Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

До суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою 5 в будинку № 35 по вул. Пушкінська в м. Харкові; зобов'язати Державну міграційну службу України відділ Київського району в м. Харкові скасувати реєстрацію місця проживання відповідача. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 05 грудня 2002 року ТОВ Фірма «Геліос» купила у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Олександрівни та [PERSON][ADDRESS] у житловому будинку, 35 який знаходиться по вул. Пушкінська у м. Харків. У зв'язку з наміром продажу вказаної квартири було взято довідку з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 20.03.2015р. №146, з якої з'ясувалося, що разом з ТОВ Фірма «Геліос» в даній квартирі зареєстрований відповідач. Відповідно до п. 9 договору купівлі-продажу квартири від 05 грудня 2002 р.: «Сторони домовились про те, що з квартири, яка відчужується, до 07.01.2003 року будуть виписані особи які в ній мешкають та, що її буде повністю звільнено Продавцем до 07.01.2003 року». Проте Відповідач до цього часу зареєстрований в спірній квартирі, але не проживає в ній більше тридцяти рокув. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі позбавляє ТОВ Фірму «Геліос» можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, придбаним для вільного використання та проживання. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. \~Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується телеграмами, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона з 1979 року проживає в [INFO] та в сусідній квартирі № 5 більше тридцяти років [PERSON] не проживає. \~\~ \~\~ Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 05 грудня 2002 року (посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тимченко TIB., зареєстровано в реєстрі за №8225) ТОВ Фірма «Геліос» купила у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Олександрівни та [PERSON][ADDRESS] у житловому будинку, 35 який знаходиться по вул. Пушкінська у м. Харків. ( а.с. 3-4) Відповідно до п. 9 договору купівлі-продажу квартири від 05 грудня 2002 р.: «Сторони домовились про те, що з квартири, яка відчужується, до 07.01.2003 року будуть виписані особи які в ній мешкають та, що її буде повністю звільнено Продавцем до 07.01.2003 року». ( а.с. 4) Згідно реєстраційного посвідчення на об»єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам[ADDRESS], розташована в м. Харкові по вул.. Пушкінській № 35 зареєстрована зо ТОВ Фірма « Геліус» на праві колективної власності на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2002 року.( а.с. 5) За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO].(а.с.7) Факт не проживання відповідача більше тринадцяти років по місту його реєстрації підтвердила свідок, [PERSON], яка постійно проживає у кв.4 з 1979 року. \~\~\~\~У відповідності до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~\~ Суд захищає право позивача як власника у спосіб, передбачений п. 3 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, шляхом припинення дії, яка порушує право. \~\~ \~\~Відповідно до ч.1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. \~\~\~ \~Згідно до ч.1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~\~\~ \~ Відповідно до ч.1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ч.2\~ст. 405 ЦК України\~передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі перешкоджає їй реалізовувати свої права власника і порушує її законне право на володіння та розпорядження своєю власністю на свій розсуд. \~\~\~ \~ Згідно зі\~ст. 391 ЦК України, позивач, як власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Відповідно до ст. ст.\~71,\~72 ЖК УРСР, якщо особа не мешкає в спірному житловому приміщенні більше шести місяців, без поважних причин, по суду може бути визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.\~7,\~11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року реєстрація місця проживання чи місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення\~права\~власності на житлове приміщення або\~права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до ч. 1\~ст. 7 вказаного Закону\~це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно, позивач фактично просить вирішити питання, що відносяться до компетенції органів державної влади. У зв'язку з цим, у суду не має законних підстав для задоволення позовних вимог в частині зняття з реєстрації відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується\~ст. 88 ЦПК України\~.

Outcome: partial