Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

До Тарутинського районного суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він уклав шлюб 14.10.2011 із [PERSON] Від цього шлюбу спільних дітей в них не має, спільне життя у них не склалося, а тому він просив розірвати укладений шлюб в судовому порядку. [PERSON], не визнавши позовних вимог, звернулась із зустрічною позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що незважаючи на укладений 14.10.2011 шлюб спільно вони проживають з травня 2006 року. У 2008 році вони разом купили будинок за адресою: с. Підгірне вул. Пушкінська, 4, Тарутинського району Одеської області, за кошти, які взяв у кредит [PERSON] та борг за яким він сплачував протягом двох років зі своєї пенсії, а весь цей час подружжя жило за рахунок пенсії [PERSON], окрім того, вона на теперішній час за станом здоровя потребує лікування та постійного догляду. Враховуючи викладене, у зустрічному позові [PERSON] просила встановити факт проживання однією сімєю в період з 2006 року по жовтень місяць 2011 року, стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 500 грн щомісячно і пожиттєво з подальшою індексацією відповідно до закону, та встановити факт належності на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] житлового будинку, розташованого в с. Підгірне Тарутинського району Одеської області, по вул. Пушкіна, 4. 28.09.2016 на адресу Тарутинського районного суду Одеської області надійшла копія актового запису про смерть [PERSON] від 26.08.2016 № 373, а тому відповідною ухвалою від 16.11.2016 провадження по справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та провадження по справі за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання закрито та замінено відповідача за зустрічним позовом на правонаступників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 85). В судове засідання співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, повідомлялись належним чином, і суд, заслухавши думки присутніх відповідача [PERSON] та представника позивача [PERSON] ухвалив провести судове засідання за відсутності співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні співвідповідач [PERSON] визнав позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] в період з 2006 року по жовтень місяць 2011 року, проти решти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що його батько [PERSON] купив спірний будинок за власні кошти, для цього оформив кредитну картку і сплачував на неї тіло кредиту та проценти протягом декілька років. Пенсії, яку отримував його батько, вистачало і на погашення заборгованості за будинок і на проживання, а тому він вважає цей будинок особистою приватною власністю свого померлого батька. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] в період з 2006 року по жовтень місяць 2011 року, суд ухвалює рішення про задоволення цих позовних вимог. Стосовно позовних вимог щодо встановлення факту належності на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] житлового будинку, розташованого в с. Підгірне Тарутинського району Одеської області, по вул. Пушкіна, 4, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положенняглави 8 цього Кодексу. Згідно з роз'ясненнями, які викладені у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», правиласт. 74 СК України поширюються на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Тобто, при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Для визнання осіб такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, встановленню підлягають факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно, з'ясування обсягу спільно нажитого майна, часу та джерела його придбання, наявність спільного побуту; існування взаємних прав та обов'язків. Відповідно до положень ч. 3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. В обґрунтування своїх доводів того, що спірний будинок був придбаний за особисті кошти [PERSON] відповідачем надано Договір купівлі-продажу спірного будинку від 22.06.2008, відповідно до п. 6 якого Покупцем [PERSON] доведено до відома Продавця, що грошові коштина придбання цього будинку на суму 13960 гривень є його особистою власністю, витяг про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно на імя [PERSON], роздруківку платежів кредитної картки, оформленої на імя [PERSON], з якої погашався кредит на купівлю спірного будинку, довідку про розмір пенсії [PERSON], відповідно до якої загальний розмір пенсії за 2008-2010 роки склав 29827,91 гривень (а.с. 40-47). Таким чином суд дійшов висновку про факт купівлі спірного будинку за грошові кошти, які були особистою приватною власністю [PERSON], водночас, позивачем [PERSON] цих доводів належними і допустимими доказами не спростовано, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: partial