Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки дійсним, визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 07.07.2013 року між [PERSON] і [PERSON] була укладена угода купівлі-продажу житлового будинку в [ADDRESS], Харківського району Харківської області та земельної ділянки за цією ж адресою розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, згідно якої вона як спадкоємиця після смерті матері [PERSON], продала позивачу житловий будинок та земельну ділянку за 24000 грн. На підтвердження угоди, що відбулася 07.07.2013 р. [PERSON] була видана розписка в отриманні від [PERSON] грошей в сумі 24000 грн. Позивач одразу переїхав в будинок, бо [PERSON] боялася, що будинок буде розтягнений, без опалення прийде в негідний стан. Зазначений будинок літ. «А-1» загальною площею 36,30 кв.м, житловою площею 13,50 кв.м з господарськими будівлями: льох літ. «Б», ворота з хвірткою № 1, 1937 ріку забудови. Земельна ділянка, розташована під будинком за адресою [ADDRESS] розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, передана у приватну власність [PERSON] матері [PERSON] на підставі рішення виконкому Веселівської сільської ради від 08.04.1997 року № 38 п.5, яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серія ХР 25-85-058890, виданого 07 липня 1997 року Веселівською сільською радою Харківського району Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 294. [PERSON] переїхав в будинок, зробив там ремонт, але знятися з реєстрації по місцю проживання та зареєструватися в житловому будинку він не зміг без відповідних документів. Продавець обіцяла оформити угоду в нотаріальній конторі найближчим часом, проте до сьогоднішнього моменту ухиляється від нотаріального її посвідчення, посилаючись на труднощі в оформленні прав на будинок і не з'являючись в нотаріальну контору. Відповідно до ст. 220, ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відхилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Позивач змушений звернутися до суду для визнання угоди дійсною, у зв'язку з тим, що пройшов значний строк, а в них була домовленість про оформлення угоди до 31.12.2013 року. Позивач просив визнати договір купівлі-продажу від 07.07.2013 житлового будинку загальною площею 36,30 кв.м, житловою площею 13,50 кв.м з господарськими будівлями: льох літ. «Б», ворота з хвірткою № 1 за адресою: [ADDRESS] укладений між ним та [PERSON] дійсним. Визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 36,30 кв.м, житловою площею 13,50 кв.м з господарськими будівлями: льох літ. «Б», ворота з хвірткою № 1 за адресою: Харківська область, Харківський район, [ADDRESS] за договором купівлі продажу від 07.07.2013 року. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, розташовану під будинком за адресою: Харківська область Харківський район, [ADDRESS] розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення виконкому Веселівської сільської ради від 08.04.1997 року № 38 п.5, яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серія ХР 25-85-058890, виданого 07 липня 1997 року Веселівською сільською радою Харківського району Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 294, за договором купівлі-продажу від 07.07.2013 року. 19 травня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що житловий будинок [ADDRESS] Харківського району Харківської області проінвентарізований, але право власності на нього дотепер ні за ким не оформлено і у КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» не зареєстровано. Земельна ділянка, розташована за цією ж адресою належить матері [PERSON] - [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серія ХР 25-85-058890, виданого 07 липня 1997 року Веселівською сільською радою Харківського району Харківської області. Спірний житловий будинок зареєстрований в Погосподарській книзі виконкому Веселівської сільської ради під № 0374-01 на ім'я [PERSON], яка значиться головою цього господарства, що підтверджується довідкою виконкому Веселівської сільської ради. [INFO] року [PERSON] померла. Якщо правовідносини щодо будівництва будинку, виникнення права власності на нього та спадкування виникли протягом 1937-20011 років, то вони регулюються нормами Цивільного кодексу України у редакції 1963 року і іншого законодавства, яке діяло на час їх виникнення, та ЦК України (в редакції 2003 року). Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 86, 100 ЦК України (в редакції 1963 року) [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок в порядку забудови. Згідно ст.1218 ЦК України (в редакції 2003 року) будинок є об'єктом спадкування (майном померлого) після її смерті, входить до складу спадщини. Спірний житловий будинок фактично належав матері позивача на день її смерті, тому як зареєстрований в Погосподарській книзі, відповідно до діючої на той час (до 13.12.1995 року) Інструкції про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах и селищах міського типу Української РСР, затвердженої замісником міністру комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, п.6 ч.2 - будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації. Крім того, з Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР від 31.10.1975 року вбачається, що підтвердженням належності будинку, інших відомостей, що необхідні для вчинення угод, в сільській місцевості є довідка виконкому відповідної ради народних депутатів, видана на підставі запису в погосподарській книзі. Таким чином, відповідно до діючого на той час законодавства, спірний житловий будинок, збудований в 1937 році в сільській місцевості, якою є с.Веселе, є об'єктом власності [PERSON], належить їй, і відповідно [PERSON] має право претендувати на нього в порядку спадкування. За своє життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області 25.12.1985 року, реєстр № 23, яким все своє майно, будинок з надвірними будівлями, яке на день смерті буде їй належати, вона заповідала [PERSON] Інших спадкоємців, як за законом, так і таких, які б могли претендувати на обов'язкову частку у спадщині, у разі спадкування за заповітом, у матері немає. Після смерті матері відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 року) тобто Закону, який діяв на час відкриття спадщини, [PERSON] спадщину прийняла в установлений законом шестимісячний строк, оскільки звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В нотаріальній конторі позивачем були частково оформлені спадкові права і було отримано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку загальним розміром 3,8965га, кад. № 6325180500:02:005:0073, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області яка належала спадкодавиці [PERSON], видане 1-ю ДНК Харківського району 06.09.2012 року, реєстр № 3-929, що також є підтвердженням прийняття позивачем спадщини після смерті матері. Однак, оформити спадкові права на спірний житловий будинок в нотаріальній конторі [PERSON] не може, через відсутність правовстановлюючого документу на нього. Родинні стосунки між [PERSON] та її матір'ю [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження. Таким чином, житловий будинок, розташований в [ADDRESS], а також земельна ділянка за цією ж адресою входить до складу спадщини. Однак, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника, у зв'язку із чим на підставі ч. 4 ст. 25 ЦК України зупиняється його правоздатність, тому після смерті особи вже не може бути визнано за нею будь-яке право, в тому числі і право власності. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок (загальною площею 36,30 кв.м, житловою площею 13.50 кв.м) з господарськими будівлями [ADDRESS] Харківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Харківська область Харківський район, [ADDRESS] розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення виконкому Веселівської сільської ради від 08.04.1997 року № 38 п.5, на підставі Державного акту на право власності на землю серія ХР 25-85-058890, виданого 07 липня 1997 року Веселівською сільською радою Харківського району Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 294, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, просили суд розглядати справу за їх відсутності, позивач за первинним позовом та зустрічним позовом свої позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а відповідач за первинним та зустрічним позовом - позовні вимоги визнають. Третя особа подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ППВСУ «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом в мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим, суд приймає визнання відповідачами позовів. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст.11,88 ЦПК України, в межах заявлених вимог.

Outcome: approved