Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Заступник військового прокурора Рівненського гарнізону майор юстиції [PERSON] звернувся в інтересах держави Національної поліції України в особі Департаменту внутрішньої безпеки НПУ (далі по тексту Позивач) до Зарічненського районного суду Рівненської області з вказаною позовною заявою з вимогою до [PERSON] (далі по тексту Відповідач) про стягнення 10\~460,00 гривень шкоди, заподіяної злочином. Позовна заява мотивована тим, що військовою прокуратурою Рівненського гарнізону здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 42018140400000080 від 23 квітня 2018 року про обвинувачення [PERSON] за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України. Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні Відповідачеві були вручені у якості неправомірної вигоди грошові кошти у сумі 400,00 доларів США, які належать Департаменту внутрішньої безпеки НПУ. 16 червня 2018 року під час затримання працівниками поліції ці грошові кошти були знищені відповідачем, тому внаслідок цих дій, як вказано у позовній заяві, державі було заподіяно матеріальної шкоди на суму 10 460,00 гривень. У обґрунтування необхідності участі Військової прокуратури західного регіону України для представництва інтересів держави, представником позивача зазначено про те, що Департамент внутрішньої безпеки національної поліції України (далі Департамент) є державною установою, заснованою Національною поліцією України (далі НПУ). У своїй діяльності Департамент є міжрегіональним територіальним органом у складі кримінальної поліції НПУ, який здійснює діяльність у напрямі дотримання внутрішньої безпеки НПУ, а також здійснює організаційні та практичні заходи, спрямовані на виявлення та запобігання, попередження та припинення фактів порушення поліцейськими, державними службовцями та іншими працівниками НПУ вимог законодавства України при виконанні службових обовязків тощо. Покликаючись на ст. 23 Закону України Про прокуратуру представник позивача зазначає, що у даному випадку Департамент, самостійно не здійснює захист свого порушеного права, що є підставою для звернення до суду заступника військового прокурора Рівненського гарнізону та заявлення цього позову в інтересах держави з огляду на те, що внаслідок знищення коштів, які виділялись оперативним співробітникам для надання відповідачеві у якості неправомірної винагороди і були ним знищені при затриманні. Вироком Зарічненського районного суду Рівненської області у справі № 561/769/18 [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України затверджено угоду про визнання винуватості від 09 серпня 2018 року у кримінальному провадженні № 42018140400000080 від 23 квітня 2018 року та визнано відповідача винним у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 368 КК України з призначенням узгодженого сторонами покарання штрафу у розмірі 1000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17\~000,00 (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 1 (один) рік. Вирок набрав законної сили. Представник позивача у судовому засіданні просив позовні вимоги задоволити повністю з підстав вказаних у позовній заяві. Ухвалою суду від 12 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, за клопотанням позивача у позовній заяві та призначено судове засідання з повідомленням сторін на 10 січня 2019 року об 11:00 год. Відповідач у судове засідання не зявився, клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження не подавав. Відзиву до початку розгляду позовної заяви по суті не подавав. Про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення згідно якого матеріали позовної заяви разом з ухвалою про відкриття провадження у справі вручені йому особисто 20 грудня 2018 року. Подав 10 січня 2019 року на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з сімейними обставинами. Вирішуючи цю заяву суд не знаходить поважних причин для відкладення судового розгляду, тому з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи згідно п. 2 ч. 1 ст. 223 ЦПК України та ч. 4 ст. 279 ЦПК України, оскільки справа є малозначною та розглядається в порядку спрощеного позовного провадження підстав для відкладення не вбачається. Суд, зясувавши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, давши належну оцінку доказам, зібраним в ході розгляду справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що вироком\~Зарічненського районного\~суду Рівненської\~області від\~30\~серпня 2018\~року у\~справі №\~561/769/18\~(далі\~ вирок)\~затверджено угоду\~про визнання\~винуватості від\~09\~серпня 2018\~року у\~кримінальному провадженні\~№ 42018140400000080 від 23 квітня 2018 року, укладену між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону майором юстиції [PERSON] та обвинуваченим [PERSON]. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (Сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 1 (один) рік. Органом досудового розслідування у обвинувальному акті та у вироку суду вказувалось, що 16 червня 2018 року близько 16.30 год. [PERSON], будучи інспектором сектору реагування патрульної поліції № 4 Зарічненського ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області, тобто службовою особою, у порушення вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, ст.ст. 22, 24 Закону України Про запобігання корупції, всупереч інтересів служби та функціональних обовязків поліцейського ГРПП сектору реагування патрульної поліції, затверджених 13 вересня 2017 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи надану йому владу та своє службове становище, з метою незаконного збагачення, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, перебуваючи поблизу автомобіля Volkswagen Golf із номерним знаком LNR 27586 в смт Зарічне на вул. Аерофлотській, отримав від громадянина [PERSON] грошові кошти в сумі 400 доларів США, що за курсом НБУ становило 10 487,87 грн., як неправомірну вигоду за не притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення правил керування транспортним засобом, а також не документування факту зберігання каміння бурштину-сирцю та подальшого притягнення до кримінальної відповідальності за це. [PERSON] визнав вину у вчиненні квазаного кримінального правопорушення, вирок на даний час набрав законної сили. Із доданих до позовної заяви доказів, а саме: - листа Військової прокуратури Рівненського гарнізону № 4244 вих.-18 від 30 жовтня 2018 року вбачається, що під час досудового розслідування старшим оперуповноваженим Рівненського управління ДВБ НП України 15 червня 2018 року складено протокол огляду та вручення грошових коштів відповідно до якого заявнику у кримінальному провадженні [PERSON] вручені грошові кошти в сумі 400,00 доларів США, які відповідно до вказаного протоколу належать ДВБ НП України та підлягають врученню [PERSON]; - інформації у листі ДВБ № 9265/4201/0218 від 20 листопада 2018 року 01 червня 2018 року у приміщенні Рівненського обласного управління АТ Ощадбанк, вбачається, що співробітниками Рівненського управління ДВБ НП України було здійснено валютно обмінну операцію та придбано 400,00 (чотириста) доларів США, що за курсом НБУ на дату придбання становило 10\~460,00 (десять тисяч чотириста шістдесят) гривень 00 коп. У підтвердження чого надано квитанцію № 180675373 про здійснення валютно-обмінної операції від 01 червня 2018 року; - протоколу огляду та вручення грошових коштів від 15 червня 2018 року згідно якого [PERSON] вручено кошти в сумі, зокрема 400,00 (доларів США) для передачі відповідачу у якості неправомірної винагороди; - протоколу невідкладного обшуку 16 червня 2018 року автомобіля марки Рено, моделі Дастер, р. н. 0698, санкціонований Ухвалою Рівненського міського суду від 18 червня 2018 року у справі № 569/11262/18, на якому [PERSON] здійснював патрулювання у момент вчинення протиправних дій з якого вбачається, що йому запропоновано видати грошові кошти отримані ним у якості неправомірної вигоди та які він спалив на території смт Зарічне; - протоколами допиту у якості свідків [PERSON] та [PERSON], від 17 червня 2018 року та протоколом додаткового допиту підозрюваного [PERSON] від 09 серпня 2018 року з яких висновується, що кошти в сумі 400,00 (доларів США) останній спалив під час переслідування працівниками правоохоронних органів. Вказані докази як окремо так і у сукупності доводять факт придбання працівниками ДВБ НП України грошових коштів сумою 400 (доларів США) для санкціонованої передачі [PERSON] у якості неправомірної вигоди з метою документування кримінального правопорушення. Крім того обставини отримання [PERSON] неправомірної вигоди від працівників правоохоронного органу визнавалось самим відповідачем як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду кримінального провадження № 4201814040000080, а факт ухвалення вироку суду у справі № 561/769/18 від 30 серпня 2018 року свідчить, що відповідач визнає свою вину і наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином в діях відповідача наявний склад цивільного правопорушення, що є необхідною передумовою для покладення на нього відповідальності у вигляді відшкодування шкоди. Вказана позиція, висловлена у Постанові Верховного Суду від 25 травня 2018 року у справі №922/3413/17, а саме, що для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки) Нормативно, обгрунтовуючи наявність підстав для відшкодування позивачеві збитків, завданих відповідачем внаслідок знищення грошових коштів суд виходить з такого: За змістом\~ч.\~3,\~4\~ст.\~56\~ЦПК України\~увизначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 185 цього Кодексу. У вказаній справі заступником військового прокурора Рівненського гарнізону майором юстиції [PERSON] обґрунтовано у чому полягає порушення інтересів держави, а саме: у ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру вказано, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У обґрунтування підставності звернення прокурором із цією позовною заявою вказано, що Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України не здійснює захист свого порушеного права,що є підставою його звернення до суду в інтересах держави. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на викладене позовні вимоги заступника військового\~прокурора Рівненського\~гарнізону в\~інтересах державипідлягають до задоволення у повному обсязі. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1762,00 гривень, оскільки позовну заяву подано до суду до 01 січня 2019 року. З огляду на викладене на підставі ст. 23 Закону України Про прокуратуру, ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved