Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

До суду з даним позовом звернувся [PERSON] . Вимоги позову обґрунтував тим, що [INFO] помер його дід [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, увійшла блок-секція № 11 , приміщення № 1,2,4 у гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 25,9 кв. м., в розмірі 3/100 частки гуртожитку. За життя, 06.07.2015 року на випадок своєї смерті, [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів - [PERSON] . Заповіт на день смерті не змінений та не скасований. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса з відповідною заявою та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Однак, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на блок-секцію нотаріусом видане не було через неможливість встановити склад спадкового майна та невідповідність дубліката оригіналу свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач звернувся до суду 17.12.2018 року та рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області було задоволено його позов та визнано за ним право власності на блок-секцію №11, приміщення №1, 2, 4 у гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 25,9 кв. м., в розмірі 3/100 частки гуртожитку, в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 07.10.2019 року право спільної часткової власності на блок-секцію № 11 , приміщення №1, 2, 4 у гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 25,9 кв. м., в розмірі 3/100 частки гуртожитку, зареєстровано за позивачем. В грудні 2019 року позивач знайшов копію свідоцтва № [NUMBER] про право власності на нерухоме майно від 15.02.2012 року на 9/500 частки в гуртожитку за адресою [ADDRESS] , а також копію витягу про державну реєстрацію прав від 23.02.2012 року про реєстрацію приватної спільної часткової власності за [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] від 15.02.2012 року про право власності на нерухоме майно на 9/500 частки в гуртожитку за адресою [ADDRESS] . Однак в отриманні свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на 9/500 часток гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивачу було відмовлено в зв`язку з відсутністю оригінальних документів, що посвідчують право власності на вищезазначене нерухоме майно. Відповідно до технічного паспорта на блок-секцію № 11 приміщення №3, в розмірі 9/500 частки гуртожитку по [ADDRESS] , в книзі 12, за №1498, 23.02.2012 року зареєстровано право власності за [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] від 15.02.2012 року про право власності на нерухоме майно та витягу про державну реєстрацію прав від 23.02.2012 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з технічного паспорта з поверхового плану гуртожитку по [ADDRESS] , виготовленого 3 січня 2020 року КП БРР БР БТІ та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речових прав власності №33278009, видане КП БРР БР БТІ, та свідоцтва про право власності на нерухоме майно №[NUMBER] від 20 жовтня 2011 року видане Іванківською сільською радою Бориспільського району Київської області, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить блок-секція №11 приміщення №3 у гуртожитку по [ADDRESS] , що становить 9/500 частки. Згідно довідки Бориспільської РР БР «БТІ» від 03.01.2020 року станом на 31.12.2020 на приміщення №3 в блок-секції №11, що становить 9/500 частку в гуртожитку по [ADDRESS] , в книзі 12 за Р№ 1498, 23.02.2012 року зареєстроване право власності за [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на нерухоме майно від 15.02.2012 року. Загальна площа кімнати становить 13,9 кв.м. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2018 року у справі за позовом [PERSON] до Іванківської сільської ради Бориспільського району про визнання права власності в порядку спадкування було визнано за [PERSON] право власності на блок-секцію №11, приміщення №1, 2, 4 у гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 25,9 кв. м., в розмірі 3/100 частки гуртожитку, в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 07.10.2019 року право спільної часткової власності на блок-секцію № 11 , приміщення №1, 2, 4 у гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 25,9 кв. м., в розмірі 3/100 частки гуртожитку, зареєстровано за [PERSON] . Відповідно довідки Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 09.09.2020 року №703 згідно по господарської книги №18 на 2016-2020 роки за [PERSON] рахується кімната [ADDRESS] . Загальна площа кімнати 25,9 кв. м. з них: житлова кімната - 16,4 кв. м., коридор - 5,9 кв. м., санвузол - 3,6 кв. м. (3/100 частки гуртожитку). Відповідно довідки Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 09.09.2020 року №702 згідно по господарської книги №18 на 2016-2020 роки за [PERSON] значиться кімната № 11 на першому поверсі гуртожитку по [ADDRESS] . Загальна площа житлової кімнати 13,9 кв. м. (9/500 частки гуртожитку). За ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За правилами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена,вважаються такими, що прийняли спадщину,крім випадків, встановлених частиною другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За заповітом від 06.07.2015 року [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.07.2015 року. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується заяво про прийняття спадщини від 14.07.2015 року. Ч.1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи те, що інформація яка міститься в довідках №703 та №702 Іванківської сільської ради про майно, його площу та характеристики , що належить [PERSON] та [PERSON] відрізняються від тієї яка визнана рішенням суду про визнання права власності за [PERSON] в порядку спадкування, тому суд приходить до висновку що з метою ефективного захисту порушених права позивача позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved