Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Заявник 31 березня 2021 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем. В обґрунтування своєї заяви, заявник вказує, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , яка до дня смерті проживала по [ADDRESS] . Він проживав разом із бабусею з 1996 року по день її смерті. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок та дві земельні ділянки. Він є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі [PERSON] , так як його мати також померла в 2012 році. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті бабусі він може, так як відсутні документи, що підтверджують факт його проживання разом із бабусею на момент її смерті. Нотаріус рекомендував йому звернутись до суду для встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на момент смерті. Тому, представник заявника просила встановити факт, що [PERSON] постійно проживав із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. В судовому засіданні представник заявника повністю підтримала вимоги та надала аналогічні пояснення. Зацікавлена особа по справі заперечень не надали. Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із свідоцтва про смерть [PERSON] видно, що вона померла [INFO] в м.Приморськ Приморського району Запорізької області (а.с. 5). З копії договору дарування від 17 травня 1989 року, витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно видно, що [PERSON] дійсно є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 8, 14). З копії Державних актів на право власності на земельну ділянку видно, що [PERSON] дійсно є власником двох земельних ділянок в м.Приморськ Запорізької області (а.с. 18,19). Із свідоцтв про народження заявника та [PERSON] видно, що [PERSON] дійсно є онуком померлої [PERSON] (а.с. 12-13). З домової книги жителів будинку [ADDRESS] видно, що [PERSON] значиться в членах сім`ї (9-11). З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 10 лютого 2012 року видно, що [PERSON] померла. З тексту постанови видно, що [PERSON] проживав разом із [PERSON] та [PERSON] . З довідки відділу ЦНАП від 19.02.2021 року видно, що [PERSON] постійно проживав з 14.05.1996 року до березня 2019 року за адресою [ADDRESS] (а.с. 21). З копії паспорта заявника видно, що паспорт він отримав 27 липня 2016 року в Приморській РС УДМС в Запорізькій області (а.с. 4). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що заявника знають як односельця. Він дійсно з матір`ю [PERSON] проживав по [ADDRESS] разом із бабусею [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] продовжив проживати у вказаному будинку і лише в березні 2019 року переїхав проживати в іншу місцевість. З листа приватного нотаріуса № 259/01 від 22.06.2020 року видно, що свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] видати неможливо, так як відсутні документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із померлою (а.с. 6). За таких обставин, суд вважає, що заявником доведений факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Вказаний факт має юридичне значення, оскільки необхідний для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved