Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, [PERSON] районної державної адміністрації Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати недійсним державний акт на земельну ділянку, площею 1,59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] селищної ради, Віньковецького району, Хмельницької області, серії ХМ № 115475, виданий на ім`я [PERSON]. Також визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку, площею 1.59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] селищної ради, Віньковецького району, Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 29.08.2003 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що 29 серпня 2003 року померла її мати [PERSON]. За життя матері належала земельна ділянка в смт. Віньківці площею 1,59 га. Після її смерті позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, вступивши в оперативне управління майном. Інший спадкоємець син померлої [PERSON], хоча і жив із померлою на час смерті, однак активних дій для прийняття спадщини не вчиняв (тобто не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та в оперативне управління майном не вступав). При зверненні до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Хмельницької області їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, у зв'язку з відсутністю документів, необхідних для оформлення спадщини, а саме через те, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] селищної ради, Віньковецького району, Хмельницької області серії ХМ № 115475, не зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та надрукований після смерті матері, а отже є недійсним. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без її участі, вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради надав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає. Ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ Представник відповідача - [PERSON] РДА Хмельницької області, будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явився. Третя особа [PERSON] надав письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розглядати без його участі. Представник третьої особи - Відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явився. У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 29.08.2003 року (свідоцтво про смерть І-БВ № 294212 від 08.12.2016 р., актовий запис № 101). Вона була власником земельної ділянки площею 1,59 га, розташованої на території [PERSON] селищної ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ЇЇ права власника посвідчуються державним актом серії ХМ № 115475. Згідно Державного акта на право колективної власності на землю серія ХМ № 002 від 05 жовтня 1995 року,[PERSON] належить земельна ділянка. Згідно довідки Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Хмельницької області № 31-28-99.1-286/15-7 від 13.02.2017 року вбачається, що вартість земельної ділянки за Державним актом серії ХМ № 115475 станом на 01.01.2017 року становить 55980,69 грн. [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], та прийняла спадщину як така, що фактично вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном, відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР (довідка [PERSON] селищної ради від 16.12.2016 року № 4603, свідоцтво про народження позивачки І-УР № 049238 від 0801.1961 року, свідоцтво про укладення шлюбу позивачки І-БВ № 462080 від 31.01.1986 року). Згідно зі ст. ст. 524, 529 ЦК Української РСР,який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 цього Кодексу, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Нотаріусом постановою від 05.07.2017 року № 198/02-31 відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку через те, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку розміром 1,59 га. Нотаріус правомірно відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку у звязку з відсутністю документів необхідних для оформлення спадщини. Зазначений державний акт відповідно до вимог статті 215, 25 ч.4 ЦК України слід визнати недійсним. Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги, але не може в позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також, відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Як\~вбачається з розяснень постанови Пленуму Верховного Cуду України від 16.04.2004 року за № 7 (з відповідними змінами) «Про практику застосування судами земельного законодавства», при розгляді цивільних справ захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). З аналізу наведених правових норм, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ 115475 виданий на імя [PERSON] [PERSON] районною державною адміністрацією слід визнати недійсним, а за [PERSON] слід визнати право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON]

Outcome: approved