Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] акціонерного товариства «Зернопродукт МХП», Сектора з питань державної реєстрації Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання договорів оренди землі недійсними. Позивач просить визнати недійсним договір оренди №40-Кб-З-Т від 05.09.2015р. земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,65 га, кадастровий номер 6122484500:01:001:0384, що знаходиться на території Кобильської сільської ради Збаразького району, реєстраційний номер 734309561224, укладений між [PERSON] та ПрАТ «Зернопродукт МХП». Також просить визнати недійсним договір оренди №39-Кб-З-Т від 05.08.2015р. земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,19 га, кадастровий номер 6122484500:01:001:0373, що знаходиться на території Кобильської сільської ради Збаразького району, реєстраційний номер 734183261224, укладений між [PERSON] та ПрАТ «Зернопродукт МХП». Крім того, позивач просить скасувати рішення державного реєстратора №28813229 від 18.03.2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права оренди №13758669. Також [PERSON] просить скасувати рішення державного реєстратора №28815342 від 18.03.2016р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права оренди №13760413. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником вищевказаних земельних ділянок, на праві власності відповідно до державних актів про право власності серії ЯА №715987 та серії ЯА №715996, виданих 04.10.2005р. Збаразькою районною державною адміністрацією. 18.07.2016р. із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №63698137 їй стало відомо, що між нею, як орендодавцем, та ПАТ «Зернопродукт МХП», начебто, укладено договори землі №39-Кб-З-Т та №40-Кб-З-Т від 05.08.2015р. та від 05.09.2015р.. Однак, вона будь-яких договорів з ПАТ «Зернопродукт МХП» не погоджувала, не укладала та не підписувала жодних розпоряджень на вчинення правочинів з приводу нерухомого майна, відповідних повноважень не надавала, дії щодо схвалення подібних правочинів не здійснювала. Укладення наведених договорів оренди землі №39-Кб-З-Т та №40-Кб-З-Т від 05.08.2015р. та від 05.09.2015р. та державну реєстрацію відповідних речових прав позивач вважає здійсненою поза її волею, з недотриманням норм закону, а тому дані договори вважає недійсними, рішення державного реєстратора про реєстрацію прав оренди такими, що підлягають скасуванню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак до суду надійшла заява її представника [PERSON], в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення. Представники відповідачів ПАТ «Зернопродукт МХП» та сектору з питань державної реєстрації Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області, в судове засідання не з`явилися, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник сектору з питань державної реєстрації Лановецької районної державної адміністрації не повідомив про причини своєї неявки в судове засідання. Повідомлені причини неявки представника ПАТ «Зернопродукт МХП» визнані судом неповажними. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок площею 1,65 га., кадастровий номер 6122484500:01:001:0384, та площею 1,19 га., кадастровий номер 6122484500:01:001:0373, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Кобильської сільської ради Збаразького району, що стверджується копіями державних актів на право на земельну ділянку серії ЯА №715987, та серії ЯА №715996, виданих 04.10.2005р. Збаразькою районною державною адміністрацією Тернопілської області (а.с.7, 8). З договору оренди земельної ділянки №39-Кб-З-Т від 05.08.2015р. укладеного між [PERSON], як орендодавцем, та приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП», як орендарем, вбачається, що орендодавець надав, а орендар отримав в оренду земельну ділянку площею 1,19 га., кадастровий номер 6122484500:01:001:0373, яка розташована на території Кобильської сільської ради Збаразького району та належить на праві власності [PERSON], на строк сім років (а.с._____). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №55459147 від 18.03.2016р., спірний договір оренди земельної ділянки №39-Кб-З-Т від 05.08.2015р. зареєстровано в державному реєстрі 11.03.2016р., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 28815342 від 18.03.2016р. (а.с.____). З договору оренди земельної ділянки №40-Кб-З-Т від 05.09.2015р. укладеного між [PERSON], як орендодавцем, та приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП», як орендарем, вбачається, що орендодавець надав, а орендар отримав в оренду земельну ділянку площею 1,65 га., кадастровий номер 6122484500:01:001:0384, яка розташована на території Кобильської сільської ради Збаразького району та належить на праві власності [PERSON], на строк сім років (а.с._____). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №55451388 від 18.03.2016р., спірний договір оренди земельної ділянки №40-Кб-З-Т від 05.08.2015р. зареєстровано в державному реєстрі 11.03.2016р., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 28813229 від 18.03.2016р. (а.с._____) Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів №98/99/17-22 від 26.05.2017р., підпис у графі «Реквізити та підписи сторін Орендодавець [PERSON]М:________________» у договорі оренди №39-Кб-З-Т від 05.08.2015р. земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,19 га, кадастровий номер 6122484500:01:001:0373, що знаходиться на території Кобильської сільської ради Збаразького району, між [PERSON] та Тернопільською філією [PERSON] акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» виконано не [PERSON], а іншою особою. Підпис у графі «Реквізити та підписи сторін Орендодавець [PERSON]:________________» у договорі оренди №40-Кб-З-Т від 05.09.2015р. земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,65 га, кадастровий номер 6122484500:01:001:0384, що знаходиться на території Кобильської сільської ради Збаразького району, між [PERSON] та Тернопільською філією [PERSON] акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» виконано не [PERSON], а іншою особою (а.с.137-144). Отже, відсутнє волевиявлення [PERSON] на вчинення вказаних договорів оренди землі №39-Кб-З-Т від 05.08.2015р. та №40-Кб-З-Т від 25.09.2015р.. Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Згідно ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ч.1 ст.14, ч.1 ст.16 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. За правилами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 1 статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Положеннями ч.ч.1, 3, 4, 5 ст.203 ЦК України\~встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно до ч.ч.1, 3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У відповідності до ч.1 ст.236 ЦК України\~нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року у справі №6-127цс13, вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст.203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Таким чином, суд, приходить до висновку, що позивач [PERSON] не підписувала оспорювані договори оренди землі №39-Кб-З-Т від 05.08.2015р. та №40-Кб-З-Т від 05.09.2015р., що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи, повноважень на підписання спірного договору від свого імені іншим особам не надавала, що свідчить про відсутність волевиявлення власника земельних ділянок на вчинення вказаних правочинів. Оскільки відсутнє волевиявлення [PERSON] на вчинення вказаних правочинів, позовні вимоги позивача підлягають захисту шляхом визнання недійсними договорів оренди землі №39-Кб-З-Т від 05.08.2015р. та №40-Кб-З-Т від 25.09.2015р. та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права оренди за вказаними договорами, а тому позов слід задовольнити. Згідно ч.1, п.4 ч.2 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема, витрат повязаних з проведенням судових експертиз. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищенаведене, суд, також вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» в користь [PERSON] 5024,01 грн. сплачених судових витрат. При цьому суд бере до уваги квитанцію від 12.08.2016р. про сплату позивачем судового збору в розмірі 551,21 грн. (а.с.1), квитанцію від 25.08.2016р. про сплату позивачем судового збору в розмірі 1653,60 грн. (а.с.21), акт №98/99 здачі-приймання висновку експерта 98/99/77-22 про сплату 2819,20 грн. позивачем витрати на проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів (а.с.138). На підставі наведеного та

Outcome: approved