Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, посилаючись на наступне: 17.10.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 22. В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. З 12 квітня 2017 року припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства та почали проживати окремо один від одного. Причиною розпаду сімейних відносин стало несумісність характерів, у них виникають постійні сварки, через що вони втратили повагу одне до одного та почуття любові, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Проти встановлення строку для примирення заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об»ємі, підтвердивши пояснення позивачки, просить розірвати шлюб та не надавати строк для примирення. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 17.10.2014 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований у виконавчому комітеті Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили любов та взаємопорозуміння та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні стосунки сторони припинили 12 квітня 2017 року, після винесення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін. Шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання позивачки, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що понесені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України потрібно стягнути з відповідача на користь позивачки, витрати, пов'язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану, суд також вважає за можливе покласти на відповідача, так як з позивачкою залишається проживати неповнолітня дитина. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved