Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

До суду звернулася Гуляйпільська районна державна адміністрація Запорізької області, як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON] з заявою про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою. Свою заяву заявник обгрунтовує тим, що 20.04.2014 року [PERSON], [INFO], народила в одному з пологових будинків м. Запоріжжя сина [PERSON]. В паспорті СЮ № 341661 виданому [PERSON] 30.04.2014 року вказано, що вона зареєстрована за адресою [INFO], що підтверджується також довідкою Гуляйпільського РС УДМС України в Запорізькій області. Враховуючи реєстрацію матері, її малолітній син [PERSON] був направлений з обласної дитячої лікарні до дитячого відділення Гуляйпільської центральної районної лікарні. У травні 2014 року малолітній [PERSON] був направлений службою у справах дітей Гуляйпільської РДА до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко», де і перебуває на сьогоднішній день. Батько дитини записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Як зазначено далі в заяві, встановлено, що [PERSON] у 2006 році прописала дану громадянку у своєму будинку. Останнього разу спілкувалася з нею у вересні 2013 року, коли та приїздила до м. Гуляйполе у своїх справах. Також встановлено, що у квітні 2014 року [PERSON] приїздила до м. Гуляйполе для заміни паспорту громадянина України, який вона втратила. В звязку з тим, що іншої інформації про місцеперебування чи знаходження [PERSON] на даний час нема, малолітнього [PERSON] в державній установі вона не відвідувала, життям та здоровям не цікавилась, та фактично після народження сина у квітні 2014 року її місцеперебування та проживання невідоме, прохають визнати [PERSON], [INFO], яка прописана за адресою: 70200, Україна, Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Набережна, 72, безвісно відсутньою з травня 2014 року. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю. Заслухавши представника заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України - фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст. 246 ЦК України\~\~виникнення справ про визнання громадян безвісті відсутніми або оголошення їх померлими зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядаються судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. Відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. [PERSON] ст. 248 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], на родився в м. Запоріжжя, про що 15.05.2014 року було складено актовий запис № 282, батьками його є: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 255584, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 15.05.2014 року ( а.с.4). [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00013879931 від 15.05.2014 року відомості про батька дитини записані за вказівкою матері згідно частини першої статті 135 СК України ( а.с.5). В Акті про невідвідування дитини [PERSON] батьками № 564 від 31.03.2015 року зазначено, що в Запорізькому обласному спеціалізованому будинку дитини «Сонечко» на вихованні та повному державному забезпеченні перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Влаштований до Будинку дитини «Сонечко» 29.05.2014 року згідно направлення служби у справах дітей Гуляйпільської райдержадміністрації від 26.05.2014 року вих. № 01-14/271. За час перебування дитини в Будинку «Сонечко» з 29.05.2014 року і по час складання акту, ніхто з батьків чи родичів його не відвідував, станом здоровя, умовами виховання не цікавився. Письмових чи то усних запитів про дитину від батьків, родичів на адресу Будинку дитини не надходило. Батьки матеріально дитину не підтримують ( а.с.6). [PERSON] паспорта громадянина України серії СЮ № 341661, виданого Гуляйпільським РС УДМС України в Запорізькій області від 30.04.2014 року, гр. [PERSON], народилася 30 квітня 1981 року в м. Мелітополі Запорізької області. З 04.07.2006 року зареєстрована за адресою: [INFO] ( а.с.8). [PERSON] у ДПІ в Гуляйпільському районі одержувала ідентифікаційний номер - [NUMBER] (а.с.8 на звороті). За даними адресно-довідкової картотеки Гуляйпільського РС УДМС України в Запорізькій області гр. [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрована за адресою: [INFO], разом з нею малолітній [PERSON], [INFO], не значиться, згідно листа № 2327/1688 від 17.06.2015 року Гуляйпільського РС УДМС України в Запорізькій області (а.с. 7). [PERSON] письмових пояснень [PERSON], котра прописала [PERSON] в своєму будинку у 2006 році, останню вона бачила в м. Гуляйполе у вересні 2013 року, її місцезнаходження їй не відоме (а.с. 9). Відповідно до довідки Гуляйпільської міської ради № 459/01-18, в 2010 році вагітна [PERSON] перебувала на лікуванні у Гуляйпільській психіатричній лікарні та медсестра [PERSON] зареєструвала її в своєму будинку по вул. Набережній, 72, де вона ніколи не перебувала та з того часу її не бачили (а.с. 20). [PERSON] інформації на запит від 17.07.2015 № 546 КУ «Гуляйпільська психіатрична лікарня» ЗОР та № 781 від 07.10.2015 року, [PERSON] тривалий час перебувала в даній установі на лікуванні. Останній раз в період з 01.03.2011 року по 03.03.2011 року, опікувалася нею держава. По архівним даним батьки померли. Даних про інших родичів немає (а.с. 22, 73). З листа Гуляйпільського РВ ГУМВС Ураїни в Запорізькій області № 37/7357 від 17.07.2015 року слідує, що [PERSON], [INFO] в розшуку Гуляйпільського РВ не перебуває, згідно АІПС «Армор», 03.03.2014 року перебувала в пологовому будинку № 4, м. Запоріжжя, вул. Дудикіна, 9, де значилась як вагітна, бомж, та у вказаний день самовільно покинула відділення пологового будинку (а.с. 26). Відповідно до наданої інформації КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР № 2039/1 від 05.08.2015 року, [PERSON] багаторазово знаходилась на стаціонарному лікуванні в даній установі з приводу розумової відсталості з порушенням поведінки, остання госпіталізація з 04.03.2014 року по 26.05.2014 року, до лікарні [PERSON] звернулася самостійно, будучи вагітною 32-33 неділі. Госпіталізована у звязку з загостренням психічного захворювання. Знаходячись у відділенні народила дитину 20.04.2014 року. В звязку з вирішенням соціальних питань у Комунарському відділенні РО УГМС м. Запоріжжя отримала паспорт громадянина України. [PERSON] заяви [PERSON] (а.с. 43) та її тітки [PERSON] (а.с. 44) 26.05.2014 року була виписана за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Д. Войчишена, 14/22, (а.с. 42). [PERSON] довідки КП Пологівської районної ради «Імпульс» № 56 від 13.08.2015 року станом на 31.12.2012 року згідно архівних даних підприємства право власності на нерухоме майно за адресою: вул. Набережна, 72, м. Гуляйполе Запорізької області зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2005 року за Р№ 3524 ( а.с.47). Відповідно до акту огляду у МСЕК серії 2-18 АВ № 101409 [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], була оглянута 30.09.1998 року. [PERSON] мала ІІ групу інвалідності та вважалася інвалідом дитинства безстроково, з діагнозом олігофренія (а.с.60-61). 13 листопада 2013 року [PERSON], [INFO], отримала пенсійне посвідчення серії ААЗ № 698299, вид пенсії по інвалідності, інвалід дитинства ІІ групи ( а.с.80). Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона працює педіатром в Гуляйпільській ЦРЛ Запорізької області. Малолітній [PERSON], [INFO], був переведений до відділення педіатрії Гуляйпільської ЦРЛ з Запорізької обласної лікарні. Дитина була оглянута лікарями і її стан здоровя був визнаний задовільним. Далі, згідно розпорядження Гуляйпільської райдержадміністрації останній був направлений до дитячого будинку «Сонечко» м. Запоріжжя. Чи залишала гр. [PERSON] письмову відмову від свого сина свідкові не відомо. З самою матірю дитини свідок не спілкувалася. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює санітаркою в КУ «Гуляйпільська психіатрична лікарня». [PERSON] довгий час перебувала на лікуванні у вказаному закладі. Десь приблизно в 2007 році [PERSON] завагітніла. Так як остання, на той час, була без паспорту і не мала зареєстрованого місця проживання, то свідок зареєструвала її у своєму будинку за адресою: вул. Набережна, 72, м. Гуляйполе Запорізької області для вирішення питання з пологами. [PERSON] народила мертву дитину і згодом взагалі зникла з м. Гуляйполе. За час перебування [PERSON] в психіатричній лікарні її ніхто не навідував та не піклувався нею. Останнього разу свідок бачила [PERSON] у 2013 році, коли остання була в м. Гуляйполе та знову відновлювала з її слів втрачений паспорт. Більше свідок [PERSON] не бачила і не знає, де вона на теперішній час може перебувати. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона з 2010 року працює в Гуляйпільському РС УДМС України в Запорізькій області, знає [PERSON] як особу з психічними вадами. Остання часто зверталася до міграційної служби з приводу відновлення втрачених документів. Сама вона до служби не приходила, з нею завжди були якісь люди, як пояснювала [PERSON], то були її родичі, але чи дійсно це так свідок не знає. Деякий час нею опікувалася гр. [PERSON], яка доводиться матірю свідкові [PERSON]. За час роботи в міграційній службі в присутності свідка [PERSON] сама заповнювала заяву на отримання паспорту лише в 2011 році. [PERSON] писала дуже погано, але підписувала документи вона особисто. Останній раз, до Гуляйпільського РС УДМС України в Запорізькій області звернувся головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР [PERSON] з заявою щодо отримання хворою [PERSON], яка перебувала на лікуванні в установі з 04 березня 2014 року паспорта громадянина України. Для цього, до міграційної служби уповноважена особа за довіреністю установи передала заяву [PERSON] засвідчену головним лікарем. За вказаною заявою, яка датована 03.04.2014 року, був виданий паспорт серії СЮ № 341661 від 30.04.2014 року та переданий через управління державної міграційної служби України в Запорізькій області до психіатричної лікарні. Особисто в той час свідок [PERSON] не бачила, на теперішній час її місце перебування їй не відоме. За таких обставин, судом встановлено, що до матеріалів заяви не долучено, та під час розгляду справи в суді, заявником не надано матеріалів, які б свідчили\~\~про постійне\~\~місце\~\~проживання (перебування) [PERSON] та відповідно її відсутність за адресою, зазначеною в заяві: Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Набережна, 72, натомість встановлено, що згідно довідки Тернівського районного відділу ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 28/16969 від 21.10.2015 року (м. Кривий Ріг), раніше гр. [PERSON] мешкала [ADDRESS] в Тернівському районі м. Кривого Рогу, та при опитуванні гр. [PERSON], котра мешкає за зазначеною адресою, остання пояснила, що її племінниця [PERSON] з квітня місяця 2015 року пішла з дому в невідомому напрямку та на теперішній час не повернулась (а.с. 94). Отже, на час розгляду справи, судом також встановлено, що не сплинув строк, який передбачений ч.1 ст. 43 ЦК України, так як останні відомості про місце перебування [PERSON] маються станом на квітень 2015 року. Крім того, заявником не надано доказів того, що він звертався до правоохоронних органів щодо розшуку [PERSON], [INFO], та відповідно повідомлення правоохоронних органів про її розшук або про неможливість її розшуку відсутні. З урахуванням наведеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд\~\~вважає що відсутні правові підстави для задоволення заяви.

Outcome: dismissed