Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

До Тлумацького районного суду звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовом, який уточнили 13.06.2016 року, про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором купівлі-продажу в сумі 39660,0 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 31.01.2014 року вони уклали з відповідачкою договір купівлі-продажу квартири № 32 у будинку № 3 в м. Тлумач Івано-Франківської області. Згідно умов договору квартира була продана за 28400,0 грн., що є еквівалентом 3295,0 доларів США, які відповідачка зобовязалась сплатити до 31.03.2014 року. Про факт проведення повного розрахунку продавцем мала бути складена нотаріально посвідчена письмова заява. Проте відповідачка сплатила лише 1795,0 доларів США, а решта коштів в сумі 1500,0 доларів США на даний час не повернула. Станом на 30.03.2016 року заборгованість за договором становить 1500,0 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на цю дату становить 39658,76 грн. Відповідачці було надіслано претензію щодо сплати заборгованості та 22.01.2016 року вона надала письмову розписку, в якій зобовязалась сплатити 1500,0 доларів США до 01.03.2016 року, проте гроші так і не були повернуті. В звязку з цим просять стягнути з відповідачки заборгованості за договором купівлі-продажу квартири в сумі 39658,76 грн. та судові витрати по справі. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили позов задовольнити та справу розглянути без їх участі. Відповідачка [PERSON] в жодне судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була неодноразово належним чином повідомлена. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідачка про причини неявки не повідомила, а позивачі подали достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору купівлі-продажу, внаслідок чого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позиваються про відновлення їх прав шляхом стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу. Статтею 655 ЦК України визначено зміст договору купівлі-продажу. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Судом встановлено, що з 31.01.2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (позивачі) уклали з [PERSON] (відповідачка) нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири, згідно якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (продавці, позивачі) зобовязались передати у власність [PERSON] (покупець, відповідачка) належну їм в рівних частках на праві приватної спільної часткової власності квартиру № 32, яка знаходиться в будинку № 3, розташованому по вул. Кармелюка в м. Тлумач Івано-Франківської області (п. 1 договору). Згідно п. 4 договору купівлі-продажу, продаж зазначеної вище квартири за домовленістю сторін було вчинено за 28400,0 грн., що є еквівалентом 3295,0 доларів США, які покупець зобовязалась повністю сплатити продавцям до 31.03.2014 року, про що продавцем [PERSON] після повного розрахунку має бути складена нотаріально посвідчена письмова заява (а.с. 4). Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2014 року, на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу квартири від 31.01.2014 року, за [PERSON] (відповідачка) було зареєстровано право власності на квартиру № 32 в будинку № 3, розташованому по вул. Кармелюка в м. Тлумач Івано-Франківської області (а.с. 7). Проте, в порушення умов договору купівлі-продажу квартири щодо строків сплати грошових коштів, за придбання квартири відповідачка сплатила лише 1795,0 доларів США, а решту суми 1500,0 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 30.03.2016 року (1 долар США - 26,439172 грн.) становить 39658,76 грн. (довідка ПАТ «[PERSON] Аваль» від 31.03.2016 року, а.с. 11), не сплатила. Згідно ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі якщо прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ч. 1 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У звязку з порушенням умов договору купівлі-продажу квартири, 18.12.2015 року на адресу [PERSON] (відповідачка) було надіслано письмову претензію з вимогою про сплату боргу в сумі 1500,0 доларів США за договором купівлі-продажу квартири № 32, розташованої по вул. Кармелюка, 3 в м. Тлумач Івано-Франківської області, в строк до 31.12.2015 року, яку відповідачка отримала 19.12.2016 року (а.с. 8, 9). 22.01.2016 року [PERSON] надала письмову розписку, згідно якої зобовязалась до 01.03.2016 року повернути [PERSON] (позивач) невиплачений борг в сумі 1500,0 доларів США за придбану квартиру № 32, розташовану по вул. Кармелюка, 3 в м. Тлумач Івано-Франківської області (а.с. 10). Проте, [PERSON] (відповідачка) вказаний обовязок не виконала та не погасила заборгованість по договору купівлі-продажу квартири. Будь-яких доказів, які б спростовували вищезазначену позивачами суму заборгованості за вказаним договором купівлі-продажу, відповідачкою суду не представлено. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за договором купівлі-продажу є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки слід стягнути на користь позивачів по 183,74 грн. кожному понесених ними судових витрат по сплаті судового збору (квитанції від 06.04.2016 року, а.с. 1-3), а також на користь позивача [PERSON] - 520,00 грн. понесені ним судові витрати на правову допомогу (квитанція № 002599 від 30.03.2016 року, а.с. 16). Що стосується понесених позивачами витрат в сумі 50,0 грн. (квитанція № 1AHF1362 від 31.03.2016 року, а.с. 15) за надання банком довідки про стан курсу НБУ, то дані витрати не підлягають стягненню з відповідачки, оскільки вони не відносяться до судових витрат повязаних з розглядом справи та відсутні в переліку видів судових витрат, передбаченому ч. 3 ст. 79 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 530, 655, 657, 692, 694 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 61, 79, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved