Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], згідно якого просить розірвати шлюб між нею та відповідачем посилаючись на наступне: 09 лютого 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Актовий запис № 03. У період шлюбу в них народилось троє дітей: син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO].. Вже тривалий час, понад 20 років тому, вони з відповідачем припинили подружні відносини та спільне проживання. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що вони з чоловіком не розуміють одне одного через різність характерів, через що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Строку для примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 09.02.1993 року між сторонами був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 03 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). В період шлюбу у сторін народилась троє дітей: син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження дітей, в яких сторони записані їх батьками (а.с.6-8). Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало різність характерів сторін та не можливість розуміти один одного, що призвело до втрати любові, поваги та взаємопорозуміння між сторонами. В результаті чого спільне проживання та сімейне життя сторін стало не можливим. Сторони проживають окремо одне від одного. Сторони припинили ведення спільного господарства та спільне проживання вже понад 20 років тому, що підтверджується пояснення позивачки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, збереження шлюбу на думку суду буде суперечити інтересам сторін та їх дітей. У зв'язку з чим суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідно до прохання позивачки суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Так як з позивачкою залишаються проживати неповнолітні діти, суд вважає, що витрати пов'язані з реєстрацію розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану повинні бути покладені на відповідача. Відповідно дж ост. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн., 20 коп. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved