Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що між нею та банком 03 лютого 2014 року було укладено договір №167670 банківського вкладу (депозиту), на виконання якого внесла до відповідача банківський (депозитний) вклад у розмірі 50000 грн. на строк 60 днів з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 22 % річних. Після закінчення строку, незважаючи на неодноразові звернення, банк депозитні кошти та проценти за користування депозитними коштами не повернув. Просила стягнути з відповідача банківський вклад у розмірі 50000 грн. з нарахованими згідно умов договору відсотками та сплачений нею судовий збір. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Просила стягнути у повернення грошового банківського вкладу (депозиту) - 50000 грн., проценти за користування грошовим вкладом - 1794,75 грн., у повернення сплачений судовий збір - 517,95 грн. Пояснила, що можливо на її картку і перераховані кошти, але через банкомати та касу банку кошти не може одержати, оскільки працівники банку повідомляють про відсутність коштів. У судовому засіданні 12 травня 2014 року представник відповідача ПАТ «Автокразбанк» - Васильченко Д.О. з позовом не погодився. Пояснив, що кошти перераховані на картковий рахунок позивача, спір фактично відсутній. Про фактичну виплату коштів не знає. Представник відповідача у судове засідання, яке було призначено на 09 год. 00 хв. 28 травня 2014 року не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача просив розглянути справу за відсутності представника банку. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом достовірно встановлено, що 03 лютого 2014 року позивач та відповідач уклали договір банківського вкладу №167670. На виконання договору позивач внесла на рахунок банку кошти в розмірі 50000 грн. Сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обов'язки та відповідальність сторін. Зокрема, строк дії вкладу було встановлено в 60 днів, а процентна ставка була визначена в 22 процентів річних. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення банківського вкладу, сплати відсотків за користування у встановлені строки. Після закінчення строку депозитні кошти в розмірі 50000 грн. разом з нарахованими процентами в розмірі 1778,08 грн. не були виплачені відповідачем позивачеві, а були перераховані на картковий рахунок позивача без їх фактичної виплати, незважаючи на неодноразові вимоги позивача. Таким чином, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує належним чином, що підтверджується письмовою відмовою банку у видачі суми вкладу. Вказані суми банківського вкладу та процентів станом на день розгляду справи відповідачем позивачеві не сплачені. Суд враховує загальновідомі факти, які були озвучені по національним телеканалам України з приводу фінансових труднощів ПАТ «Автокразбанк» щодо повернення депозитних вкладів, виплати пенсій та заробітних плат користувачам банківських послуг. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача зазначеного розміру заборгованості за договором банківського вкладу, процентів за користування грошовим вкладом - 1778,08 грн., у повернення сплаченого судового збору - 517,78 грн. Необхідно відмовити позивачу у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування коштами на суму 16,67 грн. (1794,75 грн. - 1778,08 грн.) та у повернення сплаченого судового збору 0,17 грн. (517,95 грн. - 517,78 грн.).

Outcome: partial