Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Заявник [PERSON], 10.07.2015 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування його матері [PERSON] на утриманні у [PERSON], який помер 10.03.1997 р., не менше одного року до дня його смерті. В обґрунтування своєї заяви вказує, що [PERSON] являвся ріднім братом чоловіка [PERSON] [PERSON], який помер 13.12.1980 р. У 1995 році стан здоровя [PERSON] погіршився і протягом цілого 1996 року та по 10.03.1997 р. її утримував по власній ініціативі та за її згодою [PERSON] який надавав їй фінансову допомогу, що була основним джерелом для її існування, вів її господарство. 10 березня 1997 року [PERSON] помер. Після смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ХМ №0113401, виданий 10.12.1996 р. [PERSON] на підставі ст.531 ЦК УРСР (1963 року) та в порядку, визначеному ст.549 ЦК УРСР (1963 року), спадщину після смерті [PERSON] прийняла, вступивши в управління та володіння спадковим майном, однак переоформити спадщини на себе не встигла, оскільки 17.03.2015 р. померла. Заявник [PERSON], будучи сином померлої та спадкоємцем за законом подав заяву про прийняття спадщини однак претендувати на спадщину в частині права на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом Серії ХМ №0113401 не може, оскільки не може довести факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа Щуровецька сільська рада, подала до суду заяву про слухання справи без її представника, проти задоволення заяви не заперечувала. Заслухавши представника заявника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Як зазначено у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п. 2 ч.1 ст. 256 ЦПК України може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкоємця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Із даних свідоцтва про смерть І-БВ №048677 вбачається, що [PERSON] помер 10.03.1997 р. а.с. 9 Із даних свідоцтва про смерть І-БВ №249432 вбачається, що [PERSON] померла 17.03.2015 р. а.с. 10 Відповідно до даних свідоцтва про народження заявника І-БВ № 301600 [PERSON] являється матірю, а [PERSON] батьком заявника [PERSON]. А.с. 6. Відповідно до записів свідоцтва про народження №1/11 від 28.01.1929 р. та акта про народження №21/26 від 26.09.1934 р. [PERSON] та [PERSON] являються рідними братами. А.с. 7, 8. Із даних свідоцтва про смерть І-БВ №390499 вбачається, що [PERSON] помер 13.12.1980 р. а.с. 9. Згідно довідок Щуровецької сільської ради від 26.01.2015 р. 374 та від 26.05.2015 р. №345 на протязі шести місяців після смерті [PERSON], який постійно проживав в [INFO], в управління спадковим майном вступила [PERSON], яка спадщину прийняла. Але не оформила спадкових прав. Окрім того, [PERSON] фактично протягом 1996 1997 років перебувала на утриманні [PERSON], який забезпечував її продуктами харчування, вів її господарство. А.с. 12. Відповідно до вимог ст. 531 ЦК УРСР (1963 року) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до дня його смерті. Таким чином, з досліджених письмових доказів, пояснень представника заявника, а також показань свідків в їх сукупності вбачається, що [PERSON] з 1991 року була непрацездатною особою, тяжко хворіла, допомога яку надавав їй [PERSON] була постійним і основним джерелом засобів до їх існування, надавалась систематично, протягом тривалого періоду часу, а тому суд дійшов висновку, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] не менше одного року до дня його смерті. За таких обставин заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved