Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Заступник керівника Теребовлянської місцевої прокуратури, діючи в інтересах держави в особі відділу культури Монастириської районної державної адміністрації, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь відділу культури Монастириської районної державної адміністрації 12294,72 грн шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, а саме коштів, виплачених за період з 27.09.2012 року по 01.08.2014 рік техпрацівнику Коропецької державної музичної школи [PERSON] за фактично невідпрацьований час. У обґрунтування позову зазначено, що ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.03.2020 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Згідно вказаної ухвали на початку 2010 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у [PERSON] виник злочинний намір на підроблення заяви про прийняття на роботу від імені своєї матері [PERSON] , яка на той час перебувала за межами України, та подальше її використання з метою влаштування останньої на посаду техпрацівника Коропецької державної музичної школи та протиправного отримання заробітної плати. [PERSON] , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами місцевого бюджету, шляхом обману, внаслідок повідомлення посадовим особам Коропецької державної музичної школи, номеру банківського рахунку, відкритого на ім`я своєї матері [PERSON] для отримання заробітної плати в подальшому спеціалістом відділу культури, туризму, національностей та релігій Монастириської райдержадміністрації за рахунок коштів з місцевого бюджету, здійснено розрахунок та нараховано [PERSON] , яка на той час перебувала за межами України, заробітну плату за період з 27.09.2012 року по 01.08.2014 рік, тим самим [PERSON] заволодів чужим майном шляхом обману, а саме коштами місцевого бюджету на загальну суму 12294, 72 грн, які були перераховані на розрахунковий рахунок «Державний ощадний банк України» за [NUMBER], відкритий на ім`я [PERSON] . Завдані місцевому бюджету збитки відповідно до висновку судової економічної експертизи від 11.11.2019 року №6.3-53/19 в сумі 12294,72 грн у ході досудового розслідування не відшкодовані. На підставі викладеного просить позов задовольнити. Прокурор Старух В.І. у судовому засіданні позов підтримала повністю, просить його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечив щодо його задоволення, суду пояснив, що не відшкодував завдану шкоду у зв`язку з скрутним матеріальним станом. Відділ культури Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Судом встановлено такі обставини. Зі змісту ухвали Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.03.2020 року вбачається, що [PERSON] 30.08.2010 року підробив заяву про прийняття на роботу від імені своєї матері - [PERSON] , яка на той час перебувала за межами території України, а саме - власноручно вніс кульковою ручкою текст заяви, засвідчивши його підписом від імені своєї матері. Окрім цього, 30 серпня 2010 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) [PERSON] подав завідома підроблену заяву про прийняття на роботу директору на той час Коропецької державної музичної школи від імені своєї матері [PERSON] , яка на той час перебувала за межами України, для влаштування її на посаду техпрацівника Коропецької державної музичної школи, тим самим використав завідомо підроблений документ. Також, внаслідок повідомлення [PERSON] посадовим особам на той час Коропецької державної музичної школи номеру банківського рахунку, відкритого на ім`я своєї матері [PERSON] для отримання заробітної плати, в подальшому спеціалістом відділу культури, туризму, національностей та релігій Монастириської райдержадміністрації за рахунок коштів місцевого бюджету здійснено розрахунок та нараховано [PERSON] , яка на той час перебувала за межами України, заробітну плату за період з 27.09.2012 року по 11.08.2014 рік, тим самим [PERSON] заволодів чужим майном шляхом обману, а саме коштами місцевого бюджету на загальну суму 12294,72 грн (дванадцять тисячі двісті дев`яносто чотири гривні сімдесят дві копійки), які були перераховані на розрахунковий рахунок «Державний ощадний банк України» за [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] . Вказані дії [PERSON] кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 358 КК України - підроблення офіційного документа, який надає права, з метою використання його підроблювачем, ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа, ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Зі змісту ухвали суду вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] цивільний позов залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили та не оскаржувалась. Згідно наказу №75 від 30.08.2010 року, виданого директором Коропецької Державної музичної школи, [PERSON] призначено на посаду техпрацівника Коропецької державної музичної школи з 01.09.2010 року. Відповідно до наказу №118 від 30.07.2014 року, виданого директором Коропецької Державної музичної школи, [PERSON] звільнено з посади техпрацівника Коропецької державної музичної школи за власним бажанням з 01.08.2014 року. Як убачається з наданої Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Тернопільській області інформації №503/6/01-19 від 31.01.2019 року, [PERSON] у вищевказаний період часу перебувала за межами України. За час перебування за межами України, за період з 01.09.2010 року по 01.08.2014 року робочий час [PERSON] обліковувався у відповідних табелях, завізованих директором шкоди [PERSON] (табелі обліку робочого часу за вересень 2012 року по вересень 2014 року додано до матеріалів справи). Згідно висновку експерта №6.3-53/19 від 11.11.2019 року за період з 27.09.2012 року по 01.08.2014 року здійснювалось нарахування заробітної плати (до виплати), розмір якої в загальній сумі становив 12294,72 грн, які зараховувалась на картковий рахунок працівника Коропецької комунальної мистецької школи [PERSON] № [NUMBER] ; № [NUMBER] . Зі змісту довідки №16/01-09, виданої 16.01.2020 року відділом культури, туризму, національностей та релігій Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області, слідує, що нарахування та виплата заробітної плати за період з 2012 - 2014 роки по Коропецькій державній музичній школі проводилася відділом за рахунок державних коштів з місцевого бюджету. Заходи щодо стягнення з [PERSON] 12294,72 грн відділом культури Монастириської райдержадміністрації не вживалися, що вбачається зі змісту інформаційного листа відділу культури №108/01-09 від 24.04.2020 року. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення. У ч. 2 ст. 16 ЦК визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках, що передбачено ч. 3 ст. 16 ЦК України. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 7 БК України визначає принципи бюджетної системи України, серед яких наявний принцип збалансованості - повноваження на здійснення витрат бюджету мають відповідати обсягу надходжень бюджету на відповідний бюджетний період. Втановлено, що відділ культури Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області утримується за рахунок коштів державного бюджету, структурний підрозділ відділу утримується за рахунок коштів районного бюджету, про що відповідно зазначено у положенні відділу. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням у розмірі 12294,72 грн підлягає відшкодуванню відповідачем, неправомірними діями якого заподіяно таку шкоду, факт вчинення яких встановлено ухвалою суду від 3.03.2020 року, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. У силу вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь держави слід стягнути 840,80 грн судового збору.

Outcome: approved