Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування домоволодінні під [ADDRESS] . Обґрунтовують свої вимоги тим, що позивач є Ѕ частини домоволодіння під [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований за зазначеною адресою, але в вищевказаному домоволодінні не проживає, перешкод у користуванні житловим приміщенням ніхто не чинив, особисті речі в житловому приміщенні відсутні. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено про те, що [PERSON] є власником 1/2 частки домоволодіння під [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В. 04.04.2019 р., зареєстрованого під реєстровим №558. (а.с.6), що також підтверджується витягом від 04.04.2019 р. (а.с.7). В вищевказаному домоволодінні зареєстрований відповідач - [PERSON] рідний брат батька позивачки, що підтверджується довідкою №108 від 23.04.2019 року, (а.с.11). Як зазначає позивачка, 10 років тому, у 2009 році [PERSON] , зібрав свої речі і пішов, припинив спілкування з родиною. В матеріалах справи міститься довідка від 23.04.2019 року/ 24.06.2018 р. Суворовського ВП головного управління національної поліції в Одеській області з якої вбачається про те, що [PERSON] не звертався з заявами про перешкоджання йому у мешканні в домоволодінні (а.с.13). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового будівництва. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Факт не проживання відповідача за місце реєстрації підтверджується актом про не проживання особи підписаний сусідами: [PERSON] .. [PERSON] , який посвідчений начальником ОСНКМ «Куяльницький» (а.с.12). Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р. зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Зазначена норма вказує на достатність рішення суду, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житлом для зняття її з реєстраційного обліку відповідним органом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Вивчивши матеріали справи судом встановлено про те, що позивачка не надала суду докази про те хто є співвласником іншої 1/2 частини домоволодіння під [ADDRESS] . Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed