Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.06.2010 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу вчинено актовий запис №1020. При реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Співак» на прізвище чоловіка «Паук». Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та після розірвання шлюбу залишиться з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у сторін різні погляди на поведінку та роль кожного з подружжя в сімї. Відповідач на протязі спільного проживання грубо поводився із позивачем, ображав та принижував її, не рахувався з інтересами, морально знущався над нею та вчиняв скандали в присутності дітей, жив своїм окремим життям, ігнорував сімейні потреби та інтереси сімї. Змінювати свою поведінку відповідач не бажав, і позивач прийшла до рішення припинити спільне життя подружжя. Позивач до судового засідання не з'явилась, проте надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.17). Відповідач у судове засідання не з'явився, однак через відділ прийому суду подав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.18). Судом встановлено, що 23.06.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, сторони зареєстрували шлюб, про що було складено відповідний актовий запис №1020, згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ №128936, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 173206, 23.07.2010 року народилася [PERSON], батьком якої значиться - [PERSON], а матірю - [PERSON] (а.с. 6). Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного та виявились різні погляди на життя. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, судові витрати які складаються з 640 грн. - судового збору, відповідно до квитанції про сплату судового збору (а.с.1), та судові витрати у розмірі 400 грн. витрати на правову допомогу, згідно із договором-квитанцією №82, виданою адвокатом [PERSON], від 05.04.2017 року, підлягають стягненню з відповідача (а.с.7).

Outcome: approved