Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.01.2015 позовні вимоги позивача було задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму позики в розмірі 2657298,78 грн., яка складається з 127200 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08.08.2014 еквівалентно 1602720 грн. - суми основного боргу, 81409,39 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов`язання, 973169,39 грн. - сума відсотків, розмір яких визначається на рівні ставки НБУ, а також судовий збір в розмірі 3654 грн. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на те, що він не був повідомлений про судове засідання, не отримував копії позовної заяви з додатками, тому не міг подати відзив на позовну заяву та не здійснив інших дій, у зв`язку з чим при постановленні рішення судом було досліджено не всі обставини, які мають істотне значення для вирішення справи, що є підставами для скасування рішення. Вказує, що про наявність заочного рішення суду йому стало відомо тільки 06.02.2020 під час ознайомлення з матеріалами справи, внаслідок неможливості виїзду за кордон через заборону державного виконавця. В судовому засіданні відповідач заяву просив задовольнити. Позивач в судовому засіданні не заперечувала проти скасування заочного рішення, вказувала на те, що не заперечує проти того, щоб відповідач мав змогу вільно виїздити за межі України у зв`язку із тим, що ним було погашено наявну заборгованість, встановлену заочним рішенням суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Пунктами 3,4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України визначено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] завчасно та належним чином повідомлявся про судові засідання, зокрема, і про те, яке відбулося 20.01.2015, за зареєстрованим місцем проживання згідно даних відділу адресно-довідкової роботи (а.с.25): [ADDRESS] , проте судова кореспонденція повернулася на адресу суду у зв`язку із закінченням строків зберігання. Посилання відповідача на те, що між сторонами не було укладено договору позики, суперечать чинному законодавству України, оскільки на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, що було зроблено позивачем та досліджувалось під час ухвалення судом рішення. Інших доказів, які б спростовували висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позову, до заяви про перегляд заочного рішення відповідачем не додано. Ухвалюючи рішення, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів за договором позики та навів обґрунтування своїх висновків. Та обставина, що відповідач виконав свої зобов`язання перед позивачем на підставі оскаржуваного рішення суду, не свідчить про наявність підстав для задоволення заяви відповідача. Частиною 3 ст. 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. Враховуючи наведене, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed