Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2011 року. 14 січня 2016 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення суду про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] В період шлюбу у них народився син Мирослав, [INFO]. Син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач останнім часом матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але не регулярно та не в повному обсязі що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що до червня місяця цього року відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина в грошовому виразі, але з липня місяця 2016 року перестав надавати допомогу на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2011 року. 14 січня 2016 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами, що підтверджується копією рішення про розірвання шлюбу В період шлюбу у сторін народився син Мирослав, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження в якому відповідач записаний батьком дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю, та перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач, матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку надає, але не систематично та в невеликому розмірі. За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утриманні сина. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідач в судове засідання не з'явився та не надав пояснень та доказів свого матеріального стану. Позивач працює та отримує заробітну плату. З пояснень позивача встановлено, що в сторін інших неповнолітніх дітей на утриманні немає. Відповідач є особою працездатного віку, тому на думку суду має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. За таких обставин суд вважає, що відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його заробітку ( прибутку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що позивач звернулась з позовом до суду про стягнення аліментів 22.09.2016 року, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції, тому з даної дати і підлягають стягненню аліменти з відповідача на утримання дитини Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 551 грн. 20 коп., так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір» На основі ст. 180, 182, 183 СК України.

Outcome: approved