Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, в яких посилається на те, що 16 червня 1990 року вона одружилася з відповідачем. 08 квітня 2016 року рішенням Троїцького районного суду Луганської області шлюбу між нею та відповідачем було розірвано. За час шлюбу ними сумісно було набуте наступне майно: - автомобіль марки KIA OPTIMA VIN [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], рік випуску 2012, державний реєстраційний номер [NUMBER], вартістю згідно висновку про оцінку колісного транспортного засобу від 06 червня 2016 року - 402 500 гривень; - двокімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю згідно висновку про оцінку майна від 06 червня 2016 року - 363 800 гривень. Позивачка вказує, що зазначене майно вони купували за сумісно зароблені ними кошти. Позивачка на теперішній час проживає у вказаній квартирі, виїхати з неї не має ні бажання, ні можливості. Відповідач у вказаній квартирі не проживає вже тривалий час, особистих речей в ній не має, не сплачує комунальні та інші платежі за квартиру, утримує квартиру та сплачує всі борги за неї позивачка. Автомобілем користується тільки відповідач. На даний час виникла необхідність у розподілі сумісно набутого вищезазначеного майна подружжя за час шлюбу, у зв'язку з чим, позивачка пропонує у наслідок того, що вищевказаний автомобіль знаходиться у користуванні відповідача, виділити його йому, а квартиру виділити їй. Вважає вищевказаний варіант розподілу сумісно набутого майна за час шлюбу доцільним та справедливим, таким, що відповідає інтересам сторін. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися, представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує Відповідач у судове засідання не з'явився. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Так, судом було встановлено, що дійсно 16 червня 1990 року позивачка одружилася з відповідачем. 08 квітня 2016 року рішенням Троїцького районного суду Луганської області шлюбу між позивачкою та відповідачем було розірвано. За час шлюбу ними сумісно було набуте наступне майно: - автомобіль марки KIA OPTIMA VIN [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], рік випуску 2012, державний реєстраційний номер [NUMBER], вартістю згідно висновку про оцінку колісного транспортного засобу від 06 червня 2016 року - 402 500 гривень; - двокімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю згідно висновку про оцінку майна від 06 червня 2016 року - 363 800 гривень. Позивачка у своїй позовній заяві пропонує у наслідок того, що вищевказаний автомобіль знаходиться у користуванні відповідача, виділити його йому, а квартиру виділити їй, оскільки вона мешкає в ній та утримує її, відповідач у вказаній квартирі не проживає, так як має інше місце проживання. Вважає вищевказаний варіант розподілу сумісно набутого майна за час шлюбу доцільним та справедливим, таким, що відповідає інтересам сторін. Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ст.ст. 69, 70 СК України, ст. 372 ЦК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, закон визначає підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя, право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та розмір їх часток при поділі майна. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у п.22 зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У матеріалах справи наявна оцінка зазначеного сумісно набутого сторонами майна, згідно якої вартість автомобіля перевищує вартість квартири, яку позивачка просить виділити їй на 38 700 гривень, які підлягають стягненню з відповідача як різниця між вартістю автомобіля та квартири. Таким чином, враховуючи інтереси сторін щодо поділу спірного майна подружжя, суд вважає, що вищезазначене майно має бути розподілено між сторонами саме вказаним вище способом, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином відповідач підлягає стягненню на користь позивачки понесених останньою судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 4025 гривень 00 копійок. Крім того, відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України допускається скасування заходів забезпечення позову, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду. Вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте, суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, суд вважає за необхідне одночасно з ухваленням судового рішення скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту на спірний автомобіль, оскільки такий автомобіль виділений відповідачу по справі, у користуванні та на відповідальне зберігання якого його було передано. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved