Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

До суду звернулася позивачка з позовом до відповідача про стягнення аліментів, згідно якого просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] за період з квітня 2010 року по липень 2015 року в розмірі 21997,80 грн. та аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 13.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з 19.11.1994 року між сторонами укладено шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. 05.09.2009 року шлюб між сторонами розірвано про, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис № 409. Позивачка самостійно займається вихованням та утриманням сина, неодноразово зверталась до відповідача з вимогою утримувати свою дитину. [PERSON] просила сплачувати аліменти з 01.04.2010 року. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, займається підприємницькою діяльністю, інших дітей на утриманні немає, має задовільний стан здоров'я. Відсутні підстави, які б могли слугувати підставами для зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Оскільки відповідач не сплачує аліменти з 01.04.2010 року, позивач заявляє вимоги щодо стягнення аліментів за минулий час та стягненню підлягає сума в розмірі 21997,80 грн., яка складається з суми щомісячних мінімальних розмірів аліментів на одну дитину відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, при цьому зазначив, що будь-яких документальних доказів в підтвердження вживання позивачкою заходів для стягнення з відповідача аліментів з квітня 2010 року не має, лише пояснення свідка [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що в справі містяться відповідні документи, заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд визнає, повторну неявку відповідача без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності, та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. (а.с. 16). Шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 409. (а. с. 17). При визначені розміру аліментів, суд враховує, що обов'язок по утриманню дитини, нормами діючого законодавства покладається на обох батьків, дитина проживає з матір'ю, відсутність у відповідача постійного щомісячного доходу та вважає правильним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 13.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Однак позивачкою та її представником належних доказів, що [PERSON] вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача саме з 01.04.2010 року, та ухилення відповідача від їх сплати, суду не надано. Як пояснив представник позивачки та свідок [PERSON] позивачка раніше до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів не зверталась, оскільки вважала, що відповідач сам повинен розуміти свій батьківський обов'язок по матеріальному утриманню сина, а про необхідність надання коштів зазначала йому періодично в телефонних розмовах. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову у даній частині та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина за мінулий період. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial