Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 11 серпня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 177. Зазначала, що сімейні відносини з відповідачем фактично припинені, мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, переконана, що подальше сумісне життя з відповідачем не можливе і суперечитиме її інтересам та інтересам дитини, що мають істотне значення. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходится на її утриманні. Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. З підстав ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії І-ОЛ №088925, між сторонами зареєстровано шлюб 11 серпня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №177. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходится на її утриманні. З доводів позивачки подружнє життя між подружжям не склалося, сімейні відносини між ними фактично припинені, мешкають окремо, спільне господарство ними не ведеться, тому позивачка переконана, що подальше сумісне життя не можливе і суперечитиме її інтересам та інтересам неповнолітнього сина. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Ухвалою від 25 липня 2017 року у справі за клопотанням позивача було зупинено провадження та надано подружжю три місяці для примирення. Проте, у визначений строк сторони не примирилися та наполягають на розірванні шлюбу. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, - позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, - суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним наявність підстав для припинення шлюбу, оскільки рішення позивача про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливими, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З підстав ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved