Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON], яка в подальшому була уточнена, про відшкодування шкоди внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 липня 2014 року близько 23 години 00 хвилин на вулиці Чумаченка в місті Запоріжжі сталась ДТП з вини водія автомобіля [NUMBER] [PERSON], який в стані алкогольного спяніння, не витримав безпечний боковий інтервал та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням позивача, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Вина [PERSON] встановлена постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01.08.2014 року, яка 12.08.2014 року набула законної сили. Для встановлення розміру матеріальної шкоди спричиненої ДТП у позивача виникла необхідність залучення експерта для проведення оцінки його автомобіля, на що було витрачено 650,00 грн. Згідно звіту № 18/07/14 про оцінку розміру матеріального збитку по пошкодженому «OPEL» д/н [NUMBER] вартість ремонтно-відновлювальних робіт та матеріалів складає 53317,10 грн., та звіту №14/11/14 про оцінку розміру матеріального збитку по пошкодженому «OPEL» д/н [NUMBER] вартість ремонтно-відновлювальних робіт та матеріалів станом на листопад 2014 року складає 55203,90 грн. Транспортний засіб ВАЗ 21099-20 д/н [NUMBER] забезпечений в [PERSON] «УПСК» згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7238833 від 02.04.2014 року. Страхувальником по даному договору є [PERSON], Страховиком є Генеральне Регіональне управління [PERSON] «УПСК» із розміром франшизи 500,00 грн. [PERSON] «УПСК» відшкодовано позивачу матеріальну шкоду у розмірі 26710,59 коп. Крім того, внаслідок ДТП позивачу спричинено моральну шкоду, у звязку з пошкодженням його майна та протиправною поведінкою відповідача [PERSON], що виявилось в порушенні ним ПДР України, наслідком чого є завдана йому шкода. Розмір моральної шкоди він оцінює у 5000,00 грн. у звязку із наведеним просив стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», [PERSON], вартість відновлювального ремонту у розмірі 28493,31 грн. та 2151,14 грн. упущеної вигоди, 650,00 грн. витрат на проведення експертизи, а всього 31294,45 грн. Також стягнути з [PERSON] «УПСК» пеню у розмірі 1862,50 грн., інфляційні витрати 1858,50 грн., три відсотка річних 202,90 грн., а всього 3923,90 грн.. Крім того, стягнути з [PERSON] «УПСК» моральну шкоду у розмірі 2500,00 грн., з відповідача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2500,00 грн., судові витрати покласти на відповідачів пропорційно задоволених вимог. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] «УПСК», [PERSON] про дату місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином згідно положень ч.6 ст.76 ЦПК України за місцем проживання та місцезнаходження, письмових пояснень до суду не надіслали. Відповідно до ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 27 липня 2014 року близько 23 години 00 хвилин на вулиці Чумаченка в місті Запоріжжі сталась ДТП з вини водія автомобіля [NUMBER] [PERSON], який в стані алкогольного спяніння, не витримав безпечний боковий інтервал та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням позивача, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Відповідно до положень ч.1 ст.1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, як передбачено у частині другій зазначеної статті, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вина відповідача [PERSON] в порушені правил безпеки дорожнього руху встановлена постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП від 01.08.2014 року, яка 12.08.2014 року набула законної сили. Згідно з вимогами ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] під час керування автомобілем порушив правила безпеки дорожнього руху і це має прямий причинний зв'язок з настанням дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками у вигляді пошкодження транспортного засобу позивача. Відповідно до статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. Згідно з п.21.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди власником транспортного засобу ВАЗ 21099-20 д/н [NUMBER] [PERSON] застрахована цивільна відповідальність [PERSON] «УПСК», відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що мається поліс № АС/7238833 від 02.04.2014 року. Строк дії полісу з 02.04.2014 року по 01.04.2015 рік, ДТП сталась 27.07.2014 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 гривень. Розмір франшизи 500 грн. Відповідно до п.33.1 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; проінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно зі статтею 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.35.1 зазначеного Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Разом із заявою подаються документи, які підтверджують обставини настання події та розмір завданої шкоди. Позивачем відповідне повідомлення до [PERSON] «УПСК» подано 28.07.2014 року, що підтверджується копією листа вих. №45/18 від 09.01.2015 року. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Якщо факт завдання шкоди відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК України. Згідно зі ст.ст.1, 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Особи, відповідальність яких застрахована,- страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, а саме листа [PERSON] «УПСК» №45/18 від 09.01.2015 року, [PERSON] «УПСК» своєчасно повідомлена у встановленому законом порядку про страховий випадок ДТП за участю сторін, а позивач 28.07.2015 року звернувся до [PERSON] «УПСК» із Заявою-повідомленням №844 від 28.07.2014 року про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 27.07.2014 року, внаслідок чого за результатами розгляду документів даної справи, [PERSON] «УПСК» було прийняте рішення про виплату страхового відшкодування позивачу розмір сплаченого страхового відшкодування склав 26710,59 грн. Доказів, які б спростовували твердження позивача про повідомлення страховика про страховий випадок, суду не надано. Як вбачається з акту технічного стану транспортного засобу позивача №18.07.14 та звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданої власнику КТЗ №18/07/14 при проведенні розрахунків за станом на дату оцінки матеріальний збиток завданого власнику ТЗ внаслідок його пошкодження складає 53317,10 грн.. Оскільки станом на листопад 2014 року страхове відшкодування позивачу не було сплачено, а відбулось зростання цін на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу СПД «[PERSON]О.» проведені розрахунки за станом на дату оцінки та ціною запасних частин на 17.11.14 і визначений розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу у розмірі 55203,90 грн., які викладені в Звіті №14/11/14. Загальна величина матеріальної шкоди, спричинена позивачу, становить 55203,90 грн. фактично розмір сплаченого страхового відшкодування [PERSON] «УПСК» становить 26710,59 грн. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну у відповідності полісу №АС/7238833 становить 50000,00 грн., з розміром франшизи 500,00 грн. Таким чином, з [PERSON] «УПСК» на користь позивача підлягає відшкодуванню матеріальна шкода заподіяна майну у розмірі 22789,41 грн. Відповідно до ст. 28 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до майнової шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка підлягає відшкодуванню потерпілому, належить шкода, повязана, зокрема, з пошкодженням транспортного засобу. Як передбачено ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч.1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Виходячи з вищезазначених приписів законодавства, позивач має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ст.1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як зазначено у п.16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. №4, оскільки відповідно до статті 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 5703,00 грн. підлягає стягненню з [PERSON] Позивач, замовив автотоварознавче дослідження автомобіля [NUMBER] про що був складений звіт №18/07/14 та звіт №14/11/14. Тому суд, вважає, що понесені позивачем витрати, які підтверджуються актом №18.07.14 і квитанцією до прибуткового косового ордера серія 12АААВ 923982 на суму 300,00 грн. та актом №14.11.14 і квитанцією до прибуткового касового ордера №14.11.14 від 17.11.2014р. на суму 350,00 грн. підлягають відшкодуванню. Відповідно до пункту 22.3 статті 22 Закону (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин) потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Відповідно до пункту 9.3 статті 9 Закону (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин) розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. При визначенні розміру відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди суд виходить з такого. Як зазначено у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд враховує, що внаслідок ДТП позивач був позбавлений можливості повсякденно користуватися належним йому майном, не може вести нормальний спосіб життя, знаходиться в стані негативних психічно-емоціональних переживань. У звязку із зазначеними обставинами, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності суд вважає, що вимога про відшкодування позивачу моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 2500,00 гривень. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна особа має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень або заперечень. Факт моральних втрат позивачем, щодо яких була б доцільною грошова компенсація з [PERSON] «УПСК» в розмірі 2500,00 гривень, є недоведеною. Крім, того позивачем не надано доказів щодо відшкодування позивачу упущеної вигоди, пені та інфляційних витрат. Відповідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, судові витрати, які суд повинен розподілити відповідачу при задоволенні позовних вимог за позовом у вищезазначених сумах, складають з [PERSON] «УПСК» 227,41 грн. з [PERSON] 75,00 грн. судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: partial