Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 11 липня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 491. Від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Останній рік вони не знаходять спільної мови з відповідачем, їх шлюбні відносини фактично припинилися, зникла любов та взаєморозуміння, з цього ж часу вони разом не мешкають, а живуть кожен самостійним життям, за адресами, які вказані вище. Зараз їх спільне проживання та перебування у шлюбі є фактично неможливим, а шансів на відновлення стосунків не залишилося. На даний момент спору щодо нерухомого майна у нас немає. Вказує, що на даний момент вони не досягли згоди щодо визначення з ким з батьків після розірвання шлюбу буде проживати дитина. Просить суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », Після розірвання шлюбу просить визначити місце проживання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] із нею. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Фальченко І.В. у судове засідання не з`явилися, але надали суду Заяву про те, що позов підтримують у повному обсязі та просять справу розглянути за їх відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав суду Заяву про те, що позовні вимоги визнає, та не заперечує щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з позивачем. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області до судового засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. До суду надійшло Клопотання, в якому представник ООП Слов`янської міської Ради просить суд розглянути справу без участі представника Органу опіки та піклування Слов`янської міської Ради Донецької області та при ухваленні рішення враховувати Висновок Органу опіки та піклування Слов`янської міської Ради Донецької області про визначення місця проживання дитини. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 491. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 27 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 182. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просить суд відновити дошлюбне прізвище і бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе. Щодо позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини, суд приходить до наступного. За змістом положень частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до статті 3, статті 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 02 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Відповідно до частини 2 статті 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Частиною 2 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 2 статті 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (пункт 1). При цьому зазначена стаття містить застереження, згідно з яким органи державної влади не можуть утручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2). Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно зі ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи. З Висновку Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області про визначення місця проживання дитини № 29/03-1337 від 24 липня 2019 року, вбачається, що, Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради вважає, доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Положенням ч. 1 ст. з Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України передбачено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи вищезазначене, інтереси дитини, його прихильність до обох батьків, та ставлення матері до малолітнього [PERSON] , яка його виховує та утримує, їх спільне проживання за адресою: [ADDRESS] , Висновок Органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з матір`ю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради, про визначення місця проживання дитини, підлягає задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Позивач не вимагає відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved