Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Заповітом від 16 листопада 1988 року [PERSON] вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами після своєї смерті заповіла позивачу. На даний час оригінал правовстановлюючого документу на домоволодіння було втрачено, залишилася лише його копія. Вказані обставини позбавляють позивача можливості оформити спадщину у нотаріуса. Позивач просить суд визнати за ним право власності на дане спадкове майно. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла до суду заява, згідно якої останній просить розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень на позовні вимоги не висунув. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом». Враховуючи спірні правовідносини, у даному випадку відповідні юридичні факти виникли під час дії Цивільного кодексу Української PCP, у зв`язку з чим суд керується відповідними нормами закону, які діяли під час виникнення певних спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно [PERSON] є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу від 14 травня 1987 року та відповіддю на запит ТОВ «Троїцьктехінвентаризація» № 122 від 16 квітня 2021 року (а.с. 35-37). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 4). Заповітом від 16 листопада 1988 року [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , після своєї смерті заповіла [PERSON] (а.с. 10). При цьому, оригінал правовстановлюючого документу на домоволодіння було втрачено. Вказані обставини позбавляють позивача можливості оформити спадщину у нотаріуса. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться спадкоємцем майна померлої за заповітом, оскільки померла на підставі наданих доказів набула право власності на вищезазначене спадкове майно, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадщину, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 524, 534, 549 Цивільного кодексу Української PCP,

Outcome: approved