Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до Говорівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач повідомляє, що доглядала та похоронила 06 січня 2000 року [PERSON], яка їй передала сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2,62 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Новий шлях». Земельні ділянки розпайовувались в межах Говорівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Маючи цей документ, вона звернулась в нотаріальну контору, але отримала відмову через те, що не є спадкоємцем [PERSON] згідно Цивільного кодексу 1963 року, тому посилаючись на приписи ст. 334 діючого Кодексу, вона просить визнати за нею право власності за набувальною давністю, а саме, право власності на земельну частку (пай) площею 2,62 га, а умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться на території Говорівської сільської ради, що перебувала у колективній власності СКП «Новий шлях», право на яку було передано згідно рішення Віньковецької районної державної адміністрації від 06.12.1996 року за № 80-р [PERSON], посвідчене сертифікатом серії ХМ № 0182033. До початку розгляду справи позивач змінила предмет позову, просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на цінний папір сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0182033 виданий Віньковецькою РДА 06.12.1996 року на імя [PERSON] і зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №427. В судовому засіданні позивач та представник підтримали змінені позовні вимоги. Повідомили, що фактично [PERSON] подарувала сертифікат [PERSON], яка ним більше 20 років добросовісно і відкрито користується. Юридично цю угоду вони не оформили. Про те, що угода дарування відбулась фактично послалась на показання свідків. Представник відповідача - Говорівської сільської ради та третьої особи Віньковецької РДА у судове засідання та відділ у Віньковецькомцу районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явився. Сільська рада надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає і просить їх задовольнити, справу слухати без участі сторони відповідача. Судом встановлено, що 06 січня 2000 року померла (свідоцтво № 1-БВ № 116569, актовий запис №1) [PERSON], яка була власником цінного паперу сертифікату (оригінал якого представлений суду) на право на земельну частку (пай) розміром 2,62 в умовних кадастрових гектарах, виданого Віньковецькою РДА 06.12.1996 року на її імя і зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за №427. Із показань свідка [PERSON] вказаний сертифікат [PERSON] подарувала позивачці більше двадцяти років назад, на «Святий вечір». Він був присутній при цьому. В подальшому теща зберігала в себе цей папір більше 20 років. Після отримання подарунку, позивачка, відповідно до вимог ст. 719 ч.3 ЦКУ такий договір не уклала в письмовій формі. Сторони не дотримались цієї вимоги, але волевиявлення обох сторін про наміри подарувати та отримати в дар сертифікат підтвердила свідок [PERSON], яка особисто спілкувалась з дарувальником. З моменту смерті дарувальника (2000 рік) обдарована більше 16 років добросовісно і відкрито володіє, користується вказаним сертифікатом. Селищна рада повідомляє, що саме вона похоронила [PERSON] і добросовісно заволоділа її майном, в тому числі будинком, яким користується відкрито ( довідка № 322 від 14.07.2017 року). Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Із аналізу наведених норм та представлених доказів позивачка довела, що вона добросовісно, відкрито заволоділа та на цих же підставах користувалась майном [PERSON] з 2000 року, тобто більше 10 років. Вона дійсно набула право на певне майно, в тому числі набула право на цінний папір, яким являється сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0182033 виданий головою Віньковецької РДА 06 грудня 1996 року на імя [PERSON], яка значиться співвласником землі в державному акті на право колективної власності на землю серії ХМ № 014. Тому вимога [PERSON] підлягає задоволенню в частині набуття права володіти, користуватись і розпоряджатись саме СЕРТИФІКАТОМ на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0182033. Згідно статті 3 ЗУ «Про цінні папери та фондовий ринок» цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобовязань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам. Із зазначеного Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» земельний сертифікат відноситься до категорії товаророзпорядчих цінних паперів, що надають право розпоряджатись майном. Статтею 4 вказаного Закону визначено, що до особи, яка набула право на цінний папір, одночасно переходять в сукупності всі права, які ним посвідчуються. Реалізуючи свої права, позивачка із заявою звернулась до нотаріуса з метою отримання прав на нерухоме майно, але їй відмовлено. Стаття 1 Протоколу до Європейської конвенції, підписаного в Парижі в 1952 році передбачає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Аналіз статті 1 Першого протоколу підтверджує наявність принципу безперешкодного володіння і користування майном. Українська практика підходить до права власності як до речового права, то Європейська розглядає майно значно ширше і використовує цей термін як тотожний власності. До майна належить, крім рухомих і нерухомих речей: акції компаній; рішення арбітражного органу у звязку зі спором; позови про відшкодування збитків за внутрішнім законодавством; законні розрахунки та те, що існує певне становище; господарські інтереси, повязані з управлінням бізнесом, а також управління клієнтурою (ділова репутація, нематеріальні активи, тощо). При цьому суд самостійно оцінює визначення терміну «майно». Виходячи із викладеного за позивачем слід визнати право власності на цінний папір, яким являється сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0182033, площею 2,62 в умовних кадастрових гектарах виданий 06 грудня 1996 року головою Віньковецької РДА на імя [PERSON]

Outcome: approved