Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

до Харківського районного суду Харківської області надійшов зазначений позов, в якому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 жовтня 1994 року у місті Ашгабат, актовий запис №2893. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21.10.1994 р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [INFO]. Спільне життя не склалося внаслідок різних поглядів на сімейне життя та обовязки, однією сімєю фактично не проживають, сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, наміру відновлювати подружнє життя не мають. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2018 року провадження по справі відкрито. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21 жовтня 1994 року у місті Ашгабат, актовий запис №2893, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії І-ДИ № 288555. За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, однією сім'єю не проживають. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження. \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~За подання до суду позовної заяви позивач [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 704,80 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0.1102237747.1 від 07.08.2018 року. \~ \~ \~ \~Оскільки позовні вимоги було задоволено повністю, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 704,80 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved