Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Заявленим первісним позовом заявник просив суд ухвалити рішення про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором. Відповідачі подали зустрічний позов яким просили визнати недійсними кредитний договір з усіма додатками та застосувавши наслідки недійсності основного правочину визнавши недійсними договори поруки та іпотеки. В судові засіданні представник позивача за первісним позовом не з'явився, висловив думку, якою просив первісний позов задовольнити, зустрічний відхилити та слухання справи проводити у його відсутність. Відповідачі та їх представник у судовому засіданні вимог за первісним позовом не визнали просили їх відхилити одночасним задоволенням зустрічного позову. В обґрунтування такої позиції повідомили суду наступне. Коштів за укладеним правочином у Швейцарських франках не отримували, здійснені платежі станом на день розгляду справи значно перевищують отриманий кредит та банком не вірно здійснено нарахування відсотків за користування кредитом і списання спрямовуваних коштів. Заслухав пояснення учасників розгляду та проаналізував наявні матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Позивачем при зверненні до суду сплачено судового збору в розмірі 8 702,32 грв (а.с.9). 11 лютого 2008 року між сторонами укладено кредитний договір та договір поруки за належне виконання зобов'язань. За кредитним договором банком надано в строкове платне користування грошові кошти в розмірі 49 465 швейцарських франків (що еквівалентно 231 891,92 гривень), під 10,95 % річних. В подальшому до таких договорів вносились зміни щодо відсоткової ставки та інших положень (а.с.10-53). Станом на день звернення до суду із даним позовом курс швейцарського франку до гривні становив 3 053,4443 швейцарського франку до 100 гривень (а.с.54). Станом на 16 листопада 2017 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 39 550 швейцарських франків (а.с.55-57). 14 липня 2008 року за меморіальними ордерами відповідач [PERSON] отримала 49 465 швейцарських франків (а.с.58). 23 серпня 2017 року банк звертався, а 5 та 6 вересня того ж року відповідачі отримали досудову вимогу про повернення простроченої заборгованості (а.с.59,60). Відповідачі є громадянами України, отримували ідентифікаційні коди та мали зареєстроване місце проживання станом на день отримання кредиту (а.с.61-64). Позивачем є юридична особа, отримувала ідентифікаційний код, банківську та генеральну ліцензії (а.с.65-73). Із даним позовом позивач за первісним позовом звернувся 12 лютого 2012 року (а.с.75). Відповідачі звертались до банку із заявами щодо зменшення кредитного навантаження, реструктуризації заборгованості, фіксації курсу погашення кредиту і т.п. (а.с.109-115). Позивачами за зустрічним позовом при зверненні до суду сплачено судового збору в розміні 1 409,60 гривень (а.с.152). 11 липня 2008 року відповідач [PERSON] отримала у власність за договором купівлі - продажу квартиру [ADDRESS] (а.с.158-161). Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм законодавства України. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Кредитний договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими вони врегульовані, суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення первісного позову та необґрунтованість зустрічного позову з огляду на наступне. Позивач за первісним з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачами умов кредитного договору та взятих на себе зобов'язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час кредитний договір є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобов'язань по поверненню грошових коштів. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов'язань у причинно-наслідковому зв'язку потягнуло за собою появу вищевказаної заборгованості. Стягнення частини із наявної заборгованості є правом стягувача. Стосовно зустрічного позову. Доводи позичальника та його поручителя про не отримання кредиту, не вірне нарахування відсоткової ставки та некоректне зарахування спрямовуваних коштів в розрізі поданих ними заяв про реструктуризацію заборгованості і т.п. вважається судом такими якими відповідачі фактично визнали як отримання кредиту так і проводення по ньому розрахунків відповідно до діючих у банку правил. Направлення таких заяв після звернення банком до суду із даним позовом тільки чергове підтвердження хибності позиції позичальників. Доводи позичальників про незаконність укладеного кредитного договору, на переконання суду, є хибним, таким, що не відповідає чинному законодавству та не може бути задоволеним судом. Зокрема, посилання представника позивачів за зустрічним позовом про те, що банк протягом шести місяців з дня направлення вимоги про дострокове виконання умов договору не звернувся до суду за захистом порушених прав не відповідає фактичним і зазначеним раніше у даному рішенні обставинам справи. Подані представником відповідача матеріали як додаток до відхиленого клопотання про призначення експертизи судом до уваги при прийнятті даного рішення не приймаються на підставі положень ч. 8 та речення другого ч. 9 ст. 83 ЦПК України. Враховуючи задоволення первісного та відхилення зустрічного позовів, судові витрати підлягають до стягнення із позичальників на користь банку у дольовому порядку, що задекларовано положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved