Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу на день смерті. В заяві вказував, що [PERSON] є його двоюрідною бабусею. 01.02.1966 року його двоюрідній бабусі [PERSON] її мама, а його прабаба [PERSON] подарувала житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані в м. Лубни Полтавської області по вул. Фрунзе, 112 (на даний час вул. Поділ). Але в договорі дарування в прізвищі його двоюрідної бабусі допущена помилка, а саме, замість [PERSON] зазначено Підкопаєва. Імя та по батькові зазначено вірно [PERSON]. Земельна ділянка площею 0,1985 гектарів, що розташована в м. Лубни по вул. Фрунзе, 112 приватизована його двоюрідною бабусею. 04 серпня 2015 року його двоюрідна бабуся [PERSON] померла у віці 93 роки. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку А1, сараю Б, сажу В, вбиральні Д., а також приватизованої нею земельної ділянки. Позивач звернувся до Другої лубенської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де і була заведена спадкова справа за номером 301/2015. Постановою нотаріуса від 16.08.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що в договорі дарування житлового будинку в фамілії [PERSON] допущено описку, крім того, у заявника відсутні докази родинних відносин з спадкодавцем. В звязку з цим, прохав суд встановити той факт того, що [PERSON], яка померла 04.08.2015 року була його двоюрідною бабусею. А також прохав встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу договору дарування від 01.02.1966 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] (у договорі зазначено Підкопаєва) [PERSON] прийняла у дар житловий будинок з надвірними побудовами, що розташовані в м. Лубни по вул. Фрунзе,102 (на даний час м. Лубни, вул. Поділ, 112). Представники заявника [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, прохали суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] та його померлою двоюрідною бабусею [PERSON]. А також встановити факт належності [PERSON] на день смерті правовстановлюючого документу, а саме договору дарування, відповідно до якого вона прийняла в дар від своєї матері [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами. Заінтересовані особи по справі Територіальна громада в особі Лубенської міської ради та Друга лубенська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилися, звернулися до суду з заявами, в яких прохали справу розглядати без їхньої участі, по суті заявлених вимог покладаються на думку суду. Заслухавши представників заявника, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши обставини справи, докази, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. За змістом п.6 ч.1ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Встановлено, що 04.08.2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Заявник по справі [PERSON] стверджує, що померла [PERSON] була його двоюрідною бабусею. Із матеріалів справи вбачається, що 01.02.1966 року [PERSON] її мати [PERSON] подарувала житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані в м. Лубни Полтавської області по вул. Фрунзе, 102 ( на даний час вул. Поділ, 112). Але в договорі дарування в прізвищі обдаровуваної допущено помилку, а саме, замість [PERSON] зазначено Підкопаєва. Імя та по батькові зазначено вірно [PERSON] (а.с.16,17). 09.01.1996 року [PERSON] склала заповіт, яким належний їй житловий будинок з надвірними господарчими побудовами, що знаходиться в м. Лубни по вул. Фрунзе, 112, повністю заповідала [PERSON]. Встановлено, що прізвище заявника у заповіті зазначено з помилкою. Так, замість [PERSON] вказано [PERSON]. Імя та по батькові зазначено вірно [PERSON]. Заявник [PERSON] звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON], але постановою нотаріуса від 16.08.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, що належало померлій [PERSON], оскільки у спадкоємця [PERSON] відсутні докази родинних відносин з [PERSON], а спадкувати за заповітом не можливо, оскільки у ньому допущена помилка у прізвищі «Василеву», а також заповітом охоплене не все спадкове майно, а саме, приватизована [PERSON] земельна ділянка площею 0,1985 гектара, на якій розташоване домоволодіння. Також нотаріусом зазначено, що у поданому спадкоємцем [PERSON] документі, що встановлює право власності спадкодавця на нерухоме майно, а саме, договорі дарування, посвідченому 01.02.1966 року державним нотаріусом Першої лубенської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим номером 223, вказано обдаровуваного «Підкопаєва Марія Федотівна». В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дали суду покази, з яких вбачається, що матірю заявника [PERSON] є [PERSON]. Його бабусею була [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], яка мала рідну сестру [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON]. Батьками [PERSON] та [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]). Даний факт також підтверджується наданою заявником суду копією виписки із метричної книги за 1913 рік, в якій міститься інформація щодо укладення шлюбу між прадідом та прабабою заявника [PERSON] та [PERSON] (а.с.24). Також заявником надано суду копію свідоцтва про народження його двоюрідної бабусі [PERSON] та копію свідоцтва про реєстрацію нею шлюбу з [PERSON]Т.(а.с.25,26). Також надані вітальні листи, взаємно адресовані заявнику та [PERSON], в яких вони визнають факт родинних відносин між собою. Крім того, заявником надано суду копію свідоцтва про смерть його бабусі [PERSON], яка була рідною сестрою спадкодавця [PERSON] (а.с.27). Таким чином належними та допустимими доказами підтверджується факт того, що заявник [PERSON] є внучатим племінником [PERSON]. Факт встановлення родинних відносин для заявника має юридичне значення і необхідний для прийняття спадщини, що залишилася після померлої двоюрідної бабусі [PERSON]. Враховуючи вищенаведене, інтереси заявника, відсутність спору та інших шляхів захисту прав [PERSON], суд вважає за можливе задовольнити вимоги заявника щодо встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем. Також судом встановлено, що під час укладання договору дарування, посвідченому 01.02.1966 року державним нотаріусом Першої лубенської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим номером 223, прізвище обдаровуваної зазначено помилково як «Підкопаєва» замість «Подкопаєва» [PERSON]. Правильність прізвища спадкодавця, як «Подкопаєва» підтверджується копіями документів, які містяться в матеріалах справи, а саме, копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.14), копією заповіту, згідно якого [PERSON] заповідала належний їй будинок із господарськими побудовами заявнику (а.с13), копією технічного паспорту на спадковий будинок, де власником зазначена [PERSON] (а.с.18-20), копією державного акту на право власності на земельну ділянку, на якій розташований спадковий будинок, де власником даної земельної ділянки значиться [PERSON]. Через таку розбіжність прізвища спадкодавця в договорі дарування з іншими документами заявник не може оформити спадщину, яка залишилася після смерті його двоюрідної бабусі [PERSON]. Встановлення факту належності на момент смерті [PERSON] договору дарування від 01.02.1966 року на житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований в м. Лубни по вул. Фрунзе, 102 (на даний час вул. Поділ), 112 для заявника [PERSON] має юридичне значення. Як вбачається із довідки КП «Лубенське МБТІ» від 07.11.2017 року №1466-Т, згідно розпорядження Лубенського міського голови від 19.02.2016 року №52 вулицю Фрунзе перейменовано на вулицю Поділ. Житловий будинок по вулиці Поділ №112 це колишня вулиця Фрунзе №102. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що помилковість в написанні прізвища спадкодавця [PERSON] під час укладення договору дарування 01.02.1966 року виникла через невірний переклад її прізвища з російської на українську мову.

Outcome: approved