Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Заступник прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб - органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, комунального закладу Обласний притулок для дітей «Світанок», служби у справах дітей Одеської міської ради, в якому згідно уточнених позовних вимог просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина, [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку доходів щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 березня 2013 року і до [INFO], а також стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку доходів щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 березня 2013 року і до [INFO]. При цьому позивач посилається на те, [PERSON], [INFO], перебуває у комунальному закладі «Обласний притулок для дітей «Світанок», що підтверджується довідками, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], від шлюбу у відповідачів народився син [PERSON], [INFO]. Згідно вказаного свідоцтва матір'ю дитини є [PERSON], а батьком - [PERSON] [PERSON] в жовтні 2003 року розірвав шлюб з [PERSON] (актовий запис №41 від 06.10.2003 року). Позивач зазначає, що [PERSON], [INFO], уникає побачень з дитиною, матеріально не підтримує її, не приймає участь у вихованні, не турбується її здоров'ям та розвитком, тобто не виконує покладених на нього батьківських обов'язків, в зв'язку з чим позивач просить позбавити його батьківських прав. Також позивач просить стягнути з відповідачів аліменти на користь дитини. Представник позивача у судове засідання з'явився, підтримав заявлені уточненні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. [PERSON] у судове засідання з'явилась, проти задоволення уточненого позову не заперечувала. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином. Представники третіх осіб - органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та комунального закладу Обласний притулок для дітей «Світанок» до суду з'явилися, наполягали на задоволенні уточнених позовних вимог. Представник служби у справах дітей Одеської міської ради в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням уточнених позовних вимог. Судом під час розгляду справи було встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває у комунальному закладі «Обласний притулок для дітей «Світанок», що підтверджується довідками, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], від цивільного шлюбу у відповідачів народився син [PERSON], [INFO]. Згідно вказаного свідоцтва матір'ю дитини є [PERSON], а батьком - [PERSON] [PERSON] в жовтні 2003 року розірвав шлюб з [PERSON] (актовий запис №41 від 06.10.2003 року). [PERSON], [INFO], уникає побачень з дитиною, матеріально не підтримує її, не приймає участь у вихованні, не турбується її здоров'ям та розвитком, тобто не виконує покладених на нього батьківських обов'язків. За весь час перебування [PERSON] у комунальному закладі «Обласний притулок для дітей «Світанок» [PERSON] сина не відвідував. Також в матеріалах справи міститься висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 02-07/2571 від 17.10.2012 року про доцільність позбавлення батківських прав [PERSON] у відношенні його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Такими обов'язками є відповідно до ст. 150 СК України зобов'язання піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії [PERSON] щодо оцінки його фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними відповідно до ч. 3 ст. 155 СК України. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя , необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей та фінансових можливостей. Згідно п. 16 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для утримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] вихованням дитини належним чином не займається, матеріально не допомагає, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини, в зв'язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно із ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст.182 ЦПК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на утримання своєї дитини у добровільному порядку не надають матеріальну допомогу, вона знаходиться в комунальному закладі Обласний притулок для дітей «Світанок». [PERSON] на даний час не працює, відносно [PERSON] - відомості відсутні. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з позовних вимог, суд встановив, що на утримання дитини щомісяця необхідні кошти, розмір яких має дорівнювати 1/4 частині від всіх видів заробітку [PERSON] та [PERSON], але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на присудженні коштів на утримання дитини у частці від доходу [PERSON] та [PERSON], суд вважає за необхідне задовольнити позов шляхом стягнення аліментів саме у розмірі частки від доходу. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З урахуванням викладеного, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. При постанові рішення судом у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України враховано матеріальне становище дитини. Згідно зі ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що уточнений позов заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах малолітньої дитини [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial