФФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 30.08.2021 року № 5127-ВП та договором про організацію переказу грошових коштів № ВП-200417-1 від 20.04.2017 року укладеного між ТОВ ФФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» та ТОВ «Авентус Україна» (а.с.24-28). Відповідно до п.п.1.3-1.4.2 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки за його користування протягом 16 днів, за зниженою процентною ставкою 1,35 % від суми позики (494,10% річних) та вразі продовження кредиту або невиконанні умов для застосування зниженої процентної ставки - застосовується стандартна процентна ставка1,80 % від суми позики (658,80% річних). Згідно додатку № 1 до вказаного вище кредитного договору кредитні кошти відповідач повинен повернути до 31 січня 2020 року (а.с.8-10). Розрахунок заборгованості проведений ТОВ «Авентус Україна» станом на 01 вересня 2021 р. склав 15 117,39 грн., де 12000,00 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 3117,39 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 51-53). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 15 січня 2020 року відповідач був ознайомлений ТОВ «Авентус Україна» з фінансовими умовами користування кредитом та нарахуванням відсотків, підписавши електронну копію договору та паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором з зазначенням часу (15.01.2020 16:39:55) (а.с. 8-10, 19-20). Відповідач використовував кошти кредитної установи шляхом зняття готівкових коштів, а також двічі сплачував грошові кошти в рахунок закриття кредиту сумами 2592,00 грн. та 338,61 грн., однак баланс його рахунку станом на 01 вересня 2021 року є від`ємним (а.с. 51-53). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема, з договорів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Натомість за змістом ст. 599 ЦК України, виконання зобов`язання, проведеного належним чином, припиняє його. Цивільне судочинство ґрунтується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що у справах про відповідальність боржника за невиконання зобов`язання, зокрема грошового, саме позивач зобов`язаний довести наявність невиконаного зобов`язання, підстави його виникнення та розмір. Вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за користування наданим кредитом підтверджується підписаною 15 січня 2020 року електронною копією договору та паспорту споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором з зазначенням часу (15.01.2020 16:39:55), де в умовах кредитного договору чітко зазначено строк дії договору та відсотки за користування кредитом. Згідно з частинами 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно з ч. 4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення суд зобов`язаний зазначити, зокрема, таке: фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику. За змістом з ст. ст. 263 - 265 ЦПК України судовому рішенню мають бути притаманні такі властивості, як законність та обґрунтованість. При цьому обґрунтованість судового акту виявляється у повно і всебічно з`ясованих судом обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні й оцінені судом у мотивувальній частині рішення. Судом встановлено, що зі змісту ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України можна зробити висновок, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Норми статей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України вказують на те, що кредитний договір є консенсуальним, двостороннім та відплатним. Зобов`язання з кредитного договору передбачає єдиний обов`язок боржника повернути кредит у повному розмірі та сплатити проценти за користування кредитом. При цьому однією з істотних умов укладення кредитного договору, яка повинна бути узгоджена в договорі, є сплата процентів на грошову суму, отриману в кредит. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Надані позивачем вказані вище докази, вказують на те, що відповідач погодився на запропоновані йому кредитною установою умовами отримання споживчого кредиту та він погодився на сплату відсотків за користування кредитними коштами. Право позивача вимагати від відповідача сплати відсотків за користування кредитом ґрунтується на нормах статей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України та умовах укладеного між сторонами по справі договору. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк виконання обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Вище наведені обставини достовірно встановлені в судовому засіданні та сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно до ст.268 ч.5 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 16.12.2021 року в судове засідання не з`явилися сторони, при цьому у суду були підстави для ухвалення рішення. Проте, датою ухвалення рішення є не 16.12.2021 року, а 21.11.2021 року, оскільки саме у цей день складено повний текст судового рішення. Враховуючи викладене, у відповідності до ст.ст. 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved