Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

До Тульчинського районного суду 01.10.2015 звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заява мотивована тим, що [PERSON] народився 27.12.1951, його матірю є [PERSON], яка померла 02.06.1998, її дошлюбне прізвище «Раситюк». У матері заявника була сестра [PERSON], яка померла 17.01.1997, після її смерті відкрилася спадщина і [PERSON] є єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців передбачених законом чи заповітом немає. Однак, оформити свої спадкові права він не може, оскільки свідоцтво про реєстрацію шлюбу між його батьками втрачено, а у Державному архіві Вінницбкої області відсутній актовий запис про укладення шлюбу, що є перешкодою для підтвердження того, що дошлюбне прізвище матері «Раситюк» і того, що [PERSON] є її сестрою. У звязку з цим, заявник звернувся до суду з даною заявою, просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], померла 10.01.1997, була його тіткою. Заявник в судовому засіданні підтримав свої вимоги посилаючись на обставини викладені в заяві. Свідки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] була тіткою [PERSON], їм це відомо оскільки проживали в одному селі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, однак від Торківської сільської ради, на адресу суду надійшла довідка у якій зазначено, що сільська рада не заперечує проти задоволення вимог [PERSON] Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, свідків, суд встановив, що згідно копії паспорта серії АВ № 010615 від 06.07.1999, заявник значиться як, [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-АВ № 174038 від 15.01.1969, мати заявника - [PERSON] (а.с. 5), яка померла 02.06.1998, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 320779 від 10.06.2015, виданого виконавчим комітетом Торківської сільської ради Тульчинського району (а.с. 4). Відповідно до довідки № 07-2278/7 від 17.07.2015 та № 07-2277/7 від 17.07.2015, виданих Державним архівом Вінницької області, у метричних книгах актових записів про народження є актові записи № 5 від 01.03.1918 і № 24 від 19.09.1910, про народження [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], батьками яких записані: батько [PERSON] [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 6 7). Також, згідно іншої довідки № 07-2276/7 від 13.07.2015, виданої Державним архівом Вінницької області, дані про одруження [PERSON] з [PERSON] відсутні (а.с. 8). Згідно витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00015982385 від 07.11.2015, [PERSON], померла 15.01.1997 (а.с. 24). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 1 ст. 256 ЦПК України, cуд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved