Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Заступник керівника Вознесенської місцевої прокуратури [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Доманівської центральної районної лікарні до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення. Позов мотивований тим, що ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 03.11.2017 року кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, закрите через відмову потерпілої [PERSON] від обвинувачення на підставі ст.284 ч.1 п.7 КПК України. Потерпіла [PERSON] через завдані їй тілесні ушкодження перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Доманівської ЦРЛ з 23.03.2017 р.по 03.04.2017 р., всього 11 ліжко-днів. Вартість стаціонарного лікування потерпілої [PERSON] склала 3 658 грн. 60 коп., виходячи з вартості 1 ліжко-дня у розмірі 332,60 грн. На підставі ст.1206 ЦК України прокурор просить стягнути понесені закладом охорони здоров'я витрати з відповідачки. Ухвалою суду від 17 квітня 2018 р. позовна заява була прийнята та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.06.2018 р. підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду по суті. Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив не подала. Відповідно до п.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Ухвалою суду від 27 вересня 2018 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні прокурор Льовін К.В. позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та стягнути з [PERSON] 3 658,60 грн. витрат, понесених закладом охорони здоров'я на лікування [PERSON]Є, на користь Доманівської центральної лікарні. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат №11 від 07.07.1995 року питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 .07.1993 року. Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого. Як встановлено в ході судового розгляду, ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 03.11.2017 р., яка набрала законної сили, кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, закрите через відмову потерпілої [PERSON] від обвинувачення на підставі ст.284 ч.1 п.7 КПК України, тобто з нереабілітуючої підстави. Зазначене є підставою відшкодування відповідачем коштів, потрачених на лікування потерпілої [PERSON] Згідно довідки Доманівської ЦРЛ потерпіла [PERSON], [INFO], перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Доманівської ЦРЛ з 23.03.2017 р. по 03.04.2017 р. (11 ліжко-днів). Вартість одного ліжко-дня у березні 2017 р. складала 332,60 грн. Загальна вартість лікування потерпілої від злочину [PERSON]. склала 3 658 грн. 60 коп. (11 х 332,60 грн. = 3 658,60 грн.) З урахуванням викладеного позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною першою ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до положень п. 6 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved