Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Заява мотивована тим, що [PERSON] була госпіталізована 23.04.2018 року о 21 год. 00 хв. в № 11 відділення ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. [PERSON] поступила до відділення у супроводі матері опікуна [PERSON] за направлення чергового лікаря Липовецької ЦРЛ. Була оглянута на приймальному відділенні черговим лікарем-психіатром Кучмій О.Ю., яка зробила висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв'язку із наявністю у неї психічного розладу. 16.10.2018 року о 12:00 [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка підтвердили доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду з вимогою про продовження примусової госпіталізації [PERSON] в примусовому порядку без її згоди. В судовому засіданні представник лікарні свої заявлені вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві. Просив заяву задовольнити. Прокурор щодо задоволення заяви не заперечував. [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію не дала. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] була госпіталізована 23.04.2018 року о 21 год. 00 хв. в № 11 відділення ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. [PERSON] поступила до відділення у супроводі матері опікуна [PERSON] за направлення чергового лікаря Липовецької ЦРЛ. Була оглянута на приймальному відділенні черговим лікарем-психіатром Кучмій О.Ю., яка зробила висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв'язку із наявністю у неї психічного розладу. 16.10.2018 року о 12:00 [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів лікарні, в результаті чого було встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїчної шизофренії, безперервного перебігу. [PERSON] представляє небезпеку для себе та оточуючих, у зав'язку з тим, що має реальні наміри вчинити небезпечні дії, враховуючи анамнез захворювання та стан пацієнтки: зберігається параноїдна симптоматика, емоційна лабільність, відсутність критики до свого хворобливого стану, а тому потребує продовження госпіталізації в примусовому порядку без її згоди. Стаття 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в закладі з надання психіатричної допомоги проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Враховуючи наведене та

Outcome: approved