overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Заявник [PERSON] 14 квітня 2016 року звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, зацікавлена особа: Територіальна громада в особі Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, із вказаним позовом, відповідно до якого просить встановити факт, що [PERSON], [INFO], який проживав в [INFO], помер 19 лютого 2006 року, посилаючись на те, що судово-медичний розтин тіла не проводився, в зв'язку з чим медична довідка про його смерть, яка є підставою для видачі свідоцтва про смерть, не видавалася і тому вказаного свідоцтва в органах РАЦСу заявник не взмозі отримати. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали до суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому заявник зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а заінтересована особа не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги заявника, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Обставина щодо проживання в [INFO], [PERSON], підтверджуються довідкою Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 1112 від 29 березня 2016 року та дійсно помер 19 лютого 2006 року і був похоронений на сільському кладовищі в с. Чепелі Хмільницького району Вінницької області. Родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про одркження. Встановлення факту, що має юридичне значення, заявнику необхідно для прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] в позасудовому порядку відповідно до ст. 1297 ЦК України. Будь-якого спору щодо спадкового майна немає. Статтею 256 Цивільного процесуального кодексу України визначено перелік справ про встановлення юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено факт смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Заявник [PERSON] 14 липня 2017 року звернувся до суду із заявою про призначення опікуна, визначивши заінтересованою особою по справі орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Дніпрі ради, у якій прохав суд призначити його опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO] (а.с. 1-2). В обґрунтування своїх вимог вказав, що Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року його сина - [PERSON], [INFO], було визнано недієздатним та було його передано для подальшого влаштування до органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Дніпрі ради. В теперішній час його син [PERSON], визнаний судом недієздатним та немає опікуна, що є перешкодою у вчиненні правочинів. З цих підстав прохає визнати його опікуном [PERSON] У судовому засіданні заявник свою заяву підтримав. Пояснення надав аналогічні її тексту заяви. Представник заінтересованої особа органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Дніпрі ради у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вирішивши справу на розсуд суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Нормами ч.ч. 2, 4 ст. 63 ЦК України встановлено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; опікун призначається переважно з числа осіб, які перебувають у сімейних чи родинних стосунках із підопічним. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, особливостей для розгляду справ цієї категорії. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку, і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Розглянувши заяву, заслухавши пояснення заявника та перевіривши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року [PERSON], який народився 02 липня 1980 року, визнано недієздатним (а.с. 3). Згідно із поданням голови опікунської ради Шевченківської районної у місті Дніпрі ради від 27 липня 2017 року, рекомендує вважати за доцільне призначення [PERSON] [INFO] опікуном над сином [PERSON] [INFO]. Враховуючи те, що [PERSON] є недієздатною особою, з метою забезпечення його права на захист майнових та немайнових прав, суд вважає за можливе заяву задовольнити та визнати [PERSON] опікуном [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Заявник [PERSON] 14 листопада 2019 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , яка за життя склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла повністю своїм онукам - [PERSON] та [PERSON] . Вказував, що у встановленому законом порядку прийняв спадщину, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявними розбіжностями в написанні імені померлої бабусі. Просив суд встановити факт родинних відносин, а саме - факт того, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Заявник [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Заінтересовані особи в судове засідання своїх представників не направили, будучи повідомлені про дату, час та місце розгляду. Суд, заслухавши заявника, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявник згідно паспорта громадянина України є [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Полтава, який у встановленому законом порядку зареєстрував своє постійне місце проживання за адресою [ADDRESS] . Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис про смерть № 34 від 5 січня 2019 року. За життя [PERSON] 21 грудня 2005 року склала заповіт, згідно з яким на випадок смерті зробила розпорядження та все належне їй майно заповіла в рівних частках онукам [PERSON] та [PERSON] . За даними Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження мати заявника [PERSON] , народилася [INFO] , відомості про матір зазначені: [PERSON] . Державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори Рой Т.В. постановою від 10 жовтня 2019 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що не подано документів на підтвердження факту родинних відносин [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Наявність різниці в написанні ім`я померлої [PERSON] впливає на обсяг прав заявника. Факт того, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , підтверджується зібраними в справі доказами. Факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , має для заявника юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо. Тому суд вважає за необхідне встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Заявник [PERSON], 14 лютого 2018 року звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання з [PERSON], який помер [INFO] року - однією сім»єю без шлюбу. В заяві [PERSON] посилалася на те, що з 1988 року і до [INFO] року проживала однією сім»єю з [PERSON], вели спільне господарство. [INFO] року [PERSON] - помер. Після його смерті відкрилася спадщина. У відповідності із статтею 1264 ЦК України вона може бути віднесена до четвертої черги спадкоємців за законом. Просила заяву задовольнити. В судове засідання заявник не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Свідки [PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в наданих суду письмових поясненнях підтвердили, що як односельці, знають, що дійсно [PERSON] і [PERSON], починаючи з 1988 року минулого століття і до [INFO] року проживали однією сім»єю без шлюбу, вели спільне господарство. Дітей у них не було. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 11 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON], помер [INFO] року, актовий запис №87. Згідно довідки №164 від 30 січня 2018 року Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області [PERSON] і [PERSON] з 1988 року і до [INFO] року проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Дослідивши вимоги заявника та матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення вимог заявника в повному обсязі з таких підстав. Згідно пункту 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. Письмовими поясненнями свідків, підтверджено, що [PERSON], який помер [INFO] року, з [PERSON], [INFO] проживали однією сім»єю без шлюбу з 1988 року по [INFO] року - день смерті [PERSON]. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини. Отже, суд констатує, що [PERSON] і [PERSON], проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу більше п»яти років, а тому заява [PERSON] обґрунтована і повинна бути задоволеною. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Заявник [PERSON] 14 серпня 2020 року звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документа - державного акта серії І-МК №013213 на право постійного користування землею, площею 1,5 га для ведення особистого підсобного господарства на території Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, виданого Дмитрівською сільською радою Березанського району Миколаївської області 06 вересня 1995 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №187 року на ім`я [PERSON] . Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що у вказаному правовстановлюючому документі його прізвище помилково зазначене як « [PERSON] », тоді як згідно з паспортом правильне написання його прізвища « [PERSON] », що створює йому перешкоди у виготовленні технічної документації із землеустрою та у державній реєстрації права власності на належну йому земельну ділянку. Виправлення помилки у позасудовому порядку неможливе у зв`язку зі змінами у законодавстві та відсутністю повноважень у Дмитрівській сільській раді щодо виправлення помилок у правовстановлюючому документі. Заявник та його представник у судове засідання не з`явились, представник заявника надала суду заяву про підтримання вимог у повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи [PERSON] до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Виходячи з положень ст.223 ЦПК України, суд вважає, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Обставини, викладені у заяві, підтверджуються доданими до заяви документами: паспортом, довідкою про ідентифікаційний номер, у яких його прізвище зазначено як « [PERSON] » (а.с.4-5), державним актом на право постійного користування земельною ділянкою площею 1,5 га для ведення особистого підсобного господарства, виданим Дмитрівською сільською радою Березанського району Миколаївської області на підставі рішення №36 від 11 квітня 1995 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №187, у якому прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с.6), довідкою Дмитрівської сільської ради про наявність у заявника на праві постійного користування вказаної земельної ділянки на території Дмитрівської сільської ради (а.с.9). Оскільки виправлення помилки у документі, що посвідчує право, неможливе з об`єктивних причин через зміни в законодавстві (а.с.8), і встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як надасть йому можливість виготовити технічну документацію із землеустрою та провести державну реєстрацію права власності на належне йому нерухоме майно, заява [PERSON] підлягає задоволенню судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Заявник [PERSON], 14 червня 2017 року звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] - свого сина - безвісно відсутнім. В судовому засіданні, обґрунтовуючи свої вимоги, представник заявника (на підставі угоди), посилалася на те, що [PERSON], є батьком [PERSON]. У березні 2001 році останній виїхав на заробітки в м. Київ. З того часу відомостей про місцезнаходження сина заявник не має. [PERSON] навіть не приїздив на поховання матері. Про себе ніяких відомостей не повідомив. Де зараз знаходиться [PERSON] - не відомо. Просить визнати [PERSON], [INFO], безвісти відсутнім. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, наддавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала такі свідчення. Вона є сусідкою [PERSON]. У того є син [PERSON]. У 2001 році [PERSON] виїхав із с. Грабове в місто Київ на заробітки. З того часу жодного разу вдома не з'являвся. Про його місце знаходження нічого не відомо. Згідно акту обстеження помешкання [PERSON] в с. Грабове, Кодимсьокго району Одеської області від 18 травня 2017 року, син [PERSON] - [PERSON] відсутній в цьому помешканні з 2001 року (а.с.7). Згідно довідки Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області №753 від 15 травня 2017 року, [PERSON], [INFO] з березня 2001 року не проживає в селі (а.с.6). Вислухавши вимоги заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення вимог заявника в повному обсязі з таких підстав. Статтею 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом установлено наступне. [PERSON], [INFO], проживав в [ADDRESS] У березні 2001 року виїхав на заробітки з села і до цього часу його місце перебування не відоме. Зазначена обставина знайшла своє підтвердження в судовому зсіданні показаннями свідків та дослідженими доказами. Таким чином, суд вважає за можливе визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Частиною другою статті 43 ЦК України визначено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки встановити день та місяць одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON] не є можливим, суд визначає початок безвісної відсутності останнього - 01 січня 2002 року. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Заявник [PERSON] 15.01.2015р. звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй державного акту ЗП № 001834 на право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 2324883900:06:010:0011 сільськогосподарського призначення за адресою [ADDRESS], виданого Новоолексіївською сільською радою Приморського району 05.10.2000р. і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 268. Заява обґрунтована тим, що державний акт їй був виданий за попереднім прізвищем - [PERSON], хоча в 1995р. її прізвище змінено на [PERSON], у зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] Через такі розбіжності вона позбавлена можливості зареєструвати на праві власності земельну ділянку. Учасники направили суду про розгляд справи в їх відсутності, з вимогами - заяви погоджуються. Тому суд розглядає справу в їх відсутності, без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Так, 05.10.2000р. Новоолексіївською сільською радою Приморського району видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,50 га. на ім'я [PERSON] (а.с. 5). За свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.12.1995р., дружина обрала прізвище чоловіка (а.с. 7). За свідоцтвом про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 14.04.1993р. (а.с. 9). Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З цього випливає, що вказаний Державний акт на право приватної власності на землю має юридичне значення для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, та він дійсно належить [PERSON], так як помилково видано його на попереднє прізвище заявниці. На підставі викладеного, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Заявник [PERSON] , 15.01.2015 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів мотивуючи своє звернення тим, що в даний час оформляє документи для подання в Управління пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі щодо призначення йому пенсійного забезпечення за віком ,але не може подати в дане управління документи необхідні для призначення пенсії так,як в трудовій книжці та довідці про розмір заробітної плати його прізвище ,,[PERSON],,помилково записано ,як- ,,[PERSON],, ,що і послужило підставою для звернення заявника до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа ,просив провести розгляд справи без його участі . Заінтересована особа свого представника в судове засідання не надіслала , проти задоволення заяви не заперечує, просить розглянути справу без участі її представника. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Заявник по справі звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів мотивуючи своє звернення тим, що не може оформити пенсію за вислугою років так,як в трудовій книжці та довідці про розмір заробітної плати в його прізвищі допущено помилку та записано останнє,як ,,[PERSON],, хоча в його особистих документах ,що засвідчують його особистість дане прізвище пишеться ,як ,,[PERSON],, . Факт належності заявнику трудової книжки виданої на ім»я :[PERSON] та довідки про заробітну плату № 25, підтверджується паспортними даними заявника /паспорт серії НС 796818 виданим Чорнобаївським РВ УМВС 26квітня 2000 року/, свідоцтвом про народження серії ГД № 425138 від 17лютого1956 року, довідкою за підписом сільського голови № 23 від 11.01.2016 року у відповідності до змісту якої саме гр-н [PERSON] ,зареєстрований та проживає на території с.Богодухівка Чорнобаївського р-ну Черкаської області /ас.-3;9;10/ ,довідкою товариства з обмеженою відповідальністю ,,Богодухівське,, с.Богодухівка Чорнобаївського р-ну Черкаської області /ас.-12/та засвідченими підписом секретаря сільської ради /ас.-14/ письмовими показаннями гр-на [PERSON] Таким чином суд вважає, що подана на розгляд суду заява підлягає до задоволення, оскільки іншим чином встановити факт належності заявнику даних документів неможливо,а встановлення факту необхідне останньому для оформлення пенсії тому суд,

Outcome: approved