Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулося Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 19.06.2017 року. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито кредитний рахунок із початковим лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 19.05.2020 року має заборгованість 193661,19 грн., яка складається з наступного: 128780,07 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 128780,07 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 9450,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 55431,08 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. Позивач звернув увагу суду, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 138230,11 грн., яка складається з наступного: 128780,07 грн. - заборгованість за кредитом; 9450,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». На цих підставах просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 19.06.2017 року у розмірі 138230,11 грн. станом на 19.05.2020 року та судові витрати у розмірі 2102 грн. Ухвалою судді від 25.08.2020 року, після надходження до суду інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Ухвала судді про відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з додатками, були направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Проте, вказані документи були повернуті оператором поштового зв`язку до суду з відміткою про те, що адресат відсутній. У відповідності до вимог п.4 ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідач вважається таким, який належним чином отримав повідомлення суду про дату судового розгляду та копію ухвали судді про відкриття провадження у справі. Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків . Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З наданих позивачем копій документів судом встановлено, що 19.06.2017 року відповідачем було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі - Анкета-заява) (а.с.16). У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що підписант згоден з тим, що дана заява з Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами і кредитування, зазначеними у рекламному буклеті, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладання і згоден з його умовами, екземпляр договору про наданняанківських послуг згоден отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту Приватбанку. При цьому, Анкета-заява, копія якої додана позивачем до позовної заяви, не містить посилань на те, що відповідач погодився оформити договір будь-якого виду, у тому числі кредитний, а також на умови такого договору. В анкеті-заяві не міститься посилання на те, що [PERSON] виявив бажання оформити на своє ім`я картку будь-якого виду. До позовної заяви позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.17), а також Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.18-66). При цьому, до позовної заяви не додані документи, які б підтверджували, що на момент підписання Анкети-заяви 19.06.2017 року відповідач виявив бажання оформити кредитну картку «Універсальна», витяг з тарифів якої долучено позивачем, та ознайомився з тими Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, які також долучено позивачем. Позивач не надав суду належних та достатніх доказів того, що між сторонами 19.06.2017 року дійсно було укладено кредитний договір, так як Анкета-заява, яка додана до позовної заяви, не містить посилань на те, що відповідач виявляв бажання оформити кредитний договір того чи іншого виду. Також відсутні докази того, що відповідач ознайомився під підпис з Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування. Також, до позовної заяви в якості доказу додано Розрахунок заборгованості за договором станом на 31.08.2019 року (а.с.6-9), Розрахунок заборгованості за договором станом на 19.05.2020 року (а.с.10), Виписку за договором (а.с.11-13), Довідку про видані кредитні картки (а.с.14), Довідку про зміну умов кредитування (а.с.15). Проте, суд не може взяти до уваги як належні докази вказані Розрахунки, Виписку та Довідки, так як в них взагалі не зазначено, якою посадовою особою вони складені. В даному випадку жодна посадова особа позивача не несе відповідальності за правильність вказаних Розрахунків, Виписки та Довідок, і, відповідно, суд також не може взяти на себе таку відповідальність. Крім того, розрахунки не підтверджені жодним первинним документом. Враховуючи те, що позивач не підтвердив доказами факт письмового укладення кредитного договору, фактичне отримання відповідачем саме кредитних коштів, тому суд не знайшов підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. Відповідно, не підлягають стягненню і заборгованість по простроченим відсоткам, так як не підтверджено сам факт укладення кредитного договору. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed