Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON], яка померла [INFO] року у м. Донецьку Донецької області. Відповідно до згаданої заяви отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, та заявником була отримана відмова у проведення державної реєстрації смерті [PERSON] ([INFO]), оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України (м. Донецьк Донецької області), на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнятий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення державної реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник не скористався своїм правом брати участь у судовому засіданні. Дослідивши докази, суд дійшов до наступного висновку. Заявник є двоюрідним братом померлої [PERSON]; [PERSON] відповідно до паспорту громадянина України народилася в м. Словянськ Донецької області. [INFO] року [PERSON] померла, про що Донецьким міським відділом запису актів складено акт про смерть за № 1083 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Згідно довідки про причину смерті №3194 від 18 листопада 2017 [PERSON] померла від атеросклеротичної хвороби серця. У зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території м. Донецька, де значиться зареєстрованим його місце проживання, на даний момент він проживає без реєстрації місця перебування у рідних за адресою: [ADDRESS] та перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території (довідка від 10 квітня 2017 року №0000172844 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи). З метою проведення державної реєстрації факту смерті його сестри [PERSON] в Україні заявник звернувся до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, проте, в здійсненні таких дій отримав відмову за №15.13-24-541 від 29 січня 2018, оскільки надане ним свідоцтво про смерть [PERSON] видане незаконним державним утворенням, так званою «Донецькою Народною Республікою». Будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та (або) особами даного утворення є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16.09.2014 року, Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» від 17.03.2015 року, п.15 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 12.12.2015 року, м. Донецьк знаходиться на тимчасово окупованій території Донецької області. Як передбачено ч. 2 та ч. 3 ст. 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи, що Донецький міський відділ запису актів цивільного стану створений та діє на тимчасово окупованій території, тому видане ним свідоцтво про смерть [PERSON] в розумінні ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним та не створює правових наслідків на підконтрольній Україні території. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, п.п.1,13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно зі ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Враховуючи те, що пред'явлена заявником [PERSON] вимога про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території має для нього юридичне значення, оскільки створює можливість державної реєстрації смерті сестри та надає право на реалізацію спадкових прав в подальшому, іншої можливості підтвердити факт її смерті він не має, в той час такий факт знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору розподілу не підлягають.

Outcome: approved