Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до Мартинівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом. У позовній заяві позивач вказує, що вона є рідною племінницею [PERSON] . [INFO] в м. Суми її тітка [PERSON] померла. Після смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок на хуторі Воронівщина Мартинівської сільської ради Гадяцього району Полтавської області та земельні ділянки (пай № [NUMBER] та пай № [NUMBER] ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,900 га кожна, розташовані на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що належали їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 21 травня 2002 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2003. До 2007 року, [PERSON] проживала у власному будинку на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, але восени 2009 року захворіла на атеросклероз та потребувала постійного догляду. За бажанням тітки, у період з вересня 2007 року по березень 2010 року, вона постійно проживала з нею у квартирі за [ADDRESS] . Але у 2010 році також захворіла її мати [PERSON] , яка потребувала догляду. У зв`язку з цим, за згодою тітки, вона влаштувала її до Сумського геріатричного пансіонату для ветеранів війни та праці, де остання і померла. Вона та її чоловік [PERSON] організували за власні кошти похорони тітки та зробили усі необхідні витрати на її поховання. На початку 2017 року їй зателефонували з ПрАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» та повідомили про необхідність переукласти договори оренди земельних ділянок із [PERSON] , оскільки строк дії попередніх договорів закінчився 31.12.2016. Також, під час телефонної розмови її повідомили, що зі слів соціального працівника стало відомо про те, що [PERSON] мала бажання призначити її спадкоємцем за заповітом, у зв`язку з чим порадили перевірити дану інформацію. Відтак, для реалізації права на отримання спадщини, у квітні 2017 року вона звернулась до нотаріуса, який підтвердив наявність заповіту на її ім`я та роз`яснив, що через пропуск строку для прийняття спадщини, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. До того ж, у березні 2017 року вона знайшла заповіт під час перегляду речей спадкодавця та з`ясувала, що тітка заповідала їй дві вищевказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею по 1,900 га кожна, що розташовані на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Після смерті тітки, у період з січня 2010 року по вересень 2012 року, вона проживала в с. М.Бобрик Лебединського району Сумської області разом із хворою матір`ю [PERSON] та психічно хворим братом [PERSON] , де здійснювала за ними безперервний догляд та не здогадувалася про намір [PERSON] залишити їй своє майно, оскільки у тітки були ще інші родичі, а саме [PERSON] та [PERSON] та інші племінники. На час дії шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини вона не знала про наявність заповіту, а також надавала постійну допомогу хворій матері та брату, які дійсно потребували такої допомоги і дані обставини об`єктивно перешкоджали їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після померлої [INFO] [PERSON] , терміном 2 (два) місяці, з часу набрання рішенням законної сили. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Хвостик Я.С. у судовому засіданні позов [PERSON] підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідачаМартинівської сільської ради направив заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог позивача не заперечує. Третя особаприватний нотаріус Сумського міського округу Кишенюк Л.П. направила заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, показання свідка, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Мартинівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] . За життя, а саме 22 липня 2008 року, [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження, а саме земельну ділянку (пай № [NUMBER] ) площею 1,900 га, розташовану на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку (пай № [NUMBER] ) площею 1,900 га, розташовану на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла [PERSON] . Зі змісту довідки Комунальної установи Сумської обласної ради Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці від 10.07.2017 № 07/541 вбачається, що [PERSON] , 1930 року народження, була зареєстрована 28.11.2007 та проживала по день смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відмови в оформленні спадкових прав від 20.07.2017 № 174/01-16, виданої приватним нотаріусом Сумського міського округу Кишенюк Л.П., [PERSON] відмовлено в заведенні спадкової справи та оформленні спадкових прав на нерухоме майно, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Згідно витягу зі Спадкового реєстру, відсутні відомості щодо наявності відкритої спадкової справи після померлої [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що визначений законом строк на подання заяви про прийняття спадщини, після померлої [INFO] [PERSON] , сплив 26 січня 2011 року . Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування пропущеного строку для прийняття спадщини, позивач зазначила, що про існування заповіту їй стало відомо лише у лютому 2017 року від уповноважених органів Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Окрім того, у період з січня 2010 року по лютий 2011 року, вона фактично проживала в с. М. Бобрик Лебединського району Сумської області та доглядала за матір`ю [PERSON] та братом [PERSON] , які через захворювання потребували стороннього догляду. Згідно свідоцтва про народження, матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] , дошлюбне прізвище якої, як вбачається зі змісту свідоцтва про одруження - [PERSON] , була [PERSON] . Відповідно до довідки Будильської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 14.04.2017, [PERSON] , 1928 року народження, жителька с. М.Бобрик Лебединського району Сумської області, потребувала стороннього догляду з 08.01.2010 до дня смерті - [INFO] . Згідно акту підтвердження догляду за престарілим від 06.07.2017, [PERSON] дійсно здійснювала догляд за матір`ю [PERSON] , з січня 2010 року по [INFO] . Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть. Як вбачається зі змісту довідки Лебединської МСЕК Сумської області, [PERSON] , 1948 року народження, встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства безтерміново. Рішенням Зарічного районного суду Сумської області від 07.05.2013, яке набрало законної сили 20 травня 2013 року, [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним, опікуном призначено його сестру - [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] - соціальний працівник, підтвердила, що померла [INFO] [PERSON] за життя неодноразово висловлювала своє бажання передати майно у спадщину її племінниці [PERSON] , яка здійснювала догляд за нею та підтримувала її господарство в належному стані. Згідно постанови Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26 червня 2019 року справа № 565/1145/17 - необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Зокрема у вищевказаній постанові зазначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Враховуючи вищевикладене, суд визнає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, після померлої [INFO] [PERSON] , як догляд позивачем за матір`ю та рідним братом, так і її необізнаність про наявність заповіту, тому позовні вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом підлягають до задоволення.

Outcome: approved