Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 30 червня 2014 року помер [PERSON], з яким позивачка проживала однією сімєю більше пяти років до моменту смерті останнього. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді: земельної частки (паю) у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені [PERSON] та виділеної із земельної частки (паю) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,62 га, яка розташована на території Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 080698, а також у вигляді частини у праві спільної сумісної власності з померлим житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Розсипне Троїцького району Луганської області, квартал 40 років Перемоги, б. № 45. На даний час спадкоємцями майна померлого за законом четвертої черги є позивачка та першої черги, діти спадкодавця, відповідачі по справі, які не вчинили жодних дій для прийняття спадщини. Оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) було втрачено, відновити його на даний час не представляється можливим, оскільки це міг зробити тільки власник документу. Вказане позбавляє позивачку можливості оформити спадщину на все спадкове майно у нотаріальному порядку. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Позивачка у судове засідання не зявилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого іншого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Таким чином, судом було встановлено, що 30 червня 2014 року згідно свідоцтва про смерть серії ІЕД № 394421 помер [PERSON] (а.с.6), з яким позивачка проживала однією сімєю більше пяти років до моменту смерті останнього (а.с.8, 15-16). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді: земельної частки (паю) у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені [PERSON] та виділеної із земельної частки (паю) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,62 га, яка розташована на території Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 080698, а також у вигляді частини у праві спільної сумісної власності з померлим житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Розсипне Троїцького району Луганської області, квартал 40 років Перемоги, б. № 45 (а.с.7, 10-14). На даний час спадкоємцями майна померлого за законом четвертої черги є позивачка та першої черги, діти спадкодавця, відповідачі по справі, які не вчинили жодних дій для прийняття спадщини. Оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) було втрачено, відновити його на даний час не представляється можливим, оскільки це міг зробити тільки власник документу. Зазначене позбавляє позивача можливості оформити спадщину на усе спадкове майно у нотаріальному порядку. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивачка по справі є спадкоємицею майна померлого за законом четвертої черги, так як відповідачі, спадкоємці майна померлого за законом першої черги позовні вимоги визнали, оскільки позивачка за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померлий на підставі наданих доказів є власником зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивачка має право на спадкове майно, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225, 1261, 1264, 1268, 1274 ЦК України,

Outcome: approved