Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Заявник 24.10.2018 звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин, між ним та його матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] в с. Калинове Таращанського району Київької області, як між сином та матір'ю. встановити факт належності правовстановлюючих документів [PERSON], яка померла [INFO], що містять розбіжності в повному складі імені фізичної особи в різних належних їй особистих документах: свідоцтва про одруження (Серія [NUMBER] від 13.02.1957), посвідчення громадянина 4 категорії потерпілого внаслідок ЧАЕС (серія [NUMBER] від 24.01.1994), паспорту громадянина України (серія [NUMBER], виданого Таращанським РВУ МВС України 14.05.1997), свідоцтва про смерть (Серія [NUMBER] від 11.09.2018). Встановлення даного факту заявнику потрібно для оформлення недотриманої пенсії, а в подальшому і спадщини після померлої матері. Через неможливість документального підтвердження факту наявності родинних відносин між заявником та померлою матір'ю, останній звернувся до суду з даною заявою. В судове засідання заявник не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки до суду не повідомив. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], [INFO] (а.с.11). В зв'язку з тим, що після її смерті залишилася недоотримана пенсія за вересень місяць 2018 року, яку згідно ст. 52 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» мають право отримати члени її сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, а заявник через наявність розбіжностей при зазначенні її імені у різних документах і, як наслідок, неможливості довести родинні відносини, звернувся до суду з даною заявою. Крім того, встановлення родинних відносин заявнику потрібно для оформлення в подальшому спадкових справ. Факт родинних відносин заявника із померлою [PERSON] знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Так даний факт стверджується свідоцтвом про народження заявника, Серії [NUMBER], виданого 29.09.2015 відділом ДРАЦСу Таращанського РУЮ у Київській області, де у графі мати записано «[PERSON]», свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 13.02.1957, яке стверджує, що шлюб уклали [PERSON] та [PERSON], якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище «[PERSON]», свідоцтвом про народження [NUMBER] від 06.02.1957 де вона зазначена російською мовою як «[PERSON]», паспортом громадянина України виданого на ім'я «[PERSON]», який також містить відповідну відмітку про укладення шлюбу 13.02.1957 із [PERSON], посвідченням громадянина, який проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (Категорія 4) від 24.01.1994 та свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], виданого 11.09.2018 Таращанським РВДР АЦСу Головного територіального управління юстиції у Київській області, де померла зазначена як «[PERSON]». В усіх зазначених документах ім'я померлої, що згідно ст.28 ЦК України складається із прізвища, власного імені та по батькові, зазначені із робіжностями хоча є спільнокореневими, проте дата та місце її народження в усіх випадках однакова, отже всі документи належать одній особі, а тому померла [PERSON] дійсно є матір'ю заявнику. Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Згідно ст. 315 ч. 3 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні був доведений факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO]. Задоволення заявлених вимог має для заявника юридичне значення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: partial