Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

З 26.04.2001р.позивачка [PERSON]та відповідач [PERSON] перебували в юридичному шлюбі,який розірваний між ними за рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 25.06.2013р.;від подружнього життя мають сина [PERSON],[INFO],на якого відповідач сплачує позивачці аліменти в судовому порядку. За нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 18.09.2003р, на ім»я відповідача [PERSON]був придбаний житловий будинок А-1 з а-1 по [ADDRESS],на ? частину якого(та іншого спільного сумісного майна цього подружжя) визнано право власності за позивачкою [PERSON] на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17.01.2014р.(а.с.14-19). Рішеннями виконкому Малодівицької селищної ради Прилуцького району від 19лютого та 25березня 2004р.(відповідно №№19,39)приватному підприємцю [PERSON]дозволено переобладнати даний житловий будинок під магазин продовольчих товарів та затверджений акт приймання останнього в експлуатацію від 3.03.2004р. За посвідченим 24.01.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] .договором відповідач [PERSON]цей магазин продовольчих товарів продав за 50682 грн. відповідачці [PERSON],зазначивши в п.1.5даного договору про відсутність на це майно спору,будь-яких прав чи обтяжень третіх осіб(а.с.7-13,47-48,89-92). В позовній заяві [PERSON]просить суд визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САС№072849 від 29.07.2013р, індексний номер7055968, зареєстроване реєстраційною службою Прилуцького міськрайуправління юстиції, визнати недійсним згаданий договір купівлі-продажу магазину продовольчих товарів від 24.01.2014р.з тих підстав,що відповідач [PERSON]умисно порушив її право власності на цей об»єкт нерухомості - без її згоди змінив статус останнього та відчужив його. В заяві від 13.03.14р. [PERSON]в порядку уточнення позовних вимог просить суд визнати за нею право власності на ? частину згаданого магазину, як об»єкта спільної сумісної власності її з [PERSON]та стягнути з нього в її користь витрати по сплаті судового збору справі, оскільки приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу[PERSON]всупереч вимогам ст.65 СК,ст.647 ЦК,ст.43 ЗУ «Про нотаріат» та діючого Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України посвідчила оспорюваний правочин за межами свого нотаріального округу, коли обидві його сторони-відповідачі значаться зареєстрованими в м.Прилуки, а його предмет і об»єкт нерухомості- на території Прилуцького району Чернігівської області(ас51-56,79-81). В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги, які суд вважає необхідним задовольнити при постановленні заочного рішення з наведених ними й таких підстав,бо в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за місцем своєї реєстрації у м.Прилуки кожен відповідач повідомлявся належним чином про час та місце розгляду цієї справи,але не подав суду своїх заперечень проти позову(а.с.38-42,66-68,70-73,85-88). Приватний нотаріус [PERSON]надала суду необхідні письмові докази, та просила суд розглянути цю справу в її відсутність(а.с.83-84),а тому неявка цієї 3-ої особи по справі не є процесуальною перешкодою для розгляду такої по суті. Так,чинним рішенням суду від 17.01.2014р.за позивачкою [PERSON]визнано право власності на ? частину будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS],законність переобладнання якого в магазин продоволь чих товарів за рішенням виконкому однойменної селищної ради №39 від 25.03.2004р. визнається нею.Тому, відповідно до ст.ст.316-319,321ЦК України,як власниця зазначеної частки, вона має право на володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним,здійснюється відповідно до закону за її волею, незалежно від волі інших осіб,і вона не може бути протиправно позбавлена цього права чи обмежена у його здійсненні.Згідно цього рішення суду,оспорюваного договору та пояснень позивачки [PERSON]в суді відповідач [PERSON]не мав її письмової згоди на відчуження згаданого будинку(магазину)-об»єкта права спільної сумісної власності цього подружжя, яким вони можуть розпоряджатися лише за взаємною згодою,для укладення од ним з них договорів,які потребують нотаріального посвідчення і(або)державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна,згода другого з подружжя повинна бути подана письмово і нотаріально посвідченою;відсутність же цієї згоди дає правові підстави для звернення [PERSON]до суду з позовом про визнання оспореного договору недійсним та задоволення такого позову з метою захисту свого цивільного права, як це передбачено ч.ч.1-3 ст.65 СК України, ст.ст.15-16,391,393 ЦК України. Окремою правовою підставою для визнання недійсним правочину між відповідачами[PERSON]та [PERSON]є факт порушення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]зазначених позивачкою норм ЦК України,спеціального закону та підзаконного Порядку вчинення нотаріальних дій, що також відповідно до положень ст.ст.215,216 ЦК України дає правові підстави для відновлення порушеного права власності позивачки на ? частку згаданого магазину з визнанням за нею права власності саме на цей об»єкт. Задовольняючи даний позов,на підставі ч.1ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивачки 510,00грн.судового збору з послугами банку(а.с.1). Тому на підставі наведеного,керуючися ст.ст.209,212-215,218,224-228 ЦПК України,суд -

Outcome: approved