Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

До суду із позовом звернувся Новоархангельський районний центр зайнятості до [PERSON] про стягнення незаконно отриманих коштів у розмірі 4843,35 грн., вказавши, що відповідач 12.01.2017 року звернувся до Новоархангельського РЦЗ за сприянням у працевлаштуванні, в особистій заяві про надання статусу безробітного власноруч зазначила інформацію про те, що не є зареєстрованою як суб`єкт підприємницької діяльності, тощо. 17.01.2017 року підписала заяву та подала заяву про призначення виплати допомоги по безробіттю, де чітко вказано, що ознайомлена з умовами і тривалістю призначення допомого по безробіттю відповідно да Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Тому відповідач отримала статус безробітного, їй призначалась виплата допомоги по безробіттю, яку відповідач незаконно отримувала з 12.01.2017 року по 14.11.2017 року паралельно перебуваючи зареєстрованою приватним підприємцем із 16.12.2008 року по 20.11.2018 року, про що свідчить довідка-виписка з ЄДРС. Таким чином, відповідач під час звернення до служби зайнятості був суб`єктом підприємницької діяльності та незаконно отримав допомогу по безробіттю у розмірі 4843,35 грн. Сторони в судове засіданя не з`явились, подали до суду відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності із зазначенням про підтримання та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до персональної картки № [NUMBER] [PERSON] звернулась до Новоархангельського районного центру зайнятості та 12.01.2017 року подала заяву про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю у якій вказав, що на момент подання заяви він через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується вищевказаною персональною карткою та власноручно написаною заявою [PERSON] до Новоархангельського районного центру зайнятості. Згідно витягу із наказів про прийняті рішення по відповідачу наказом від 18.01.2017 року № НТ 170118 [PERSON] надано статус безробітного, наказом від 19.01.2017 року № НТ 170119 [PERSON] призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 19.01.2017 року по 14.11.2017 року, наказом від 17.11.2017року № НТ171117 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію безробітного у зв`язку з працевлаштуванням. Згідно копії акту № 6 від 31.01.2019 року розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» розслідуванням встановлено, що відповідач перебувала на обліку в Новоархангельському РЦЗ як безробітна з 12.01.2017 року по14.11.2017 року та з 29.12.2017 року по 09.11.2018 року і під час співставлення даних з довідником ЄДРС було встановлено, що [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець з 16.12.2008 року по 20.11.2018 року. Згідно витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, також встановлено, що [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець з 17.12.2008 року по 20.11.2018 року. Таким чином, на час перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач являлась суб`єктом підприємницької діяльності. Відповідно до вимог ч.2,3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані у встановленому законом порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно повідомляти відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на оримання прибутку, така особа зобов`язана повідомити про це державну службу зайнятості. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. 18.02.2019 року директором Кіровоградського обласного центру зайнятості було видано наказ про повернення незаконно отриманих коштів відповідачем, які відповідно до розрахунку на повернення коштів становлять 4843,35 грн. 18.02.2019 року на адресу відповідача був направлений лист-повідомлення про відшкодування коштів, який отримано відповідачем 22.02.2019 року, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача суму безпідставно отриманої допомоги по безробіттю. Відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України суд проводить розподіл судових витрат. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»,

Outcome: approved