Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

За позовом сторона позивача просить: 1) визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 4,16 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Комунар» села Тополівка Семенівського району Чернігівської області, яке належало померлому 21 квітня 2000 року [PERSON], посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0105412, виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 26 вересня 1996 року; 2) визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 4,16 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Комунар» села Тополівка Семенівського району Чернігівської області, яке належало померлому 12 червня 2001 року [PERSON], посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0105411, виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 26 вересня 1996 року. В обґрунтування своїх позовних вимог у позові зазначено про те, що 21 квітня 2000 року помер батько позивача [PERSON], 12 червня 2001 року померла мати позивача [PERSON]. Коли позивач після смерті батьків звернулася до Семенівської районної державної нотаріальної контори для оформлення прав на земельні частки (паї) розмірами по 4,16 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки (паю), яка входила до земель сільськогосподарського підприємства «Комунар» на території колишньої Погорільської сільської ради Семенівського району, що належало померлим батькам позивача на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0105412 та серії ЧН № 0105411, виданих Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 26 вересня 1996 року, то нотаріус повідомила позивачеві, що отримати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки втрачено оригінали сертифікатів, а надані тільки їх копії, і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Відповідно до листа відділу у Семенівському районі Головного управлінні Держгеокадастру у Чернігівській області від 25 січня 2018 року щодо видачі дублікатів сертифікатів на право на земельну частку (пай) замість втрачених відділ повідомляє, що з 01.01.2013 повноваження органів Держгеокадастру з питань реєстрації земельних ділянок припинено. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат [PERSON], не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити із зазначенням даних, що помилка в сертифікатах на право на земельну частку (пай) при написанні прізвища «Андрущенко» замість «Андрющенко» допущенна посадовими особами, які видавали сертифікати. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, міський голова [PERSON], у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, за дорученням головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління [PERSON], у судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, надіслала поштою письмові відомості про розгляд справи за її відсутності із зазначенням даних про необхідність вирішення справи на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання також не прибула, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду із зазначенням даних, що після померлого 21 квітня 2000 року [PERSON] та померлої 12 червня 2001 року [PERSON] спадкові справи не заводились. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказів вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі зясовано, що 21 квітня 2000 року помер член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комунар» [PERSON], якому був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) на території колишньої Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. 12 червня 2001 року померла член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комунар» [PERSON], якій був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) на території колишньої Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Претендентом (спадкоємцем) відносно прав та обовязків цих померлих є позивач [PERSON]. За життя [PERSON] та [PERSON], поряд з іншим, мали право на земельні частки (паї) розмірами по 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) по згаданому колишньому колективному сільськогосподарському підприємству, і ці права не реалізовані шляхом виділення земельних ділянок в натурі. Зараз указані сертифікати утрачено. Указані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 6); копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 7); копій довідок про визначення з технічної документації нормативної грошової оцінки земельної частки (паю) з відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 8, 12-13). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередні правопосвідчуючі документи зараз утрачено. Крім цього, суд убачає за потрібне зауважити, що згадана вище помилка у написанні прізвища у сертифікатах на право на земельну частку (пай) не є перепоною для ухвалення цього рішення про задоволення позову, адже предметом позову є визнання прав, а не вирішення питання про перехід таких прав нотаріальним шляхом.

Outcome: approved