Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 21 травня 2013 року між позивачем та відповідачем Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції у Луганській області було зареєстровано шлюб під актовим записом № 672. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з кінця 2014 року між сторонами припинені шлюбні стосунки, з цього ж періоду спільне господарство не ведеться. Відповідач самоусунувся від своїх шлюбних та батьківських обов'язків, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги. Позивач просить суд розірвати шлюб який було укладено 21 вересня 2013 року. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення про виклик в суд на офіційному сайті Троїцького районного суду Луганської області. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], сторони з 21 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції у Луганській області під актовим записом № 672 (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, позивач просить залишити шлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved