Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на [PERSON] , [INFO] , до 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що за рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 12 квітня 2017 року із відповідача в користь позивача стягнуто аліменти на [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно. На даний час розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку збільшився і для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку сина [PERSON] , одержуваних від [PERSON] аліментів не вистачає. Крім того, [PERSON] вдруге одружилася і 1 [INFO] в неї народилась дочка [PERSON] , яка також потребує надання позивачем утримання. За таких обставин, у зв`язку із неможливістю самостійно забезпечити повноцінне утримання сина [PERSON] , вважає за необхідне збільшити розмір аліментів. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та вказував про спроможніть сплачувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1400-1500 грн. на місяць. Зазначив, що у листопаді 2020 року він утворив нову сім`ю, у якій [INFO] народився син [PERSON] , на утримання якого відповідачем витрачається приблизно 2500 грн на місяць. Відповідачу встановлено ІІІ групу інвалідності, він працює слюсарем і його щомісячний дохід складається із заробітної плати в розмірі приблизно 6000 грн. та пенсії по інвалідності в розмірі 1600 грн. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Нормою ст. 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог статей 150, 180 СК батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Нормою ч. 3 ст. 181 СК передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджено, що батьками [PERSON] , [INFO] , записані сторони. З копії рішення Рожищенського районного суду Волинської області суду від 12 квітня 2017 року вбачається, що з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач після державної реєстрації шлюбу 31 жовтня 2020 року змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] значиться про те, що [INFO] народилась [PERSON] , матір`ю якої є позивач [PERSON] . Судом з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] 10 листопада 2020 року уклали шлюб. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що [INFO] народився [PERSON] , його батьком записаний відповідач [PERSON] . За змістом копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0263862 [PERSON] встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76,77 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК)). Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд констатує, що позивачем доведено, що з моменту прийняття судом рішення, згідно із яким було вирішено питання про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно із відповідача на сина [PERSON] , відбулися зміни у сімейному стані позивача [PERSON] , а саме в неї народилась ще одна дитина - [PERSON] , якій вона за законом зобов`язана надавати утримання. Водночас, суд відхиляє посилання позивача на збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку як на підставу для збільшення розміру аліментів з огляду на роз`яснення, які надані в абзаці 4 п. 17 постанови Пленуму Верхового Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» про те, що «зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення». Крім того, неспроможними є доводи [PERSON] й щодо збільшення витрат на лікування сина [PERSON] , оскільки такі обставини не є складовою аліментного обов`язку, а в силу закону відносяться до додаткових витрат (ст. 185 СК). Вирішуючи питання про розмір збільшених аліментів суд приймає часткове визнання позовних вимог відповідачем, враховує зазначений ним розмір його доходу, стан здоров`я (згідно із копією довідки серії АВ № 0263862). При цьому позивачем не доведено доказами наявності у відповідача доходів у більшому розмірі, ніж ним зазначено в суді, тому не доведено спроможності [PERSON] сплачувати аліменти в розмірі саме 3000 грн. щомісячно. Істотною обставиною є також утворення відповідачем нової сім`ї та народження сина [PERSON] , якого він теж за законом зобов`язаний утримувати. За таких обставин необхідно присудити із [PERSON] аліменти на [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно, стягнення яких відповідно до абзацу 4 п. 23 постанови Пленуму Верхового Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», слід проводитиз дня набрання рішенням законної сили. Такий розмір аліментів на сина [PERSON] , на переконання суду, буде в більшій мірі співмірним із заявленим відповідачем розміром надання утримання сину [PERSON] . На підставі ст. 141 ЦПК з відповідача до Державного бюджету підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial