Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовом до відповідача про стягнення боргу в сумі 10400 грн. та судові витрати згідно квитанції, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 серпня 2019 року до нього звернувся відповідач [PERSON] з проханням дати йому в борг грошові кошти для власних потреб в сумі 10000 грн. строком до 17.08.2019 року. Позивач погодився та перерахував зі своєї кредитної картки АТ КБ «Приватбанк» на картку дружини відповідача [PERSON] за допомогою електронної системи «Приват 24» 10000 грн. У вказаний строк відповідач борг не повернув, на вимоги позивача про повернення грошових коштів не реагує, уникає з ним зустрічей, на телефонні дзвінки не відповідає. За таких обставин позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] 10400 грн. боргу ( з яких 400 грн. комісії за перерахування коштів), а також судові витрати в сумі 840,80 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судовезасідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом по справі встановлено, що 12 серпня 2019 року позивач перерахував зі своєї кредитної картки АТ КБ «Приватбанк» на картку гр. [PERSON] за допомогою електронної системи «Приват 24» 10000 грн.. що підтверджується дублікатом банківської квитанції та довідкою АТ КБ «Приватбанк» ( а.с. 7,8). Позивач стверджує, що це фактично була позика відповідачу у справі [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Оскільки, позивачем у справі не дотримано вимог закону щодо форми договору позики, а тому позивачем не доведено, що перерахування на картковий рахунок третій особі певної суми коштів, було саме позикою, а тому підстав для задоволення позову, суд не вбачає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed