Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

До суду з первісним позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що проживав з відповідачкою в цивільному шлюбі. [INFO] від спільного проживання у них народився син - [PERSON]. Спільне життя з відповідачкою не склалося та на даний час він має іншу сім»ю. Син проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні. Позивач вважає, що мати його дитини повинна сплачувати аліменти на утримання сина, а оскільки остання цього робити не бажає в добровільному порядку, то для захисту свого порушеного права [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про відібрання дитини, встановлення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Свої зустрічні позовні вимоги пояснює тим, що у зв»язку з погіршенням відносин в родині вона була змушена поїхати до м. Київ у пошуках роботи. Син [PERSON] тимчасово залишився проживати з батьком. На даний час [PERSON] проживає з іншим чоловіком, без реєстрації шлюбу, а тому бажає забрати дитину у батька для спільного проживання з нею, матір»ю. Проте, [PERSON] чинить їй в цьому перешкоди, тому вона звернулася до суду з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів. Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримав повністю, просив суд його задоволити, зустрічний позов не визнав взагалі та просив суд відмовити позивачці в його задоволенні. Свою думку мотивує тим, що його колишня цивільна дружина не стала дитині гарною матір»ю, залишила його, переїхавши до Києва. За час спільного проживання вона неодноразово залишала сім»ю, тижнями перебувала невідомо де, при цьому дитина перебувала з ним. Він також повідомив суду, що його колишня дружина не може стати доброю матір»ю, оскільки це не перший випадок невиконання нею своїх батьківських обов»язків. Рішенням суду вона позбавлена батьківських прав стосовно свого першого сина [PERSON], а тому, він вважає, не виправиться ніколи. Він хвилюється за долю дитини та бажає, щоб дитина проживала з ним. Також [PERSON] вважає, що зміна місця проживання може негативно вплинути на психіку дитини, оскільки він за місцем проживання матері нікого не знає. У нього дитина знаходиться у звичній обстановці, відвідує дитячий садок, спілкується з старшим рідним братом. Дитина має маму, його дружину, яка добре ставиться до нього, доглядає, виховує, любить. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнала, підтримала свій зустрічний позов та просила його задоволити. Вона повідомила суду, що залишила дитину проживати з чоловіком тимчасово, поки влаштується на роботу та створить нормальні умови для її проживання . За рік вона зустріла чоловіка , з яким спільно проживає та має намір створити сім»ю. Сім»я чоловіка має власний будинок та не заперечує, щоб з ними проживав її син [PERSON]. Вона брала дитину в свою нову сім»ю влітку на тиждень , його всі полюбили та бажають, щоб [PERSON] проживав з ними. [PERSON] запевняла суд, що виправилася, не вживає алкогольних напоїв, має постійне місце роботи та задовільні характеристики з нинішнього місця роботи та проживання. Те, що трапилося з нею в минулому, позбавлення батьківських прав стосовно [PERSON], вона вважає своєю помилкою через життєві обставини. На сьогодні вона виправилася та поросить суд відібрати дитину у батька та визначити місце проживання дитини з нею, стягнувши з батька аліменти на утримання сина. Представник третьої особи служби у справах дітей - [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримала , зустрічний позов просила залишити без задоволення. На думку представника третьої особи , [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони за час проживання в с. Піщане Золотоніського району. Вона вважає, що за рік людина не може виправитися . З батьком дитині добре, даний висновок зроблений на підставі актів перевірок , а тому немає необхідності дитину відбирати у батька. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін приходить до висновку, що зустрічний позов не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступного. В Конституції України, Конвенції ООН «Про права дитини», Законах України «Про охорону дитинства», «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» також у Сімейному кодексі України закріплені права малолітніх і неповнолітніх дітей щодо місця їх проживання. Принцип 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року передбачає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Батьки (позивач та відповідач) не можуть досягнути домовленості щодо місця проживання дитини - сина [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне зна чення. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11 травня 2010 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON], батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до висновку опікунської ради при Демидівській сільській раді про доцільність проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] за місцем проживання матері - [PERSON], яка проживає в цивільному шлюбі з гр. [PERSON] в с. Демидів з 17 березня 2013 року рада прийшла до висновку, що для проживання малолітньої дитини створені всі належні умови - є окрема дитяча кімната, наявні спальне місце та місце для проведення дозвілля. Згідно характеристики виданої секретарем Піщанської сільської ради Шкарупа К.М. гр. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], але в даний час за даною адресою не проживає, місце проживання її невідоме. Стосовно першої дитини [PERSON] позбавлена батьківських прав, друга дитина - син [PERSON] тривалий час проживає з батьком [PERSON]. [PERSON] схильна до вживання алкогольних напоїв, синові ніякої уваги не приділяє, не займається його утриманням та вихованням, дитину не відвідує. В характеристиці № 1765 від 21.10.2013 року, виданій секретарем Піщанської сільської ради Шкарупою К.М. зазначається, що гр. [PERSON] проживає в с. Піщане разом із: дружиною - [PERSON], 1981 року народження, сином - [PERSON], 1995 року народження (в даний час навчається в Київському енергетично-професійному ліцеї), сином - [PERSON], 2008 року народження. [PERSON] дітям приділяє батьківську увагу та піклування. Умови для проживання дітей задовільні. [PERSON] в громадських місцях поводить себе задовільно, громадського порядку не порушує, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Згідно листа сільського голови Єщенко В.І. № 155 від 08.10.2013 року службі в справах дітей Золотоніської РДА вбачається, що враховуючи характеризуючи матеріали на батьків [PERSON] та [PERSON], виконком Піщанської сільської ради прийшов до висновку, що малолітньому [PERSON], [INFO] доцільно проживати разом з батьком, який і займається утриманням та вихованням сина. Із довідки № 22 від 17.10.2013 року виданої завідувачем ДНЗ Шохіною С.С. вбачається, що [PERSON], [INFO] з 24.05.2013 року регулярно відвідує дошкільний навчальний заклад «Казка» в с. Піщане, Золотоніського району, Черкаської області. З копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 08 жовтня 2013 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 08.10.2013 року уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 179. Згідно повідомлення від 17.10.2013 року наданого завідувачем ДНЗ Шохіною С.С., вихователя старшої групи ДНЗ [PERSON] вбачається, що [PERSON] з 24.05.2013 року регулярно відвідує дошкільний навчальний заклад «Казка». З часу коли дружиною [PERSON] стала [PERSON], дитина доглянута, з радістю її зустрічає, називає мамою, добре про неї відгукується. [PERSON] завжди цікавиться у вихователів перебуванням дитини в дитячому садку, систематично відвідує батьківські збори, пропонує свою допомогу під час ремонту, при організації свят, розваг. За час проживання з матір»ю - [PERSON], дитина майже не відвідувала ДНЗ, а з 04 жовтня 2012 року по 24 травня 2013 року взагалі не відвідував дитячий садок. Згідно висновку органу опіки та піклування Золотоніської РДА № 500/01-01-24 від 11.11.2013 року вбачається, що 23.10.2013 року питання визначення місця проживання малолітнього [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Золотоніській райдержадміністрації, на якому було прийнято рішення, що проживання [PERSON], [INFO] у сім»ї батька [PERSON], [INFO], жителя с. Піщане, Золотоніського району, Черкаської області є доцільним і повністю відповідає інтересам дитини. Судом в судовому засіданні з»ясовано, що [PERSON] та [PERSON] проживали в цивільному шлюбі. [INFO] в них народився син [PERSON]. З часом в сім»ї виникли непорозуміння та конфлікти, тому [PERSON] виїхала проживати в Київську область, а сина залишила з батьком. На даний час гр. [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] з співмешканцем [PERSON], його матір»ю [PERSON], яка є власником будинку та його бабусею [PERSON]. За місцем реєстрації та попереднього проживання, а саме с. Піщане, Золотоніського району, Черкаської області [PERSON] характеризується негативно. Малолітній [PERSON] проживає із батьком [PERSON] у його власному будинку та його дружиною [PERSON], яку називає мамою в [ADDRESS]. Дитина відвідує дитячу установу «Казка» в с. Піщане, Золотоніського району,Черкаської області. Матеріальне забезпечення, житлово-побутові та морально-етичні умови дозволяють [PERSON] утримувати і виховувати малолітнього сина. Суд вважає, що моральні якості [PERSON] , а саме негативна характеристика за місцем проживання в с.Піщане Золотоніського району, зловживання спиртними напоями , нехтування своїми батьківськими обов'язками, а саме залишення дитини без нагляду, позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно старшого сина [PERSON] не дають суду підстав для визначення місця проживання дитини з матір»ю. Крім того, вирішуючи дане питання, суд бере до уваги той факт , що батько проживає у власному будинку, перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], при цьому мати дитини житла не має, з [PERSON] шлюбні відносини не зареєстровані. Суд критично оцінює всі довідки , видані Демидівською сільською радою, оскільки з них вбачається , що [PERSON] на території сільської ради проживає з 17 березня 2013 року , а в судовому засіданні , із пояснень самої [PERSON] та свідка [PERSON] вбачається, що вони в с. Демидів проживають з червня місяця 2013 року, що не відповідає задокументованим фактам. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що дитина разом із матір»ю проживала в с.Демидів лише тиждень, що є надто коротким терміном, щоб надати висновок щодо доцільності проживання дитини з матір»ю . Приймаючи рішення щодо зустрічного позову суд приймає до уваги також наступні факти. Згідно інформації про проведену роботу з [PERSON], наданої соціальним педагогом [PERSON] вбачається, що у зв»язку з тим, що [PERSON] неодноразово звертався по допомогу до соціального педагога Піщанської ЗОШ І-ІІІ ступенів з приводу того, що його цивільна дружина [PERSON] неодноразово залишала сина [PERSON] самого вдома доки він був на роботі і нез»являлася додому по кілька діб. [PERSON] неодноразово в письмовій та усній формі попереджалася про негативні наслідки неналежного виконання батьківський обов»язків відносно сина [PERSON], проте вона до порад не прислухалася. Отже, вищевикладене свідчитиь, що на момент спільного проживання [PERSON] з сином [PERSON] вона ставилася до виховання останнього безвідповідально, не створювала належні умови для його повноцінного розвитку, неодноразово залишала самого вдома, вела аморальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями. На даний час [PERSON] не має власного житла, проживає в цивільному шлюбі з [PERSON] в с. Демидів, Вишгородського району, Київської області без реєстрації. Суд, також бере до уваги те, що [PERSON] мала ще одного сина [PERSON], [INFO], якого через самоусунення від виконання батьківських обов»язків рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 серпня 2007 року було відібрано без позбавлення батьківських обов»язків, але вона не вживала ніяких заходів для повернення дитини і рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2008 року її було позбавлено батьківських прав. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] проживає в повній родині, дружину батька [PERSON] називає мамою, регулярно відвідує дитячий заклад, матеріальне забезпечення, житлово-побутові та морально-етичні умови дозволяють [PERSON] утримувати та виховувати сина, тому проживання малолітнього [PERSON] з батьком є доцільним та повністю відповідає його інтересам. Що стосується вирішення первісного позову, то суд вважає, що він підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважли віше правове зобов'язання батьків. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду аліменти на утримання дитини мають присуджуватись у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а саме п. 17 визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач в своєму первісному позові просить суд стягнути аліменти з відповідачки [PERSON] в розмірі 1/3 частини її заробітку. Суд вважає за необхідно задоволити позов в цій частині частково, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2008 року з [PERSON] вже стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітної плати, але не менше ніж 30% встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а враховуючи те, що розмір аліментних платежів не може перевищувати 50% заробітної плати , суд задовольняє позов частково, стягнувши з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх доходів матері, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 22.08.2013 року та до повноліття дитини. Суд також вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved