Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

До суду надійшов позов Заступника Одеського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства до [PERSON] та [PERSON] про стягнення завданої шкоди. 27.01.2015р. позов уточнено, виключено [PERSON] з кола відповідачів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Державним інспектором Південно-Бугського територіального відділу рибоохорони встановлено, що 02.04.2011 року о 14год. 00хв. на ставку с. Червоний яр, Любашівського району, Одеської області громадянин [PERSON], порушуючи вимоги законодавства України в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу та без відповідних дозвільних документів в порушення ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 та п.п. 14 п. 11 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 № 1126, здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову (сіткою капроновою типу «поріжня» - 1 шт.), чим заподіяв шкоду рибному господарству України у розмірі 8874,00 грн., розрахунок якої здійснювався по таксам, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 32 від 19.01.1998, що діяла на момент вчинення правопорушення. В результаті правопорушення [PERSON] було виловлено водних живих ресурсів в наступних обсягах: товстолоб - 172 шт., короп - 1 шт., карась - 15 шт, загальною вагою 216 кг. Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 25.05.2011р. провадження у справі за № 3-293/11 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] на підставі ст.38 КУпАП закрито та визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Прокурор в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, вказавши, що участі у вилові риби він не приймав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено. 02.04.2011 року о 14год. 00хв. на ставку с. Червоний яр, Любашівського району, Одеської області громадянин [PERSON], порушуючи вимоги законодавства України в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу та без відповідних дозвільних документів в порушення ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 та п.п. 14 п. 11 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 № 1126, здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову (сіткою капроновою типу «поріжня» - 1 шт.), чим заподіяв шкоду рибному господарству України у розмірі 8874,00 грн., розрахунок якої здійснювався по таксам, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 32 від 19.01.1998, що діяла на момент вчинення правопорушення (а. с. 8; 9). Згідно п.п. 6.2 п. 6 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України .№19 від 15.02.1999 шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.1998 №32. В результаті правопорушення [PERSON] було виловлено водних живих ресурсів в наступних обсягах: товстолоб - 172 шт., короп - 1 шт., карась - 15 шт, загальною вагою 216 кг. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та вчиненні вони цією особою. Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 25.05.2011р. провадження у справі за № 3-293/11 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] на підставі ст.38 КУпАП закрито та визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП (а. с. 11). Постанова відповідачем не оскаржувалася та набрала законної сили. Відповідно до положень ст.ст. 57, 58 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб. їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно вимог ст.66 Конституції України - кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодувати завдані ним збитки. Відповідно ч. 2 ст.10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання та відтворення тваринного світу Статтею 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» встановлено, що шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, піддягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно ч.1 ст. 52 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», порушення вимог цього Закону тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до положень ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, віднесено до підстав виникнення цивільних прав і обовязків та її відшкодування за своїм змістом є зобовязанням, тобто правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку (ст.509 ЦК України). В свою чергу ст. 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобовязання звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталось внаслідок випадку або непереборної сили Викладені законодавчі приписи стосовно вини особи, відповідальної за завдану шкоду, відшкодування якої є зобовязанням, з урахуванням обставин справи та правовідносин сторін, свідчать, що громадяни [PERSON], як особа, яка спричинила шкоду, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, зобовязана відшкодувати майнову шкоду, завдану державі внаслідок цього порушення. Відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Згідно ст. 69 вказаного Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до п. 6 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999р. та п. п. 16, 17 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 № 1126 особи винні в порушенні цих Правил, Порядку та відповідних нормативно-правових актів у галузі охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів, несуть відповідальність в установленому законодавством порядку. Застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із вказаним позовом, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved