Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Заступник військового прокурора Дніпропетровського гарнізону звернувся до суду з позовом до відповідача на захист інтересів держави в особі Міністерства інфраструктури України та підпорядкованих йому установ 19 окремого мостового загону Державної спеціальної служби транспорту\~ та 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту. В обґрунтування позову зазначає, що згідно зі ст.12 Закону України «Про оборону України» участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, а також відповідні правоохоронні органи. Так, відповідно до п.1 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого Указом Президента України від 12 травня 2011 року №581/2011, Міністерство інфраструктури України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Статтями 1, 20 Закону України «Про державну спеціальну службу транспорту» встановлено, що Державна спеціальна служба транспорту є спеціалізованим державним органом транспорту у складі центрального органу виконавчої влади в галузі транспорту (Міністерства інфраструктури України), призначеним для забезпечення стійкого функціонування транспорту в мирний час та в умовах воєнного і надзвичайного стану. Згідно з приписами ст. 17 наведеного Закону фінансування Державної спеціальної служби транспорту здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в межах обсягів бюджетних призначень. Отже, 19 окремий мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту та 26 об`єднаний загін Державної спеціальної служби транспорту (військові частини [NUMBER] та [NUMBER] відповідно) є бюджетними установами у розумінні ст. 2 Бюджетного кодексу України. Відтак, невиконання або неналежне виконання військовослужбовцями Державної спеціальної служби транспорту умов укладених із ними контрактів про проходження військової служби у вказаному органі виконавчої влади та його структурних підрозділах завдає шкоди економічним інтересам держави у вигляді витрачених на їх навчання бюджетних коштів.\~ 29 листопада 2012 року відповідно до «Положення про проходження служби у Державній спеціальній службі транспорту», затвердженого Указом Президента України від 3 лютого 2009 року № 60\\2009 року, між Міністерством транспорту та зв`язку України в особі Державної спеціальної служби транспорту та громадянином [PERSON] було укладено контракт про проходження військової служби на посаді курсанта на 4 роки. 01.08.2012 року наказом по стройовій частині №165 [PERSON] зараховано до списків особового складу кафедри присвоєно звання «солдат» та призначено на посаду курсанта. 29 серпня 2014 року курсант [PERSON] звернувся рапортом до Начальника кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтранслужби про його відрахування з кафедри. Наказом ректора Дніпропетровського університету залізничного транспорту під 03.09.2014 року №783ст курсанта [PERSON] відраховано з університету. 05 вересня 2014 року контракт достроково розірвано на підставі п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (систематичне невиконання умов контракту), на підставі чого [PERSON] того ж дня відраховано з кафедри військової підготовки Державної спеціальної служби транспорту наказом №186 від 5 вересня 2014 року.\~ Ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, «курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу , які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відповідно до пунктів «е», «є», «ж». «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування втрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Пунктами 3-5 виданого на розвиток зазначеної правової норми «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. № 964, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: \~ \~ \~ \~грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих\~ енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Витрати відшкодовуються у повному розмірі курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби - за період навчання, що перевищує цей строк. У свою чергу, на виконання п. З вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України. Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України. Адміністрацією Державної прикордонної служби України. Управлінням Державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16 липня 2007 №419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами втрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у разі відмови у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання. Таким чином кафедрою військової підготовки спеціалістів Державної спеціальної служби транспорту відповідно до наведених нормативно-правових актів було розраховано фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача на кафедрі з військової підготовки, з дня його зарахування по день його виключення зі списків особового складу частини, які складаються з: 1) \~ \~ \~ \~Витрати на грошове забезпечення курсанта - 2678,50 гри.; 2) \~ \~ \~ \~Витрати на продовольче забезпечення курсанта -489,36 грн.; 3) \~ \~ \~ \~Витрати на речове забезпечення курсанта - 87,00 гри.; Таким чином, загальна сума витрат на утримання курсанта склала 3254,86 грн. З розрахунками коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта [PERSON] \~ був ознайомлений, проте зазначену суму коштів дотепер не відшкодував, що є підставою для звернення до суду із цим позовом та стягнення коштів у примусовому порядку. Заступник Дніпропетровського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері пред`являє позов в інтересах і на користь 19 окремого мостового загону Державної спеціальної служби транспорту (військова частина [NUMBER] ) та 26 Об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту України (військова частина [NUMBER] ) на підставі того, що згідно з «Положенням про кафедру військової підготовки Державної спеціальної служби транспорту Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка Лазаряна», кафедра є структурним підрозділом Державної спеціальної служби транспорту, але не являється (не є юридичною особою і повністю знаходиться на забезпеченні 26 Об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту України (військова частина [NUMBER] ) та його складової частини [INFO] (військова частина [NUMBER] ). Згідно з наказом Голови адміністрації Державної спеціальної служби транспорту України № 26 від 01.02.2011 року, «Про організацію роботи з відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням курсантів кафедри військової підготовки Державної спеціальної служби транспорту Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка Лазаряна», виданого на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964 «Щодо порядку відшкодування курсантами витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», у разі дострокового розірвання контракту військовослужбовцями начальник кафедри зобов`язаний подавати документи, необхідні для стягнення витрат, пов`язаних з утриманням відрахованих курсантів, на ім`я командира [INFO] (військова частина [NUMBER] ) в який в свою чергу, входить на правах складової частини 19 окремий мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту (військова частина [NUMBER] ). На підставі викладеного, просить стягнути з [PERSON] на користь 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту (р\\р № [NUMBER] , МФО 805012) фактичні витрати, пов`язані з його грошовим забезпеченням у вищому навчальному закладі, у сумі 2678,50 грн. та на користь 19 окремого мостового загону Державної спеціальної служби транспорту (р\\р №31255273210946, МФО 805012) фактичні витрати, пов`язані з його продовольчим забезпеченням у вищому навчальному закладі у сумі 489,36 грн. та речовим забезпеченням - у сумі 87,00 грн. В судове\~ засідання прокурором надано заяву про розгляд справи у його відсутність, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений\~ належним чином, причини неявки суду не відомі, у зв`язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши\~докази\~у \~сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про\~ задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 29 листопада 2012 року між Міністерством транспорту та зв`язку України в особі Державної спеціальної служби транспорту та [PERSON] було укладено контракт про проходження військової служби на посаді курсанта на 4 роки. 01.08.2012 року наказом по стройовій частині №165 [PERSON] зараховано до списків особового складу кафедри, присвоєно звання «солдат» та призначено на посаду курсанта. 29.08.2014 року курсант [PERSON] звернувся рапортом до Начальника кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтранслужби про його відрахування з кафедри. Наказом ректора Дніпропетровського університету залізничного транспорту під 03.09.2014 року №783ст курсанта [PERSON] відраховано з університету. 05 вересня 2014 року контракт достроково розірвано на підставі п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (систематичне невиконання умов контракту), на підставі чого [PERSON] того ж дня відраховано з кафедри військової підготовки Державної спеціальної служби транспорту наказом №186 від 5 вересня 2014 року. Відповідно до розрахунку позивача, витрати на грошове забезпечення курсанта складають 2678,50 грн., витрати на продовольче забезпечення курсанта -489,36 грн., витрати на речове забезпечення курсанта - 87,00 грн., а всього 3254,86 грн. Відповідачем позовні вимоги не спростовані, як і їх розмір та розрахунок, не представлено доказів добровільного виконання зобов`язання, в силу ст.60 ЦПК України обов`язок доведення покладається на сторін. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу , які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відповідно до пунктів «е», «є», «ж». «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування втрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів виконання зобов`язання відповідачем,\~ суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved