Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Заявник [PERSON] 26 січня 2018 року звернувся з вказаною заявою до суду, та свої вимоги мотивує тим, що 20 квітня 2017 року померла його дружина - [PERSON], [INFO]. Одружений та проживав з нею однією сім'єю він з 10 серпня 1962 року по день її смерті. У них є спільна доросла донька [PERSON], яка зареєстрована за адресою їх спільного проживання, проте проживає окремо, за межами України. Фактично проживали вони з дружиною вдвох. Після смерті його дружини [PERSON] залишилась спадщина Ѕ частка квартири, розташованої в [ADDRESS], в якій вони спільно проживали, та яка належала йому та його жінці на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 квітня 1995 року, зареєстрованого в СООБТІ за реєстраційним № 1137. Спадкоємцями його дружини є заявник та його донька, [PERSON], інших спадкоємців на спадкове майно його дружини немає. Спору про спадщину, між ними також немає, на підтвердження чого донька засвідчила у нотаріуса відповідну заяву про відмову від прийняття спадщини. Заявник зазначає, що останнім часом обставини склалися таким чином, що за станом здоров'я його дружина потребувала особливого догляду, в тому числі медичного, який вдома забезпечити було неможливо, в зв'язку з чим деякий час вона знаходилась в пансіонаті для осіб похилого віку. Перебування її там тривало невеликий проміжок часу з 28 жовтня 2016 року по 21 березня 2017 року та було повністю оплачуваним, що підтверджується наданими пансіонатом довідками. З дня вибуття з пансіонату по день смерті дружина знаходилась вдома, за місцем свого постійного проживання. Проте, за правилами пансіонату, особи, що знаходяться під доглядом та перебувають в пансіонаті, повинні бути там зареєстровані, в зв'язку з чим відповідна реєстрація була проведена, а після повернення додому повторно зміна реєстрації місця проживання проведена не була. Посилаючись на зазначені обставини, та остаточно уточнивши свої вимоги, просить суд встановити факт постійного спільного проживання заявника разом з його дружиною [PERSON] на момент її смерті за адресою їх спільного проживання: [INFO]. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 лютого 2018 року заяву [PERSON] було залишено без руху, запропоновано заявнику у строк не більше 10 днів з дня отримання копії вказаної ухвали усунути недоліки. 08 лютого 2018 року представником заявника [PERSON]- [PERSON] подано до суду заяву та копії доданих до неї документів для заінтересованої особи на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2018 року по зазначеній справі відкрито провадження, залучено в якості заінтересованих осіб: приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу [PERSON], Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці, призначено розгляд справи на 14 березня 2018 року на 09 год. 00 хв. В звязку з необхідністю направлення заінтересованим особам заяви про зміну прохальної частини заяви та вручення приватному нотаріусу заяви про встановлення факту, у справі оголошена перерва до 11 квітня 2018 року до 09 год. 30 хв. 11 квітня 2018 року в судове засідання зявилися заявник [PERSON] та його представник [PERSON], заінтересована особа [PERSON], представник заінтересованої особи Комунальна установа Сумської обласної ради Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці [PERSON], які надали пояснення з приводу заяви про встановлення факту, а також допитаний свідок [PERSON] В звязку з необхідністю надання додаткових доказів та виклику свідків 11 квітня 2018 року у справі оголошено перерву до 27 квітня 2018 року до 14 год. 00 хв. 27 квітня 2018 року в судове засідання зявилися заявник [PERSON] та його представник [PERSON], заінтересована особа [PERSON], представник заінтересованої особи Комунальна установа Сумської обласної ради Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці [PERSON], заінтересована особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу [PERSON], які надали пояснення з приводу заяви про встановлення факту, а також допитаний свідок [PERSON] В звязку з необхідністю витребування додаткових доказів у справі оголошено перерву до 17 травня 2018 року до 13 год. 40 хв. В зазначене судове засідання зявилися представник заявника [PERSON], представник заінтересованої особи Комунальна установа Сумської обласної ради Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці [PERSON], заінтересована особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу [PERSON] Заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Під час судового розгляду в судових засіданнях заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали у повному обсязі, та просять суд її задовольнити. В судовому засіданні заявник [PERSON] пояснив, що 56 років вони з дружиною прожили у шлюбі. Оскільки онука виїхала проживати за кордон, де вийшла заміж, його дочка [PERSON] поїхала до онуки в звязку з народженням нею дитини. В цей період з дружиною трапився інсульт. Дочці треба було їхати до онуки, і вони вирішили, щоб вона їхала. Оскільки за станом здоровя він не міг доглядати за дружиною, дочка шукаючи доглядальницю, зайшла до пансіонату, де їй запропонували помістити туди матір, оскільки в пансіонаті були медичні сестри, які можуть надати вчасно допомогу. Потім зясувалося, що порядок такий, що треба на постійне місце проживання оформлятися. В пансіонаті він щодня приїжджав до дружини, та оскільки вона не могла пережувати харчі, якими там годували, він привозив харчі, подрібнені на блендері. У подальшому у дружини почали зявлятися на тілі пролежні, і він прийняв рішення забрати її додому. Йому сказали, що є такий порядок: 2 місяці особа може бути у відпустці, а тому він і забрав її. Померла дружина у нього на руках, будучи в квартирі, він викликав лікаря, але вона померла до його приходу. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви та пояснила, що вона відїздила до дочки терміново за кордон, і вони знали, що заберуть матір з пансіонату, як вона повернеться. Планувалося, що після повернення вона доглядатиме матір. Зазначила, що від спадщини вона відмовляється, оскільки квартира була зароблена батьками. Коли укладали договір з пансіонатом, то вона думала, що в січні лютому повернеться, але вона затрималася. Батько себе не дуже добре почував, і забрав матір додому у березні. Представник заінтересованої особи Сумського геріатричного пансіонату для ветеранів війни та праці в судовому засіданні [PERSON] в судовому засіданні при розгляді заяви покладається на розсуд суду та пояснила, що, за укладеним з [PERSON] договором дружина заявника перебувала у зазначеному закладі. Зі слів медичного персоналу, заявник у закладі перебував дуже часто. Від заінтересованої особи приватного нотаріусу Сумського міського нотаріального округу [PERSON] надійшов відзив на заяву, який вона підтримала в судовому засіданні, та згідно якого вона повідомила, що 26 грудня 2017 року до неї на прийом звернулися [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO], а фактично мешкає в Сполучених Штатах Америки, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], та їх представник - [PERSON], з питань оформлення спадщини після померлої 20 квітня 2017 року [PERSON] Оскільки донька померлої не є резидентом України, і повинна сплатити за оформлення спадщини податок на доходи 18% та військовий збір 1,5%, нею була оформлена заява, що спадщину після смерті матері вона своєчасно не прийняла, на спадщину не претендує, до суду з цього питання звертатись не буде, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом 26 грудня 2017 року за р. № 1022. [PERSON] листом від 26 грудня 2017 року за вих. № 299/01-16 нею було розяснено, що спадщину він належним чином не прийняв, а тому повинен звернутись до суду для встановлення поважних причин її пропуску, надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки поважних причин знайдено не було, представником заявника подано до суду заяву про встановлення факту спільного проживання однією сімєю з померлою за адресою їх спільного проживання: [INFO], що є грубим порушенням норм чинного законодавства. Нотаріус зазначає, що згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Як вбачається із наданої їй довідки від 23 листопада 2017 року № 07/925 Сумського геріатричного пансіонату для ветеранів війни та праці підопічна [PERSON], 1935 р. н., була не тільки зареєстрована, а і проживала в пансіонаті з 28 жовтня 2016 року по день смерті 20 квітня 2017 року за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 20. Той факт, що її начебто на декілька днів забирали у відпустку додому, і вона померла за адресою: м. Суми. [ADDRESS], не дає права змінити місце реєстрації. Спадкоємці в пансіонаті з нею не мешкали. Нотаріус зазначає, що ст. 315 ЦПК України та лист Верховного Суд України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» чітко передбачили, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення субєктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Всі необхідні юридичні факти підтверджуються довідками та паспортами. Факт спільного проживання встановлюється для осіб, які були зняті з реєстрації чи були спадкоємцями четвертої черги (особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини), а в даному випадку- це спадкоємці першої черги. Встановлення факту сумісного проживання може вплинути по різному на права і обвязки інших осіб, які були зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с. 45). Вислухавши пояснення учасників справи, які зявилися в судове засідання, свідків, дослідивши надані суду документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наданої копії свідоцтва про одруження вбачається, що 10 серпня 1962 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що складено актовий запис № 155; місце реєстрації: м. Лебедин ЗАГС Сумської області; свідоцтво серії ІІ-VР №039240 (а.с.9). 25 квітня 2017 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видано Зарічним районним у м. Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області; свідоцтво серії І-БП №278654 (а.с.6). Згідно лікарського свідоцтва про смерть №182 від 20 квітня 2017 року, [PERSON], [INFO], померла 20 квітня 2017 року, у віці 82 роки, причина смерті - хронічне порушення мозкового кровообігу ІІІ ступеню; церебральний атеросклероз ІІІ ст. з гіпертонією; в свідоцтві зазначено, що смерть настала вдома за адресою: [ADDRESS] (а.с. 65). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на Ѕ частку квартири, розташованої в [ADDRESS]. Спадкоємцями на майно померлої є чоловік [PERSON] та донька померлої [PERSON] Відповідно до заяви від 26 грудня 2017 року Богданова Г.В. спадщину після смерті матері [PERSON] своєчасно не прийняла, на спадщину не претендує, до суду з цього питання звертатися не буде; заява посвідчена приватним нотаріусом [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 1022 (а.с.12). Згідно витягу зі спадкового реєстру№50426969 та витягу із спадкового реєстру № 50428021 вбачається, що станом на 26 грудня 2017 року відсутні відкриті стосовно спадщини [PERSON], яка померла 20 квітня 2017 року, спадкові справи (а.с.10,11). Відповідно до довідки Міського єдиного інформаційно-розрахункового центу №48/14122017-30121899, яка видана на імя [PERSON], вбачається, що він дійсно зареєстрований в [INFO]; разом з ним зареєстровані його донька [PERSON], [INFO], та онука [PERSON], [INFO] (а.с.18). Згідно копії свідоцтва про право на житло від 03 квітня 1995 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та його дружині [PERSON]; свідоцтво зареєстровано в Сумському обласному БТІ за реєстраційним номером №1137 (а.с.20). З відповіді на запит суду КУСОР Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці вбачається, що до цієї установи приймаються на державне утримання особи похилого віку, які досягли пенсійного віку, та особи з інвалідністю першої і другої групи, старші за 18 років, які за станом здоров'я потребують стороннього догляду, побутового обслуговування, медичної допомоги, яким згідно з медичним висновком не протипоказане перебування в інтернатній установі та які не мають працездатних родичів, зобов'язаних їх утримувати за законом. Як виняток, до установи можуть прийматися особи похилого віку та особи з інвалідністю, які мають працездатних дітей або родичів, зобовязаних відповідно до законодавства України їх утримувати, якщо вони з обєктивних причин не можуть цього робити на умовах 100% відшкодування витрат. У такому разі щодо кожного окремого випадку, на підставі підтверджувальних документів, приймається рішення колегії Органу функціонального підпорядкування, тобто Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації. Згідно рішення колегії Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації (наказ № 88-ОД від 04 жовтня 2016 року (а.с.93) було вирішено влаштувати [PERSON] до КУСОР Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці. Приймання до установи здійснюється за путівкою органу функціонального підпорядкування (копія путівки №115 від 30 вересня 2016 року на а.с. 94) виданої на підставі: особистої заяви громадяни похилого віку чи особи з інвалідністю про його прийняття до Установи (копія заяви №36 від 14 вересня 2016 року (в заяві [PERSON] зазначено про влаштування до Установи на постійне місце проживання; паспорта (або іншого документа, що засвідчує особу) (а.с. 95); медичної картки про стан здоровя з висновком про необхідність стороннього догляду (а.с. 96); довідки про розмір призначеної пенсії; довідки про склад сімї за встановленою формою; Довідки медико-соціальної експертної комісії про групу інвалідності особи, що приймається Установою (за наявності групи інвалідності). [PERSON], [INFO], була поставлена на всі види державного забезпечення та включена до спискового складу КУСОР Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці з 28 жовтня 2016 року (наказ директора Установи № 204 п. 2.1 від 27 жовтня 2016 року), як вперше прибула, на постійне місце проживання на умовах 100% відшкодування витрат, згідно договору № 02 від 26 жовтня 2016 року та путівки Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації. Згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст. 6 «Реєстрація місця проживання особи» та згідно заяви [PERSON] про реєстрацію місця проживання, яка подається в Центр надання адміністративних послуг, остання була зареєстрована за постійним місцем проживання за адресою: [INFO]. Згідно Положення КУСОР Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці п. 3.17 та п. 3.19 підопічні Установи мають право на відпустку, яка надається на термін не більше двох місяців на календарний рік та на стаціонарне лікування у лікувальних закладах. Напередодні вибуття підопічного з Установи (у відпустку та на стаціонарне лікування) видається наказ директора про зняття особи з усіх видів забезпечення. Підопічний, який тимчасово вибуває у відпустку або на лікування, залишається у списковому складі Установи, так як він постійно проживає та зареєстрований за адресою: [INFO]. Наказом директора № 54 п. 2.1 від 21 березня 2017 року підопічна [PERSON] вибула у відпустку у супроводі свого чоловіка з 22 березня 2017 року (згідно заяви) (а.с. 19). Наказом директора № 75 п. 2.1 від 20 квітня 2017 року підопічна [PERSON]В була виключена зі спискового складу Установи в звязку зі смертю 20 квітня 2017 року (а.с. 19). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що заявник доводиться йому дідом, а [PERSON] матірю. Після того як у бабусі стався інсульт, вона перебувала вдома, але вона залишалася хвора, лежача. Він є студентом денної форми навчання, тому не міг допомагати за нею доглядати. Вирішили, що потрібний сторонній догляд, і з осені 2016 року бабуся перебувала в пансіонаті. В подальшому було прийнято рішення повернути бабусю додому, і вони забрали її. Потім дідусь подзвонив, і сказав, що бабуся померла вдома за адресою: [ADDRESS]. Перевозку з пансіонату організовували усі, та він вирішував питання спецтранспорту та ліжка. Також пояснив, що бабушка була тяжко хвора, і потребувала стороннього догляду. Вони забрали її, плануючи, що вона залишиться вдома. Пройшло менше місяця з моменту повернення бабусі додому до її смерті. Вона переставала пізнавати родичів, були порушені рухові функції. Догляд за нею до моменту смерті здійснював дідусь і він. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою заявника та проживає за адресою: [INFO]. Цю сімю вона знає з 2010 року, і покійна [PERSON] була вхожа до її бабусі, з якою часто спілкувалися. Їй відомо, що коли [PERSON] захворіла, то якийсь час була в санаторії. Потім вона була вдома, і померла вона вдома, бо вони відвідували її вдома. Вона спілкувалася з [PERSON], після того як вона повернулася з пансіонату, вона була прикута до ліжка. Їй сусіди сказали про смерть [PERSON] Досліджені під час судового розгляду докази підтверджують факт того, що на момент смерті [PERSON] її фактичним місцем проживання було - [ADDRESS], хоча місце її проживання було зареєстровано за місцезнаходженням КУ СОР Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, буд. 20. Також під час судового засідання встановлено, що у зазначеному закладі [PERSON] перебувала нетривалий час, а встановлені під час розгляду обставини взаємовідносин заявника з померлою під час перебування у цій установі, свідчать про те, що сімейні звязки між подружжям не були втрачені, та носили характер, який свідчить про їх спільне постійне проживання, в тому числі і на момент смерті [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які підтверджують факт спільного постійного проживання, а саме те, що [PERSON] постійно спільно проживав разом з дружиною [PERSON] на день її смерті 20 квітня 2017 року за адресою [ADDRESS], а тому заява про встановлення такого факту підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved