Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулося публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») з вказаним позовом про стягнення заборгованості за кредитом. В позові зазначено, що 20.05.2010 року між ППАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру за умовами якого останній отримав кредит у сумі 10100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 27,60 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку» складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Взяті на себе зобовязання за договором [PERSON] належним чином не виконував, у звязку з чим його заборгованість станом на 30.06.2016 рік становить 23\~925,61 гривень і складається з: 9\~773,18 гривень заборгованість за кредитом, 11\~512,72 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1024,20 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500 гривень фіксована частина та 1115,50 гривень процентна складова. За таких обставин просив суд стягнути з відповідача на користь банку вищевказану суму заборгованості у загальному розмірі 23\~925,61 гривень та судові витрати у виді сплати судового збору у сумі 1378,00 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач позов визнав частково. Зазначив, що дійсно у травні 2010 року він уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір за умовами якого отримав платіжну картку із встановленим кредитним лімітом у сумі 10100 гривень. За умовами договору він був зобовязаний щомісячно вносити певну суму коштів на погашення наявної кредитної заборгованості та нарахованих відсотків. Свої зобовязання він справно виконував до того часу як захворів. У звязку з хворобою він став інвалідом І групи, втратив роботу та не міг надалі вносити необхідні платежі за кредитним договором. Внаслідок цього у нього виникла заборгованість за кредитом. Фактично заборгованість за кредитом виникла з серпня 2015 року. Наданий банком розрахунок його заборгованості за кредитом він визнає та його не оспорює. Водночас просив суд врахувати стан його здоровя та матеріальний стан (його дохід складається лише з призначеної пенсій по інвалідності). За таких обставин вважав можливим задовольнити частково предявлений позов та стягнути з нього лише наявну суму заборгованості за кредитом у сумі 9\~773,18 гривень. В решті просив суд у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача просив задовольнити частково позов: стягнути з відповідача лише наявну заборгованість за кредитом (9773,18 гривень), а в решті у задоволенні позову відмовити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним відповідачем. Вислухавши пояснення відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи встановлено, що 20 травня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27,60 % відсотків на рік на суму заборгованості на умовах і правилах надання банківських послуг. Також, за умовами укладеного договору [PERSON] зобов'язалася щомісячно в строк до 25 числа місяця, наступного за звітним, погашати кредит у розмірі 7% від наявної заборгованості, але не менше 50 гривень. Вказаний договір було укладено шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання, де вказано, що заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу\~(ст. 1050 ЦК). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За змістом ст.ст. 525,\~526 ЦК України\~зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. На виконання умов вказаного договору банком був відкритий відповідачу картковий рахунок № 5168742312364429 та видана платіжна картка на який був встановлений кредитний ліміт у сумі 10100 гривень. Вказане підтверджено довідкою про відкриття карткового рахунку та встановлення кредитного ліміту; було визнано відповідачем у судовому засіданні та ним не осопрювалося. Згідно представленого банком письмового розрахунку заборгованість [PERSON] за вказаним договором б/н від 20.05.2010 року станом на 30.06.2016 рік становить 23\~925,61 гривень і складається з: 9\~773,18 гривень заборгованість за кредитом, 11\~512,72 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1024,20 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500 гривень фіксована частина та 1115,50 гривень процентна складова. Правильність розрахунку заборгованості, представленого позивачем, [PERSON] не оспорювалася. Частково заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що вказана заборгованість за договором виникла внаслідок його захворювання, яке призвело до втрати ним працездатності та встановлення інвалідності та як наслідок фінансової неспроможності погашати кредит. Факт захворювання відповідача, перебування ним на лікуванні та встановлення інвалідності підтверджується наданими останнім суду письмовими доказами (виписками з епікризів, довідкою МСЕК про встановлення інвалідності, довідкою про призначення пенсії по інвалідності).й Разом з цим суд звертає свою увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Діючим законодавством не передбачена можливість звільнення від сплати чи зменшення нарахованих відсотків за користування кредитом. У звязку з цим, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за його користування а також нараховану неустойку за прострочення виконання умов кредитного договору. Стосовно стягнення з відповідача на користь банку нараховану неустойку суд звертає свою увагу на наступне. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30.06.2016 рік становить 23\~925,61 гривень і складається з: 9\~773,18 гривень заборгованість за кредитом, 11\~512,72 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1024,20 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500 гривень фіксована частина та 1115,50 гривень процентна складова. Відповідно до п.п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у випадку виникнення прострочених зобовязань Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується за формулою Пеня = Пені 1 + Пеня 2, де Пеня 1 базова відсоткова ставка за договором / 30 нараховується на кожен день прострочення кредиту; а Пеня2 1% від заборгованості, нараховується за місць при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів. Також згідно п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг у випадку порушення Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, понад 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку судовий штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих прострочених відсотків та комісій. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, штраф, який він просить стягнути з відповідача згідно п.п. 2.1.1.12.6.1 Умов в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1115,50 гривень (процентна складова), а саме, його процентна складова нарахована з врахуванням заборгованості відповідача за кредитом, заборгованості за процентами, та нарахованої пені. Отже за порушення Позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором позивачем одночасно нараховано пеню та штраф, при цьому останній нараховано, в тому числі, й на суму пені. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто за змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Пеня і штраф, як різновиди неустойки, обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається. При цьому суд звертає свою увагу на те, що як пеня, відповідно до 2.1.1.12.6.1 Умов так і пеня і штраф, відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов нараховані за прострочення погашення кредитної заборгованості та нарахованих відсотків, тобто за одне й те саме порушення умов договору. Отже, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам частини 1 ст. 61 Конституції України та частині 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Саме до аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року по справі №6-2003 цс 15, яка згідно ч.2 ст.214, ст.\~360-7 ЦПК України, є обов'язковою для суду. Таким чином з відповідача за користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 22310,10 (двадцять дві тисячі триста десять гривень 10 копійок) гривень, яка складається з: 9773,19 гривень заборгованість за кредитом; 11\~512,72 гривень заборгованість за відсотками та 1024,20 гривень нарахована пеня та комісія. Підстав, передбачених ст..551 ЦК України для зменшення нарахованої пені за несвоєчасне виконання умов договору судом не вбачається. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 22310,10 гривень, за таких обставин на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати в розмірі 1284,95 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial