Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Свою заяву обґрунтовує тим, що він є батьком дівчинки, яка народилась [INFO] в м. Донецьку. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації є неможливим. Місцем народження дитини є тимчасово окупована територія України. Заявник 22 листопада 2016 року звернувся до відділу РАЦС м. Вугледара для отримання свідоцтва про народження, але йому було відмовлено в реєстрації дитини з причини недійсності документів виданих органами розташованими на тимчасово окупованій території. Заявник просить встановити факт народження дівчинки [INFO] у місті Донецьку Донецької області, батько дитини - [PERSON], мати - [PERSON]. Заявник в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив встановити факт народження його дружиною [PERSON] [INFO] дівчинки - [PERSON], на тимчасово окупованій території в місті Донецьку, Донецької області. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту народження дитини заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] суду пояснив, що товаришує з заявником, в липні 2016 року відвідував заявника та його дружину - [PERSON] в місті Донецьку, де і бачив останню вагітною. Про народження дитини свідок дізнався під час телефонної розмови з заявником. Свідку відомо, що новонароджена дитина є дівчинкою, яку назвали [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір'ю свідка [PERSON] Показала суду, що бачила [PERSON] вагітною під час розмов з останньою по засобу відеозв'язку «Скайп», однак новонароджену не бачила. Судом встановлено, що заявник 09 квітня 2010 року зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 09 квітня 2010 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області (а.с. 10). Як вбачається з дублікату медичного свідоцтва про народження від 07.11.2016 року № 63, [PERSON] [INFO] народила дівчинку (а.с. 11). Згідно обмінної карти родильного будинку, родильного відділення лікарні [PERSON], перебуваючи на 38 тижні вагітності, народила [INFO] дівчинку та була виписана з лікарні після пологів на 4 день (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 листопада 2016 року, виданого Шахтарським міськрайонним відділом ЗАГС Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР, [PERSON] народила [INFO] дівчинку - [PERSON] в місті Донецьку, батьком останньої є [PERSON] (а.с. 13). Заявнику було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію народження дитини з підстав недійсності наданих заявником документів для реєстрації (а.с. 14). Суд, вислухавши пояснення заявника та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність, і приймаючи вищенаведені обставини в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. З абз. 1 ч. 1 ст. 2571 ЦПК України вбачається, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Частиною третьою ст. 2571 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч. 4 ст. 2571 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України « Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Медичне свідоцтво про народження надане заявником для державної реєстрації факту народження дитини, не може визнаватися належним документом з підстав його складання установою розташованою на тимчасово непідконтрольній території України, але вказана в ньому інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявницею та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Донецьк, Донецької області, є тимчасово окупованою територією незаконним збройними формуваннями терористичних організацій та військами Російської Федерації. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Суд вважає за можливе встановити факт народження [INFO] [PERSON] дівчинки - [PERSON], в місті Донецьку, Донецької області. Батько - [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: approved