Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], що діє від свого імені та від імені малолітньої доньки [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] щодо визнання права власності, а саме визнати право власності за нею, [PERSON], на 1\\6 (3\\18) частини [ADDRESS] та за [PERSON] - на 1\\6 (3\\18) частини [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що 13 жовтня 2005 року Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації було видано Свідоцтво про право власності на житло зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна 07 листопада 2005 року, яке посвідчує, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить в рівних долях [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Отже, право власності на 1/6 (що дорівнює 3/18) частину квартири відповідно до Свідоцтва належить [PERSON] та 1/6 (що дорівнює 3/18) частина квартири належить [PERSON], законним представником якої є позивач. [INFO] помер [PERSON], а [INFO] померла [PERSON] 09 вересня 2011 року 15-ю Київською Державною нотаріальною конторою було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], 2002 р.н. 1/3 частину спадкового майна після померлої бабусі [PERSON], якій належала 1/6 частина квартири - за правом представлення, та на 1/3 частину спадкового майна після померлого дідуся [PERSON], якому належала 1/6 частина квартири - за правом представлення. Єдиний примірник свідоцтва про право власності, який було видано, знаходиться у співвласника [PERSON], який відмовляється та не бажає його надати. Таким чином, позивач та її малолітня донька є власниками відповідних частин квартири, якими вони законно володіють та користуються відповідно до встановленого рішеннями Деснянського районного суду м. Києва та рішенням Апеляційного суду м. Києва порядку користування, але позбавлені можливості розпоряджатися своїм майном внаслідок неможливості отримати Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Перешкодою в розпорядженні майном є відсутність у позивача правовстановлюючих документів та не можливість проведення державної реєстрації права власності. Саме шляхом визнання права власності буде усунуто перешкоду і позивач зможе отримати витяги про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та звернутися до органу опіки та піклування з клопотанням щодо розпорядження майном малолітньої дитини. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладене у позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації до суду не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. У письмових поясненнях зазначили, що позовні вимоги підтримують, не заперечують щодо їх задоволення, просять розглядати справу за їх відсутності та винести рішення з урахуванням житлових та майнових інтересів малолітньої. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 13 жовтня 2005 року Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації було видано Свідоцтво про право власності на житло. Дане Свідоцтво посвідчує, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить в рівних долях [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Тобто, відповідно до зазначеного Свідоцтва позивачу належить 1/6 (що дорівнює 3/18) частина квартири, та 1/6 (що дорівнює 3/18) частина квартири належить [PERSON], законним представником якої є позивач. Свідоцтво про право власності на житло від 13 жовтня 2005 року, зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності на підставі «Свідоцтва про право власності на житло», і записане у реєстрову книгу за № 3394, 07 листопада 2005 року. Отже, право власності на 1/6 (що дорівнює 3/18) частину квартири відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 07.11.2005 р. належить [PERSON] та 1/6 (що дорівнює 3/18) частина квартири належить [PERSON], законним представником якої є позивач. [INFO] помер [PERSON], а [INFO] померла [PERSON]. 09 вересня 2011 року 15-ю Київською Державною нотаріальною конторою було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], [INFO] на 1/3 частину спадкового майна після померлої бабусі [PERSON], якій належала 1/6 частина квартири - за правом представлення, та на 1/3 частину спадкового майна після померлого дідуся [PERSON], якому належала 1/6 частина квартири - за правом представлення. Таким чином, позивач та її малолітня донька є власниками відповідних частин квартири, якими вони законно володіють та користуються відповідно до встановленого рішеннями Деснянського районного суду м. Києва та рішенням Апеляційного суду м. Києва порядку користування, але позбавлені можливості розпоряджатися своїм майном внаслідок неможливості отримати Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до ст. 317 ЦК України право власності складається з права володіння, права користування і права розпорядження, та виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно, право власності [PERSON] на 1/6 (що дорівнює 3/18) частину квартири та право власності [PERSON], законним представником якої є позивач, на 1/6 (що дорівнює 3/18) частину квартири, потребує його державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Чинним законодавством передбачено, що свідоцтво про право власності на житло видається в одному екземплярі для всіх співвласників, а видача дублікату можлива лише у випадку втрати свідоцтва та за заявами усіх співвласників. Для вчинення будь-якої дії з майном, чинне законодавство вимагає надання Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яку можливо здійснити шляхом подання заяви про реєстрацію речових прав від усіх співвласників та за умови подання виключно оригіналів правовстановлюючих документів. Таким чином, без присутності всіх співвласників та заяв від них, дублікат правовстановлюючого документа отримати не можливо, зареєструвати право власності не можливо, а оскільки позивач не наділена законом повноваженнями примусити співвласників з'явитися до реєстраційної служби, сплатити необхідні платежі та подати необхідні заяви, то позивач не має можливості зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відсутність Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності робить неможливим для [PERSON] та [PERSON], законним представником якої є позивач, розпорядження належними їм частинами квартири за адресою: [ADDRESS]. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З метою усунення перешкод у здійсненні власником розпорядження його майном необхідним є визнання права власності [PERSON] на 1/6 (3/18) частину кв. [ADDRESS], та права власності [PERSON], законним представником якої є позивач, на 1/6 (3/18) частину кв. [ADDRESS]. Перешкодою в розпорядженні майном є відсутність у позивача правовстановлюючих документів та неможливість проведення державної реєстрації права власності. Саме шляхом визнання права власності буде усунуто перешкоду і позивач зможе отримати витяги про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідачі, утримуючи свідоцтво про право власності на житло, позбавляють права позивачів розпоряджатися належною власністю, чим порушуються права встановлені нормами ст. ст. 319, 321 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. З огляду на викладене, об'єктивно дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що доводи, викладені в позові, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання за [PERSON] 1\\6 (3\\18) частини [ADDRESS] та право власності за [PERSON], законним представником якої є [PERSON], на 1\\6 (3\\18) частини [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved