Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі: Вишгородської районної ради, Комунального закладу «Вишгородська центральна районна лікарня» з позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Обґрунтовуючи заяву тим, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 11.03.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON] з 29.03.2019 року по 11.04.2019 року знаходилась у терапевтичному відділенні КЗ «Вишгородська ЦРЛ». Фактичні витрати на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] становлять 1 189,90 грн., нею було проведено на лікуванні 2 ліжко-днів. Таким чином, прокурор просить стягнути з відповідача на користь КЗ «Вишгородська центральна районна лікарня» витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину у сумі 1 189,90 грн. Ухвалою суду від 08.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до розгляду. В судове засідання прокурор не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 11.03.2019 року, визнано винним [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і за цим законом призначено йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, який набрав законної сили 11.04.2019 року. Як встановлено, вироком Вишгородського районного суду Київської області від 11.03.2019 року, 02.06.2018 року близько 18 години 02 хвилини [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «Тойота Корола» д.н.з. [NUMBER] , на проїзній частині біля будинку [ADDRESS] , й рухаючись з боку с. Лютіж в напрямку с. Нові Петрівці, в порушення вимог п.п.2.3б, 18.1. ПДР України, будучи неуважним, належним чином за дорожньою обстановкою не стежив, не впевнився у відсутності пішоходів на нерегульованому пішохідному переході, не зменшив швидкість руху аж до повної зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода потерпілу [PERSON] , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва на право відносно руху транспортного засобу. Внаслідок наїзду на потерпілу [PERSON] їй заподіяно тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння у виді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, під гострої субдуральної гематоми праворуч, лінійного перелому тім`яноскроневої кісток з переходом на основу черепа у середню черепну ямку, лівобічного гемо синусу, забійної рани м`яких тканин лівої тім`яної ділянки, гематоми лівої вушної раковини, пара орбітальної гематоми ліворуч, саден обличчя ліворуч, перелом лівої ключиці зі зміщенням уламків, підшкірної гематоми лівої гомілки. Згідно листа КЗ «Вишгородська центральна районна лікарня» від 16.05.2019 року №649, що з 29.03.2019 року по 11.04.2019 року в терапевтичному відділенні КЗ «Вишгородська ЦРЛ» знаходилась хвора [PERSON] , 1965 року народження, хворою проведено 2 ліжко-днів, вартість лікування становить 1 189,90 грн. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.89 Бюджетного кодексу України, видатки на фінансування лікарні широкого профілю здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому такі витрати суттєво зачіпають інтереси держави. КЗ «Вишгородська центральна районна лікарня» є комунальним закладом та перебуває у спільній комунальній власності територіальних громад сіл, селища, міста Вишгородського району, власником якої є Вишгородська районна рада Київської області. Згідно до ст.1166 ЦК України, передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Згідно до статуту КЗ «Вишгородська центральна районна лікарня» затвердженого рішенням районної ради від 27.04.2017 року №263-19-VII, КЗ «Вишгородська центральна районна лікарня» є правонаступником Вишгородської центральної лікарні, створеної відповідно до наказу від 29.09.1982 року №434 по Київському обласному відділу охорони здоров`я. КЗ «Вишгородська центральна районна лікарня» перебуває у спільній комунальній власності територіальних громад сіл, селища, міста Вишгородського району, власником якого є Вишгородська районна рада Київської області, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно п.4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Отже, враховуючи вищевикладені обставини та норму права, суд приходить до висновку, що витрати, понесені КЗ «Вишгородська центральна районна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] від злочину у сумі 1 189,90 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Відповідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з вказаним позовом звільнений від сплати судового збору, тому згідно ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 768,40 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved