Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] х вказаним позовом в якому зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказані квартирі разом з нею зареєстровані і проживають її онука [PERSON] та онук [PERSON], а також син [PERSON] Також у вказаній квартирі зареєстрована її донька [PERSON] 20.07.2001 року [PERSON] подарувала належну їй 1/5 частку вказано квартири їй, про що був укладений відповідний договір дарування. У 2010 році [PERSON] виїхала разом з чоловіком [PERSON] з вказаної квартири та стала проживати за іншою адресою: м. Хмельницький, пров. Гайдара, 9. З того часу відповідач у спірній квартирі не проживає, цим житлом не цікавиться; участі в його утриманні не приймає. На підставі викладеного просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням: кватирою №51, що розташована у буд.209 по вул.. Проскурівського підпілля у м. Хмельницькому та зняти останню з реєстрації за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Зазначила, що їй на праві власності належить 3/5 частин квартири [ADDRESS]. Іншими власниками спірного житла є [PERSON] та [PERSON], яким належить по 1/5 частці відповідно. У вказаному помешканні проживає вона, разом з онуками [PERSON] та [PERSON] Також у вказаній квартирі зареєстрована і проживала до 2010 року її донька (мати [PERSON] та [PERSON]О.). У 2010 році донька разом зі своїм чоловіком забрала речі з квартири та переїхала до іншого помешкання. З того часу [PERSON] спірним житлом не цікавилася, участі в його утриманні, підтримання у належному стані не приймала, комунальні платежі не сплачувала. Також остання участі в утриманні та вихованні своїх дітей також не приймала, та вони фактично залишилися на її піклуванні. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. За таких обставин, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та допитавши свідків, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як встановлено з матеріалів справи квартира [ADDRESS] належала у рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло, яке видане 21.06.1999 року відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому. Після смерті [PERSON], належну йому 1/5 частки вказаної квартири успадкувала [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.07.2001 року. Своє право власності на успадковане майно остання зареєструвала у встановленому законом порядку. Також встановлено, що 20.07.2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування. Згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй на праві власності 1/5 частку квартири [ADDRESS]. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі під № 1110. Отже станом на час розгляду даної справи власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] (3/5 частки), [PERSON] (1/5 частка) та [PERSON] (1/5 частки). Згідно довідки № 372 від 24.01.2017 року, яка видана управлінням з питань реєстрації Хмельницької міської ради встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (з 05.01.1989 року), [PERSON] (з 05.01.1989 року), [PERSON] (з 02.11.1995 року), [PERSON] (з 09.09.1999 року) та [PERSON] (з 20.01.2005 року). Згідно представленого акту від 25.01.2017 року, який був складений за участю двох мешканців буд. 209 по вул.. Проскурівського підпілля у м. Хмельницькому підписи яких посвідчені начальником ЖЕК №1, встановлено, що [PERSON] не проживає у кв.№51 вказаного будинку декілька років. Ніяких стосунків з мамою не підтримує, її не навідує. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вони проживають у [INFO]. У квартирі №51 вказаного будинку проживає [PERSON], разом зі своїми онуками [PERSON] та [PERSON]. Її донька [PERSON] протягом останніх 5-7 років у вказаній квартирі не проживає, до неї не навідується. Фактично проживає за іншою адресою. Факт проживання [PERSON] за іншою адресою (м. Хмельницький, вул.. Гайдара,9) був встановлений службою у справах дітей, які 02.02.2015 року спільно з працівниками правоохоронних органів та центру соціальних служб для сімї та молоді проводили обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: м. Хмельницький, вул.. Гайдара,9. Вказане обстеження було проведено в рамках розгляду звернення [PERSON] стосовно невиконання останніми своїх батьківських прав стосовно їх сина [PERSON], [INFO]. За змістом положень ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Аналогічні положення визначенні у ст.150 ЖК України згідно якої, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є власником спірного помешкання, не проживає у [INFO] понад один рік. Доказів поважності причин відсутності відповідача понад встановлені строки у вказаному житловому приміщення судом не здобуто. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке розташовано за адресою: [ADDRESS]., оскільки останні без поважних причин не проживає у даній квартирі понад встановлені законом строки (понад один рік). Вимоги позивача про зняття з реєстрації відповідача, як зайві, не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації, а доказів стосовно відмови відповідного органу у знятті з реєстрації позивачем суду не представлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial