Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

\~До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка з урахуванням уточнених позовних вимог зазначила, що 03.07.2013 померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,39 га, кадастровий № 4425455100:09:006:0062, розташована на території Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 634473. Заповітом від 31.05.2011, посвідченим державним нотаріусом Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON], [PERSON] усе своє майно заповіла їй. Спадкоємцями є вона та відповідачі. При зверненні до нотаріальної контори з'ясувалося, що отримання свідоцтва про спадщину неможливе без оригіналу правовстановлюючого документу сертифікату про право власності на земельний пай. Крім того, у звязку зі збільшенням точності вимірювань земельних ділянок з сотих частин гектара до десятитисячних частин гектара, площа земельної ділянки вказана у земельному акті 5,39 га при внесенні у базу уточнена до 5,3904 га. Вона не може здійснити своє право на спадщину у нотаріальному порядку в звязку з відсутністю оригіналу земельного сертифікату та у звязку з необхідністю уточнення площі земельної ділянки. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судове\~ засідання позивач не з'явилась. Від представника позивача за довіреністю надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача. На задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність та визнають позовні вимоги. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть\~ участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії І-ЕД №358690, актовий запис №55 від 31.07.2013 року (а.с.6). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та її померлою матір'ю підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 373537 від 08.11.2016 року (а.с. 19). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017297308 від 08.11.2016, позивач уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить зміна її прізвища (а.с. 20). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017297225 від 08.11.2016, позивач уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить зміна її прізвища (а.с. 18). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 634473, [PERSON] зареєстровано власником земельної ділянки площею 5,39 га на території Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9). Згідно копії заповіту від 31.05.2011, посвідченого державним нотаріусом Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії повідомлення № 9-12-0.6-4911/2-17 від 09.11.2017, наданого Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області, земельна площею 5,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49618756, № 49618729 від 26.10.2017, наданою Троїцькою державною нотаріальною конторою Луганської області, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 03.07.2013 року, була заведена за № 192/2013. Заповіт від 31.05.2011 зареєстровано в реєстрі за № 1845 та є чинним (а.с. 95, 96, 97, 98-105). Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~\~\~\~ З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON], відмови від прийняття спадщини не вчиняла, інші спадкоємці позов визнали, а також те, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов\~ підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1225 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved