Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Заочним рішенням\~Шевченківського районного\~суду м.Чернівці\~від 30.09.2019\~року,\~позовні вимоги\~позивача Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Кредитні\~ініціативи» до\~відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей про виселення та звільнення від особистих речей задоволено в повному обсязі (а.с.154 -158). Ухвалою Шевченківського\~районного суду\~м.Чернівці\~від 08.01.2020\~року,\~заяву відповідача\~ [PERSON] про перегляд\~заочного рішення\~Шевченківського районного\~суду м.Чернівці\~від 30.09.2019\~року по\~справі №727/5869/2019\~р.\~ постановлено задовольнити; заочне рішення по цивільній справі №727/5869/2019 р. за позовною заявою Товариства з\~обмеженою відповідальністю \~«Кредитні ініціативи»\~до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,\~третя особа:\~Служба\~у\~справах дітей\~про\~виселення\~та звільнення\~від\~особистих\~речей - скасовано і призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.194). Позивач -\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Кредитні ініціативи»\~ звернулися\~в суд\~із позовом\~до відповідачів\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] \~третя особа:\~Служба у\~справах дітей\~про виселення,\~зняття з\~реєстраційного обліку\~та звільнення\~від особистих\~речей,\~мотивуючи позовні вимоги тим, що право власності на житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , житловою площею 58,40 кв. м., загальною площею 100,20 кв.м. було переєстровано на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», що належала на праві власності [PERSON] . Правовою підставою для реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на нерухоме майно, є відповідне застереження в іпотечному договорі, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.03.2019 року №59565208 було зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , житловою площею 58,40 кв. м., загальною площею 100,20 кв.м. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45939255 від 13.03.2019 року 19:02:19, [PERSON] , Комунальне підприємство «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації», Чернівецька область. Зазначають, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Оскільки законним власником житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , житловою площею 58,40 кв. м., загальною площею 100,20 кв.м. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», відповідачі, втративши право власності на квартиру, одночасно втратили право користування будинком. У відповідності до довідки про склад сім`ї, в житловому будинку з належними до нього надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , житловою площею 58,40 кв. м., загальною площею 100,20 кв.м. власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Малолітні особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] після укладення договору іпотеки, тобто передача в іпотеку відбулась раніше за реєстрацію в ній малолітніх осіб. Вони зверталися до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, намагалися врегулювати питання в досудовому порядку, зокрема, було надіслано вимогу про добровільне виселення. Проте, незважаючи на відсутність будь-яких правових підстав для проживання у будинку, колишній власник, продовжує користуватися ним та відмовляється добровільно виселятися. Такі дії відповідачів створюють перешкоди у здійснені їх законних прав, як власника, оскільки вони не можуть вільно користуватись та розпоряджатися нерухомим майном. Подальше проживання відповідачів у житловому приміщенні, що знаходиться у [ADDRESS] та що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», та відмова добровільно звільнити помешкання, перешкоджає їм, як власнику користуватися та розпоряджатися нерухомим майном на свій розсуд, внаслідок чого порушені їх законні права та інтереси. Посилаючись на норми законодавства, просять заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У відповідності до ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.09.2019 року, поновлено позивачу ТзОВ «Кредитні ініціативи» пропущений процесуальний строк встановлений законом для звернення до суду із заявою про уточнення (збільшення та зменшення) позовних вимог; заяву ТзОВ «Кредитні ініціативи» про уточнення (збільшення та зменшення) позовних вимог, задоволено. Залучено до участі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей про виселення та зняття з реєстраційного обліку та звільнення від особистих речей, у якості співвідповідача: [PERSON] , законний представник якого є [PERSON] ( [ADDRESS] ). Прийнято до розгляду збільшені позовні вимоги про виселення громадян: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в примусовому порядку з житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, який знаходиться у [ADDRESS] , житловою площею 58,40 кв. м., загальною площею 100,20 кв.м., зобов`язавши їх звільнити від особистих речей житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами. Позовну вимогу про зняття з реєстрації громадян: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , житловою площею 58,40 кв. м., загальною площею 100,20 кв.м. залишено без розгляду. Представник позивача\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надійшла письмова заява з клопотанням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити (а.с.139). Відповідач [PERSON] та в його інтересах представник, адвокат Головко Д.В., в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не поступило. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилися, відзив на позовну заяву не надали, про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно, належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити у їх відсутність. Третя особа - представник третьої особи Служби у справах дітей [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надавши суду заяву з клопотанням справу розглянути в їх відсутність, просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства, з врахуванням інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей (а.с.140, 235). Відповідно до ст.247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом, належними доказами по справі встановлено, що право власності на житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , житловою площею 58,40 кв. м., загальною площею 100,20 кв.м. було переєстровано на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», що належала на праві власності [PERSON] . Правовою підставою для реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на нерухоме майно, є відповідне застереження в іпотечному договорі, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.03.2019 року № 159565208 було зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , житловою площею 58,40 кв. м., загальною площею 100,20 кв.м. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45939255 від 13.03.2019 року 19:02:19, [PERSON] , Комунальне підприємство «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації», Чернівецька область. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є членами сім`ї попереднього власника будинку [PERSON] , у зв`язку із чим залишилися в будинку зареєстрованими (а.с.6, 38). У відповідності\~ до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.03.2019 року житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»; підстава виникнення права власності: іпотечний договір серія та номер: 001/0906/12-134-Z-1, виданий 07.09.2006, приватним нотаріусом ЧМНО Блауш Н.З. (а.с.7-9, 39-41). З довідки КЖРЕП №6 від 29.08.2019 року №2836 про реєстрацію місця проживання в належному позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на праві приватної власності будинку [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.113). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є багатодітною сім`єю, у зв`язку з чим мають право на пільги згідно посвідчення, виданого відділом у справах сім`ї та молоді Чернівецької міської ради (а.с.114). Згідно довідки №1908-22 від 19.08.2019 року відповідач [PERSON] працює водієм транспортного засобу по міжнародним перевезенням (а.с.101). Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» зверталися 16.04.2019 року до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з вимогою про добровільне виселення, що підтверджується вимогою та реєстром відправленої кореспонденції (а.с.42-43). Також, з довідки виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію КЖРЕП №6 від 27.08.2019 року №2802 вбачається, що в належному позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на праві приватної власності будинку [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та відповідачем під час розгляду справи в суді було зареєстровано ще одну особу [PERSON] , [INFO] (а.с.129,137). Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до \~ \~ \~ \~статті 41 Конституції \~ \~ \~ \~України кожен \~ \~ \~ \~має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.316 ч.1\~ЦК України,\~правом власності є право особина річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.\~317 ч.1\~ ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ч.1\~ЦК України), усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ст. 319 ч.3 ЦК України). Встановлено\~ст.321 ЦК України, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1\~статті 383 ЦК України\~передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і немає права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до\~ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Передбачено ст. 64 ч.2 ЖК України, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ визначено, що діти члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Таким чином, право на користування житлом виникає в особи, яка є членом сім`ї власника житла, тільки за умови, що вона проживає разом з власником в належному власникові житловому приміщенні. Встановлено ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», що реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставами їх обмеження. Крім того,\~ст.150 ЖК України, передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. У відповідності до ст.109 ч.1\~ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, укладених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. З перелічених норм закону вбачається, що саме власнику житла належить право користування та розпорядження своєю власністю. Право члена сім`ї власника квартири на користування квартирою існує лише до тих пір поки право власності на квартиру не припинене, а при втраті права власності членом сім`ї на квартиру, при відсутності відповідного договору з новим власником припиняється й право членів колишнього власника на користування цією квартирою. При цьому, в п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних у кримінальних справі від 07.02.2014\~\~№ 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України,\~статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі\~статті 391 ЦК\~не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями\~71,\~72,\~109,\~110,\~116 Житлового кодексу Української РСР\~(далі -\~ЖК УРСР). У зв`язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої\~статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Передбачено п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» (зі змінами та доповненнями), що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому». Також, ст.18 ч.2 Закону України «Про охорону дитинства» гарантовано право дитини, члена сім`ї наймача або власника житлового приміщення користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Така норма повністю кореспондується з нормами ст.405 ЦК України та ст. 156 ЖК УРСР. Таким чином, умова проживання дитини, як члена сім`ї власника, разом з власником приміщення в належному власникові приміщенні є єдиною і обов`язковою умовою для виникнення в дитини права на користування цим житлом. В постанові Верховного Суду України від 05.11.2014 року по справі № 6-158цс14 викладено правову позицію, якою визначено, що аналіз норм ч. 1 ст. 383, ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК УРСР дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись\~цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вона є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно до правового висновку сформованого в Постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №229/3757/15-ц, малолітня особа позбавляється права користування житловим приміщенням, якщо вказане приміщення не є місцем проживання її батьків або одного з них, з ким вона фактично проживає. Наявність реєстрації відповідачів в належному на праві власності позивачу житловому приміщенні, відповідно до норм чинного законодавства України, створює перешкоди у реалізації власнику квартири - позивачу, права на вільне розпорядження належним йому майном. Єдина можливість зняти зазначені обмеження з реалізації власником своїх прав - це виселення відповідачів з будинку, що за відсутності добровільної згоди на це відповідачів, можливо виключно в судовому порядку. Таким чином,\~на основі\~з`ясованих обставин,\~суд дійшов\~висновку про\~те,\~що позов\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Кредитні ініціативи»\~підлягає задоволенню,\~так як\~відповідачі[PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] \~не є\~власниками житлового\~будинку з\~належними до\~нього господарськими\~та побутовими\~будівлями і\~спорудами за\~адресою:\~ [ADDRESS] , також позивач звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення та\~намагався врегулювати питання в досудовому порядку, проте відповідачі вимогу про виселення залишили без уваги. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином,\~з відповідачів\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~підлягають стягненню\~судові витрати\~по справі,\~в повернення\~оплаченого позивачем\~судового збору,\~позивачем при\~поданні позову\~до суду\~в розмірі по 1921,00 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved