Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, у якій прохала стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 26.03.2014 року розірвано шлюб. Дитина після розірвання шлюбу проживає з матір`ю. Відповідач матеріальної допомоги не надає, ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку. Ухвалою суду від 18.08.2020 року відкрито спрощене провадження та призначено судовий розгляд на 15.10.2020 року. 13.10.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки між ним та позивачкою за усною домовленістю, досягнутою в грудні 2019 року, відповідач зобов`язувався відшкодовувати половину фактичних витрат, понесених позивачем по утриманню дитини на підставі, наданих нею розрахункових документів. До дати звернення позивача до суду позивачка не надала жодних документів. В період з 09.02.2020 по 01.03.2020 року син перебував з відповідачем, у період з 18.02.2020 року по 22.02.2020 року відповідач разом з сином перебував на відпочинку у Єгипті. Крім того, він здійснював грошові перекази в рахунок оплати аліментів на картковий рахунок рідної сестри позивача [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити, не заперечувала, що позивачка разом з сином мешкає у Польщі, відповідач дійсно надавав матеріальну допомогу, відпочивав разом з сином, тому вона раніше й не зверталася з позовом до суду. Також не заперечувала, що відповідач до дня народження сина подарував мобільний телефон. Водночас позивач скористалася своїм правом на звернення до суду, щоб не залежати від постійних прохань надати допомогу, просила задовольнити позов, щоб формалізувати свої вимоги щодо надання аліментів щомісяця. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволенні позову, просив у їх задоволенні відмовити, оскільки він надає матеріальну допомогу, не ухиляється від виконання батьківського обов`язку, підтримує зв`язок з дитиною, проводить відпустку разом з сином, до пандемії неодноразово відвідував сина у Польщі. Вважає, що вказане питання могло бути вирішено не у суді, а шляхом укладення договору між сторонами. Проте з початком пандемії не має можливості виїхати до Польщі, щоб разом з сином провести відпустку, як він це робив у попередні роки. Проте позивачка сина не надала йому, що він разом з сином мав можливість разом з сином провести час в Україні. Він неодноразово відвідував сина у Польщі, купував йому подарки. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26.03.2014 року шлюб, зареєстрований 22.04.2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №293, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розірвано (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , про що 23.09.2009 року зроблено актовий запис №1034 (а.с.6). Відповідно до Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] [PERSON] 17.06.2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Згідно вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст.181 СК України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~Статтею 183 СК України, встановлено порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1\~ст.183\~СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1\~ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] , являючись батьком [PERSON] , [INFO] , зобов`язаний утримувати його, надавати йому необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Відповідно до п. 17 ч. 4\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1\~ст. 191 СК України). Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути 840,80 грн. судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно\~ст.\~430\~ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved