Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування вимог зазначив, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті залишилася неприйнятою спадщина у вигляді права на земельну ділянку (пай) право власності на який посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067774, виданого 18 січня 2018 року згідно рішення Троїцького районного суду Луганської області №433/1929/17 на ім`я [PERSON] , а також у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] площею 8,2293 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області у землях колишнього КСП «Україна», с.Багачка Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] виданим 31 березня 2014 року на ім`я [PERSON] (кадастровий номер 4425481000:09:001:0023). Заповітом від 08.05.2014 року, посвідченим у Багачанській сільській раді, запис у реєстрі №02, земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425481000:09:001:0023 [PERSON] заповіла позивачу. Наразі оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно було втрачено, залишились тільки їх копії. В зв`язку з чим позивач не може оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач не з`явився, суду надав заяву, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу без його участі. Відповідач - Троїцька селищна рада Троїцького району Луганської області, в судове засідання свого представника не направили, надали заяву, в якій просять розглянути справу у відсутність представника та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 квітня 2019 року Троїцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №83 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] залишилася неприйнятою спадщина у вигляді права на земельну ділянку (пай) право власності на який посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067774, виданого 18 січня 2018 року згідно рішення Троїцького районного суду Луганської області №433/1929/17 на ім`я [PERSON] (а.с. 12) та земельна ділянка № [NUMBER] площею 8,2293 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області у землях колишнього КСП «Україна», с.Багачка Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] виданим 31 березня 2014 року на ім`я [PERSON] (кадастровий номер 4425481000:09:001:0023 (а.с. 13). Заповітом від 08.05.2014 року, посвідченим у Багачанській сільській раді, запис у реєстрі №02, земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 4425481000:09:001:0023 [PERSON] заповіла [PERSON] (а.с.7). Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 травня 1993 року (а.с.17), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22 серпня 1992 року (а.с.18), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27 квітня 1973 року (а.с.19), копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 червня 1972 року (а.с.20). Позивач - спадкоємець майна померлої за законом п`ятої черги. Де знаходяться оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно йому не відомо, в зв`язку з чим він не може оформити спадщину в нотаріальному порядку. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч.2 ст.1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Частина спадщини ,що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом (ст.1245 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] , відмови від прийняття спадщини не вчиняв, а також те, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223 ЦК України, ст.ст.78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved