Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Заява мотивована тим, що дядько заявника [PERSON] проживав у [ADDRESS] . У зв`язку з активізацією бойових дій змушений був покинути постійне місце проживання та переїхав жити у смт Опішня Зіньківського району Полтавської області, як внутрішньо переміщена особа. У травні 2019 року [PERSON] поїхав до м. Донецьк, через декілька днів зателефонували з м. Донецьк та повідомили, що [PERSON] [INFO] помер. Свідоцтво про смерть [PERSON] видане 04.06.2019 року Ленінським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, яка є тимчасово окупованою територією України і свідоцтво про смерть, видане на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та є недійсними на території України. Свідоцтво про смерть [PERSON] заявнику необхідно для прийняття спадщини. В зв`язку з вище викладеним заявник [PERSON] звернувся з заявою до суду і просив суд ухвалити рішення, яким встановити той факт, що [PERSON] [INFO] , помер [INFO] у віці 84 роки у м. Донецьк . Ухвалою суду від 10.07.2019 року відкрито провадження по справі. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, послався на обставини викладені в заяві, заінтересована особа представникОпішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення заявника[PERSON] , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 введено в дію рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано Кабінет Міністрів України вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою Верховної Ради України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. Згідно з ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в місті Донецьк (а.с.10). [PERSON] народився [INFO] в с. Артелярщина Зіньківського району Полтавської області (а.с.4-5). З повідомлення Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області від 09.07.2019 року вбачається, що [PERSON] відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Донецьк, оскільки останній помер на тимчасово окупованій території України.( а.с.8). Відповідно до довідки управління праці та соціального захисту населення Зіньківської РДА Полтавської області [PERSON] було взято на облік як внутрішньо переміщену особу ( а.с.11). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (із змінами), на території м. Донецьк Донецької області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином надане заявником свідоцтво про смерть, що підтверджує факт смерті [PERSON] видане органом державної влади, який створений всупереч законодавства України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Проте, оскільки заявник з об`єктивних причин не може отримати від закладу охорони здоров`я, або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть [PERSON] та прийняти спадщину, суд, на підставі встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] із визнанням дати його смерті [INFO] та місця смерті м. Донецьк, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п.8 ч.1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті дядька та прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, а також те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного та

Outcome: approved