Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON], представник СФГ «Красвний Яр» до [PERSON] про визнання дійсним договору оренди земельної ділянки від 10 січня 2012 року, укладений між СФГ «Красний Яр» та [PERSON] строком на 6 років (земельна ділянка № [NUMBER], кадастровий номер № 4425485000:07:004:0083). Оскільки на вказану земельну ділянку 01 березня 2014 року було укладено договір оренди земельної ділянки між ПСП «Агрофірма Привілля» та [PERSON], позивач збільшив свої вимоги, а саме просив визнати недійсним зазначений договір оренди земельної ділянки від 05 травня 2014 року (як вказано у заяві про збільшення позовних вимог), укладений між ПСП «Агрофірма Привілля» та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 січня 2008 року між СФГ «Красний Яр» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки № [NUMBER], кадастровий номер № 4425485000:07:004:0083, строком на 6 років. Договір зареєстровано 28 січня 2008 року за № 254850/040841800005. При цьому, 10 січня 2012 року між СФГ «Красний Яр» та [PERSON] було укладено новий договір оренди тієї ж земельної ділянки, яким строк оренди земельної ділянки було продовжено ще на 6 років. На виконання вказаного договору для його державної реєстрації у встановленому законом порядку [PERSON] на ім'я [PERSON] було виконано довіреність, якою остання уповноважила [PERSON] зареєструвати укладений між нею та СФГ «Красний Яр» договір оренди земельної ділянки від 10 січня 2012 року. [PERSON] у свою чергу виконав технічну документацію щодо даної земельної ділянки для подальшої державної реєстрації договору оренди землі від 10 січня 2012 року, у встановлені строки виплачував [PERSON] орендну плату за користування земельною ділянкою згідно умовам саме укладеного 10 січня 2012 року договору, тобто на думку позивача сторонами виконувався саме договір оренди земельної ділянки від 10 січня 2012 року. 28 березня 2014 року [PERSON] звернулася до відділу Держземагенства у Троїцькому районі Луганської області із заявою про відмову в реєстрації договору оренди земельної ділянки від 10 січня 2012 року, а також із заявою до [PERSON] про повернення земельної ділянки № [NUMBER], кадастровий номер № 4425485000:07:004:0083, а також скасувала раніше вчинену довіреність на ім'я [PERSON] На думку позивача, на момент вчинення договору оренди землі від 10 січня 2012 року волевиявлення учасників правочину було вільним, [PERSON] мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, договір оренди земельної ділянки було складено у письмовій формі і його було підписано сторонами, він на протязі тривалого часу виконувався сторонами, у зв'язку з чим він підлягає визнанню дійсним у судовому порядку з моменту його підписання, так як ним було продовжено раніше укладений між сторонами договір оренди земельної ділянки від 10 січня 2008 року. При цьому, на думку позивача, відповідачка не вчинила жодних дій для розірвання раніше укладеного між нею та СФГ «Красний Яр» договору оренди землі, не повідомила про її намір укласти договір оренди земельної ділянки з іншою особою, у зв'язку з чим позивач мав переважне право на його поновлення, чого не було враховано сторонами під час укладення договору оренди земельної ділянки 01 березня 2014 року між ПСП «Агрофірма Привілля» та [PERSON], а отже вказаний договір було укладено з порушенням норм чинного законодавства, у зв'язку з чим на думку позивача він підлягає визнанню недійсним. Представник СФГ «Красний Яр» [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що між СФГ «Красний Яр» та [PERSON] 10 січня 2008 року було укладено договір оренди належної останній земельної ділянки. 10 січня 2012 року між СФГ «Красний Яр» та [PERSON] було укладено новий договір оренди земельної ділянки, яким строк оренди було продовжено на 6 років з моменту його укладення. [PERSON] було виготовлено довіреність, якою остання уповноважила його виготовити технічну документацію щодо реєстрації договору оренди землі від 10 січня 2012 року. За його власний рахунок таку документацію було виготовлено, однак [PERSON] в подальшому відмовилася від реєстрації даного договору оренди землі від 10 січня 2012 року та уклала договір оренди землі з ПСП «Агрофірма Привілля». Ним було оброблено дану земельну ділянку, внесено добрива, що понесло грошові затрати, а тому вважає дії відповідачки незаконними, у зв'язку з чим просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просить суд задовольнити позовні вимоги з викладених у позові підстав, оскільки на момент вчинення договору оренди землі від 10 січня 2012 року волевиявлення учасників правочину було вільним, [PERSON] мала необхідний обсяг цивільної дієздатності і саме сторонами на протязі останніх років виконувався договір оренди земельної ділянки від 10 січня 2012 року, у зв'язку з чим він підлягає визнанню дійсним у судовому порядку з моменту його підписання, а процедура укладення договору оренди землі між ПСП «Агрофірма Привілля» та [PERSON], не відповідає нормам закону, у зв'язку з чим такий договір підлягає визнанню недійсним. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, оскільки між [PERSON] та СФГ «Красний Яр» 10 січня 2008 року було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 6 років, який було зареєстровано 28 січня 2008 року. На момент укладення договору оренди землі між ПСП «Агрофірма Привілля» та [PERSON] 01 березня 2014 року строк дії договору від 10 січня 2008 року між [PERSON] та СФГ «Красний Яр» закінчився, останній не вчинив жодних дій для його поновлення. Договір оренди землі, укладений 10 січня 2012 року між [PERSON] та СФГ «Красний Яр» не має юридичної сили, оскільки його не було зареєстровано у встановленому законом порядку та одна й таж сама земельна ділянка не може бути предметом одразу двох договорів оренди землі, тобто договору оренди землі від 10 січня 2008 року та договору оренди землі від 10 січня 2012 року, так як договір оренди землі від 10 січня 2008 року достроково не розривася. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю. Представник ПСП «Агрофірма Привілля» [PERSON] у судовому засіданні вважає вимоги позивача необґрунтованими, оскільки після закінчення дії договору оренди землі від 10 січня 2008 року між [PERSON] та СФГ «Красний Яр» було укладено у встановленому законом порядку договір оренди землі від 01 березня 2014 року між ПСП «Агрофірма Привілля» та [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що саме за рахунок [PERSON] на підставі вчиненої [PERSON] довіреності було виконано технічну документацію щодо посвідчення договору оренди землі від 10 січня 2012 року, укладеного між [PERSON] та СФГ «Красний Яр». Даний договір було укладено саме за ініціативою відповідачки, оскільки вона працює в ПСП «Агрофірма Привілля», керівник якого змушував позивачку до укладення договору оренди землі саме з підприємством, чого вона не бажала. Відповідачка отримувала орендну плату за користування земельної ділянкою, а тому визнавала даний договір. Суд вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 038560 [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 9,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області (земельна ділянка № [NUMBER], кадастровий номер № 4425485000:07:004:0083) (а.с.9-10). 10 січня 2008 року між СФГ «Красний Яр» в особі голови [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки № [NUMBER] строком на 6 років. Договір зареєстровано 28 січня 2008 року за № 254850/040841800005 (а.с.11-14). 10 січня 2012 року між СФГ «Красний Яр» та [PERSON] укладено інший договір оренди тієї ж самої земельної ділянки № [NUMBER] строком на 6 років (а.с.15-18). 01 листопада 2013 року [PERSON] на ім'я [PERSON] було виконано довіреність на представництво її інтересів останнім у всіх громадських, державних, господарських органах і організаціях незалежно від підпорядкування, форми власності, галузевої належності (а.с.19). Згідно листа Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області № 144/07-06 від 11 квітня 2014 року 01 квітня 2014 року вказана довіреність [PERSON] . була скасована (а.с.26). Згідно заяви від 12 березня 2012 року [PERSON] просить додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки між останньою та СФГ «Красний Яр» не реєструвати. Договір оренди зареєстровано 28 січня 2008 року за № 254850/040841800005 (а.с.22). Згідно заяви від [PERSON], отриманої 28 березня 2014 року СФГ «Красний Яр», [PERSON] просить повернути земельну ділянку № [NUMBER] у зв'язку із закінченням дії строку договору 28 січня 2014 року (а.с.24). Листом від 03 квітня 2014 року [PERSON] повідомив [PERSON], що між нею та СФГ «Красний Яр» 10 січня 2012 року був підписаний договір про подовження оренди земельної ділянки № [NUMBER], виконання технічної документації та обробку земельної ділянки у 2014 році, а також з пропозицією про відшкодування понесених СФГ «Красинй Яр» витрат (а.с.25). Згідно листа [PERSON] від 07 квітня 2014 року остання повідомила [PERSON] про припинення договору оренди землі та намір укласти договір оренди з ПСП «Агрофірма Привілля», оскільки не отримала від СФГ «Красний Яр» повідомлення про намір продовжити раніше укладений між ними договір оренди землі (а.с.23). На даний час, між ПСП «Агрофірма Привілля» та [PERSON], а саме 01 березня 2014 року, було укладено договір оренди тієї ж земельної ділянки, яка була предметом договору оренди землі, укладеним між СФГ «Красний Яр» та [PERSON] 10 січня 2008 року та який СФГ «Красний Яр» у своєму позові просить визнати дійсним. Вказаний договір оренди землі, укладений між ПСП «Агрофірма Привілля» та [PERSON] зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30 квітня 2014 року за № 5549677 (а.с.35-38). Так, у відповідності до ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, зазначені позивачкою обставини, якими вона аргументує свої позовні вимоги, доведені наданими до суду доказами. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст. 1. Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Законодавцем визначення, що особа може набувати у користування тільки вільні земельні ділянки (ст.116 ЗК України). Тобто одна й та ж сама земельна ділянка, яка знаходиться у користуванні згідно договору оренди землі, не може бути предметом іншого договору оренди землі. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації. Позивач посилається на те, що між СФГ «Красний Яр» та [PERSON] 10 січня 2012 року було укладено договір оренди тієї ж самої земельної ділянки, що є предметом договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СФГ «Красний Яр» 10 січня 2008 року, зареєстрованого у встановленому законом порядку 28 січня 2008 року, яким продовжено зазначений договір оренди землі строком на 6 років. При цьому, договором оренди землі від 10 січня 2008 року передбачено, що він припиняється у разі: закінчення строку, на який було укладено договір; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря; в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, із фактичних обставин справи вбачається, що договір оренди землі від 10 січня 2008 року у встановленому договором та законом порядку припинено чи розірвано не було, він не визнавався не дійсним, а отже був діючим на момент укладення договору оренди землі від 10 січня 2012 року. З викладеного вбачається, що у даному випадку одна й та ж сама земельна ділянка була предметом двох договорів оренди землі, а саме зареєстрованого у встановленому законом порядку укладеного між [PERSON] та СФГ «Красний Яр» договору оренди землі від 10 січня 2008 року, а також договору оренди землі від 10 січня 2012 року, який позивач просить суд визнати дійсним у судовому порядку саме з моменту його укладення. Вказане не відповідає нормам діючого законодавства, так як одна й таж сама земельна ділянка не може бути предметом двох або більше договорів оренди землі, оскільки на момент укладення договору оренди землі від 10 січня 2012 року був чинний договір оренди землі від 10 січня 2008 року. Вказане унеможливлювало державну реєстрацію договору оренди землі від 10 січня 2012 року, а отже даний договір відповідно до вимог ч. 3 ст. 640 ЦК України не є укладеним та не може бути визнаний дійсним у судовому порядку. Як вбачається з пояснень представника позивача, останній вважав догові оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] і СФГ «Красний Яр» від 10 січня 2008 року, продовженим договором оренди землі від 10 січня 2012 року. При цьому, переважне право добросовісного орендаря на продовження договору оренди земельної ділянки, навіть, коли воно безпосередньо не передбачене договором оренди, за певних умов виникає на підставі законодавства. Так, згідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Отже, зі змісту норми закону витікає, що саме орендар має виявити ініціативу до продовження договору оренди та своєчасно звернутися до орендодавця із пропозицією про продовження договору оренди та подати проект додаткової угоди. Орендодавець жодних пропозицій чи листів-повідомлень з проектом додаткової угоди від орендаря СФГ «Красний Яр» не отримувала, а тому і не мала підстав направляти орендарю свою відповідь на пропозицію, тобто, свого листа - повідомлення, оскільки пропозиції від орендаря не було. Згідно до ст.34 Закону України «Про оренду землі», в разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Підстави для продовження договору оренди між [PERSON] та СФГ «Красний Яр», відсутні, при цьому відповідне право [PERSON] на володіння та розпорядження належною їй земельною ділянкою не визнається, отже порушується СФГ «Красний Яр». На даний час, між ПСП «Агрофірма Привілля» та [PERSON], а саме 01 березня 2014 року, було укладено договір оренди тієї ж земельної ділянки, яка була предметом договору оренди землі, укладеним між СФГ «Красний Яр» та [PERSON] 10 січня 2008 року та який СФГ «Красний Яр» у своєму позові просить визнати дійсним. Вказаний договір оренди землі, укладений між ПСП «Агрофірма Привілля» та [PERSON] зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30 квітня 2014 року за № 5549677. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно статті 15 Закону «Про оредну землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; - умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; - умови збереження стану об'єкта оренди; - умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; - умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; - існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; - визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; - відповідальність сторін. Згідно ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається в письмовій формі. Відповідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. З матеріалів справи вбачається, договір оренди землі між ПСП «Агрофірма Привілля» та [PERSON], було укладено 01 березня 2014 року у письмовій формі, з дотриманням усіх істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», він пройшов відповідну державну реєстрацію, [PERSON] мала необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення сторін під час укладення договору оренди земельної ділянки, було вільним, що підтверджується підписами сторін на договорі оренди. Таким чином, договір оренди землі між ПСП «Агрофірма Привілля» та [PERSON] від 01 березня 2014 року, було укладено з дотриманням вимог Закону України «Про оренду землі» та відповідно до інших норм чинного законодавства України, його було зареєстровано у встановленому законом порядку. Таким чином, підстав для визнання його недійсним судом не вбачається. СФГ «Красний Яр» не надав доказів невідповідності договору оренди, укладеного між [PERSON] та ПСП «Агрофірма Привілля» вимогам ст.ст.14-16 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 203, 205, 792 ЦК України, а також, як зазначено вище, не довів, що внаслідок укладення цього договору були порушені його права та законні інтереси. Таким чином, з огляду на безпідставність позовних вимог, оцінивши всі зібрані по справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається позивач та його представник як на підставу задоволення позову не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи та не ґрунтуються на законі, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити. На підставі вищезазначеного,

Outcome: dismissed