Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

До суду звернулася заявник з вищевказаною заявою . У своїй заяві вказує, що [INFO] помер [PERSON] , який був нагороджений орденом «Знак пошани» 22.02.1967 року. З метою отримання пенсії по втраті годувальника, заявник як дружина померлого, звернулася до відділу з питань призначення та перерахування пенсій №1 Головного УПФУ в Полтавській області. Однак, 08.08.2019 року заявник отримала відмову у призначенні пенсії за особливі заслуги перед Україною, оскільки в посвідченні про нагородження та паспорті померлого є розбіжності у прізвищі. Тому, заявник для встановлення факту належності право встановлювального документа звернулася до суду. В судове засідання заявник не з`явилася, але надала заяву про розгляд заяви без її участі, свої вимоги підтримала повністю. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.07.2018 року (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 31.01.1971 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 31.01.1971 року зроблено відповідний актовий запис за №03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.10.2006 року. Згідно копії військового квитка серії [NUMBER] прізвище зазначено «Коренивский» російською мовою, а в посвідченні про нагородження орденом «Знак пошани» - « [PERSON] ». Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу, оскільки Президія Верховної Ради СССР припинила свою діяльність і не можуть виправити допущену в посвідченні про нагородження орденом «Знак пошани» серії [NUMBER] помилку . Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації її права на пенсію за особливі заслуги перед Україною по втарті годувальника, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved