Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

До суду звернулася позивачка з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка залишила після своєї смерті заповіт на ім`я позивача. Після її смерті відкрилась спадщина, яку позивач прийняла, інших спадкоємців по закону та заповіту не має. 20.02.2016 року приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюком О.В. на частину майна, а саме земельну ділянку, площею 4,7968 га, що розташована за межами населеного пункту Свічківської сільської ради, кадастровий номер 7120689000:03:001:0362 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. До складу спадкового майна також увійшла земельна ділянка площею 0,3159 га, що знаходиться за межами населеного пункту Свічківської сільської ради. Проте позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку в зв`язку з тим, що за життя [PERSON] не встигла зареєструвати право власності на неї. За життя вона була членом КСП «Мирний» та була включена до списку членів цього КСП, які мають право на земельну частку (пай) та який є додатком до Державного акта на право на землю виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Мирний» серія ЧР-2-29 від 20 березня 1999 року. Розпорядженням Драбівської районної державної адміністрації №60 від 11.03.2015 року «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) та надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою» надано дозвіл на розроблення технічної документації щодо земельної ділянки площею 117,688 га. В зв`язку з неможливістю оформити спадщину, позивач змушена звернутися з позовом до суду. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду Черкаської області від 15.07.2021 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач не подав відзив на позовну заяву. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. У встановленому законом порядку позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] внаслідок чого була заведена спадкова справа № 247/2015, що підтверджується інформаційної довідкою зі Спадкового реєстру та копією спадкової справи. На момент смерті померла [PERSON] здійснювала оформлення права власності на земельну ділянку спільної часткової власності загальною площею 117,688 га, яка знаходилась в адміністративних межах Свічківської сільської ради Драбівського району, що підтверджується Розпорядженням Драбівської районної державної адміністрації №60 від 11.03.2015 року «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) та надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою» та списком громадян, яким виділяються в натурі земельні частки де під №334 значиться [PERSON] , номер земельної ділянки № [NUMBER] , площа 0,3159 га. Приватний нотаріус Драбівського районного нотаріального округу Бірюк О.В. постановою від 16 червня 2020 року відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,3159 га, що знаходиться за адресою Черкаська область Драбівський район Свічківська сільська рада, за межами населеного пункту, оскільки не подані відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, а саме через те, що право власності у спадкодавця на земельну ділянку за життя не виникало, тому видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку неможливо. Таким чином судом встановлено, що спадкодавцем [PERSON] розпочато, але не завершено процедуру приватизації земельної ділянки. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Перехідними положеннями Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17. Судом встановлено, що [PERSON] за життя не оформила у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку, але розпочала процедуру приватизації земельної ділянки. Позивачка, як спадкоємець, не зверталася до органів місцевого самоврядування щодо завершення процедури приватизації. В цьому випадку до складу спадщини входить право спадкоємця на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Позивачка з вимогами про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки до суду не зверталася. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права шляхом визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування не відповідає вимогам законодавства України, тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed