Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Костроба Т.А., звернулася до Кремінського районного суду з вказаною заявою, в якій вказує, що заявник постійно проживала з [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 2005 року по день смерті останнього. За час сумісного проживання вони мешкали однією сім`єю та вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок належав померлому на підставі договору дарування житлового будинку сину від 23 квітня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1845. Заявник 15.02.2012 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте отримала постанову про відмову, в якій зазначено, що заявник не надала жодних документів, що підтверджують факт сумісного проживання з померлим більш ніж п`ять років. Також у постанові зазначено, що у спадковій справі, яка відкрита після смерті [PERSON] , міститься заява про прийняття спадщини від [PERSON] , але його родинні відносини з померлим теж не підтверджені та який помер [INFO] . Особою, яка може претендувати на спадщину та права і обов`язків, що залишились після смерті [PERSON] є його син [PERSON] - заінтересована особа в справі. Встановлення факту постійного сумісного проживання заявника та [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 2005 року по день смерті останнього необхідне заявникові для прийняття спадщини, тому просить задовольнити заявлені вимоги. Представник заявника Костроба Т .А. в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд за його відсутності, заперечень з приводу заяви не має. Свідок [PERSON] та [PERSON] вказали, що знають заявницю та знали та [PERSON] . Підтвердили, що заявниця проживала з останнім багато років за однією адресою, вели спільне господарство, [PERSON] хворів, а [PERSON] доглядала за ним до його смерті. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, 1. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 2. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. 3. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. 4. У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. Статтею 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Як вимагає ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно паспортних даних [PERSON] , народилася [INFO] в м. Кремінна, Луганської області (а.с. 7-8). [PERSON] , який народився [INFO] , помер [INFO] в м. Кремінна, Луганської області (а.с. 13,17,18). Після смерті останнього залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.13, 14,15). Нотаріусом відмовлено заявникові у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] із-за відсутності в тому числі й документів, які підтверджують факт сумісного проживання з померлим більш ніж п`ять років (а.с.16). Відповідно до акту (а.с.22) на момент смерті [PERSON] , який був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] , разом з ним постійно мешкала [PERSON] . Вони мешкали разом за вказаною адресою з 2005 року, однією сім`єю та вели спільне господарство (а.с.22). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що факт постійного сумісного проживання заявниці з [PERSON] підтверджується свідченнями свідків та актом, наданим органом місцевого самоврядування. Таким чином, іншим чином, аніж через звернення до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання, заявник не може підтвердити своє право на спадщину. З урахуванням досліджених судом доказів, які суд вважає достовірними та достаніми, суд вважає встановленими факт сумісного проживання заявника та [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved