Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що з 15 грудня 2000 року сторони розірвали шлюб під час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається на 3-му курсі в Таращанському Агротехнічному коледжі, на платному відділенні. Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його доходу, до закінчення навчання 30 червня 2017 року Позивачка в судове засідання не прибула, до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув , до суду подав заяву в якій позовні вимоги визнав та просить справу розглядати у його відсутність. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 15 грудня 2000 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с. 3). Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4), який є студентом 3-го курсу Таращанського Агротехнічного коледжу, на платному відділенні, що підтверджується довідкою від 15.07.2016 року , навчається з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року(а.с.5). Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей, що продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до закінчення навчання до досягнення двадцяти трьох років. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України кошти на утримання повнолітньої дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то з нього слід стягнути на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 01 липня 2016 року до припинення навчання. Як встановлено із позовної заяви позивачка просить стягувати аліменти починаючи з 27 червня 2016 року, тоді як позовну заяву подала до суду 01 липня 2016 року, а аліменти стягуються з часу подання позовної заяви до суду тобто з 01 липня 2016 року. В стягненні аліментів в період з 27червня2016 року по 01 липня 2016 року позивачці слід відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: partial