overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24 серпня 2012 року у Виконавчому комітеті Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №57. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Під час підготовчого судового засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 24 серпня 2012 року у Виконавчому комітеті Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №57. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], 01 листопада 2014 року. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, проживають окремо, не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 25.10.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Болградського району Одеської області, актовий запис №110. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з серпня 2017 р. шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25.10.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Болградського району Одеської області, актовий запис №110. За час шлюбу у сторін народилися двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З серпня 2017 р. сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 25 червня 2010 року у Першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №382. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Під час підготовчого судового засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25 червня 2010 року у Першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №382. За час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], 03 вересня 2010 року. Більше одного року сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 30.04.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 387. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Під час підготовчого судового засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 30.04.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 387. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 01.06.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстрації служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №509. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що сторони припинили шлюбні стосунки, ведення спільного господарства, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Позивачка не має наміру поновлювати шлюбні стосунки, збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Позивачка надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач надав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 01.06.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстрації служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №509 (а.с.4). За час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 02.02.2013 року, у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богородчанського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 10. Обґрунтовує свої вимоги тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Життя з відповідачем не склалося. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Подружжя втратили один до одного почуття любові та поваги, примирення між ними не можливе. Шлюб практично розпався і поновлений бути не може. Шлюб носить формальний характер, тому він підлягає розірванню. Позивач та відповідач у засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, в якій вона також просила розглядати справу за її відсутності. Від відповідача надійшла заява про визнання вимог та розгляд справи без його участі. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, щоміж [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 02.02.2013 року, у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богородчанського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 10 (а.с.7); Від спільного життя у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.17); Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сімейне життя у подружжя не склалося. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Статтею 110 СК України, визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. За таких обставин суд вважає, що збереження сім`ї протирічить інтересам подружжя, і шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 02.10.1999 року, у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 864. Обґрунтовує свої вимоги тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Життя з відповідачем не склалося. З 2014 р. сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подружжя втратили один до одного почуття любові та поваги, примирення між ними не можливе. Шлюб практично розпався і поновлений бути не може. Шлюб носить формальний характер, тому він підлягає розірванню. Позивач та відповідач у засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, в якій вона також просила розглядати справу за її відсутності. Від відповідача також надійшла заява про визнання вимог та розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, який зареєстрований 02.10.1999 року, у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 864 (а.с.17); Від спільного життя у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.18); З 2014р. сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сімейне життя у подружжя не склалося. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Статтею 110 СК України, визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. За таких обставин суд вважає, що збереження сім`ї протирічить інтересам подружжя, і шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 02.11.2007 року у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовському районного управління юстиції у м. Одеси, актовий запис №1220. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що сторони припинили шлюбні стосунки, ведення спільного господарства, у звязку з різними поглядами на життя та різними характерами. Позивачка не має наміру поновлювати шлюбні стосунки, збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 02.11.2007 року у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовському районного управління юстиції у м. Одеси, актовий запис №1220 (а.с.5). За час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Outcome: approved