Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

до суду звернулась позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням і зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У зазначеному домоволодінні з її згоди були зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які фактично не проживають у вказаному будинку з початку 2016 року, в зв`язку з чим позивач просить визнати їх такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], будучи відповідно до ст. 74 ч.9 ЦПК України належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилися, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали, в зв'язку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними письмовими доказами приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 04.12.1985 року [PERSON] є власником домоволодіння (зареєстровано Міловським БТІ за № 2/52 від 02.01.1985 року). Позивач стверджує, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з початку 2016 року за місцем реєстрації, за адресою: [ADDRESS], не проживають, комунальні послуги не сплачують, та ніякої участі в утриманні даного житла не приймають, та ним не користуються. На даний час факт реєстрації [PERSON] та [PERSON] негативно впливає на її матеріальне забезпечення, оскільки вона не має права отримувати будь-яку матеріальну допомогу від держави та вільно розпоряджатись своєю приватною власністю. Згідно ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] та [PERSON] не відносяться до категорії осіб, за якими зберігається право на житлове приміщення у зв'язку з тимчасовою їхньою відсутністю строком більше шести місяців, як зазначено в ст. 71 ЖК України. Суд вважає, що реєстрація відповідачів перешкоджає власнику будинку в здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved