Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулося Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим підписала Заяву б/н від 30.06.2010. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між нею та банком Договір надання банківських послуг, що підтверджується її підписом. Заявою підтверджується те, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. На підставі вказаного Договору Банком був відкритий картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який в подальшому був збільшений до 10000 грн. У зв?язку з порушенням зобов?язань за кредитним договором відповідач станом на 02.06.2020 має заборгованість в розмірі 14416,76 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов?язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». На цих підставах, позивач просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість за кредитним договором б/н від 30.06.2010 та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою судді від 10.09.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Станом на 19.10.2020 відзив на позовну заяву не надходив. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що 30.06.2010 [PERSON] було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, копія якої долучена до матеріалів справи. У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що підписант ( [PERSON] ) згоден з тим, що дана заява разом з Пам?яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між клієнтом і банком договір про надання банківських послуг. Також, клієнт ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. При цьому, Анкета-заява, копія якої додана позивачем до позовної заяви, не містить посилань на розмір кредиту, умови користування кредитом та його погашення, порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов Договору. До позовної заяви позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. При цьому, до позовної заяви не додані документи, які б підтверджували, що на момент підписання Анкети-заяви відповідач була ознайомлена саме з тими Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» та тими Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, витяги з яких долучено до позовної заяви. Крім того, у позові зазначено, що в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно п.2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов?язань з погашення кредиту, клієнт зобов?язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту та проценти від неповернутого кредиту. При цьому, позивачем не надано суду підтвердження того, що відповідач ознайомлена із цими Умовами та Правилами, які почали діяти з 01.03.2019. Також, ні у позовній заяві, ні у Анкеті-заяві не вказана обумовлена сторонами сума кредиту, яку бажала отримати чи отримала відповідач при оформленні кредитного договору. Крім того, суду не надано документальних підтверджень того, що Розрахунки заборгованості за договором б/н від 30.06.2010, які долучені до позовної заяви, дійсно стосуються кредиту, яким користувалася відповідач, так як в Розрахунках та в Анкеті-заяві немає посилань на відомості, за допомогою яких можливо ідентифікувати боржника, зокрема посилань на номер карткового рахунку боржника. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, в тому числі і заборгованість за тілом кредиту в розмірі 12230,79 грн., при тому, що не зрозуміло в якому розмірі відповідач отримувала кредит, а вказано лише, що розмір кредитного ліміту був збільшений до 10000,00 грн., тобто не зрозуміло з чого виходив позивач при вирахуванні суми заборгованості. Також, необхідно звернути увагу на те, що відповідачем у вказаній позовній заяві зазначено [PERSON] . При цьому, до матеріалів справи, як доказ, долучено Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 30.06.2020, яка підписана [PERSON] . Також, до матеріалів справи долучено дві копії паспорту на громадянку України [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 03.06.2009, а також на громадянку [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 13.05.2014. Проте, ні у позовній заяві, ні у матеріалах справи не обґрунтовано та не підтверджено доказу зміни прізвища відповідача. Крім того, на запит, направлений судом до Вільшанської сільської ради Уманського району Черкаської області, відповідно до ст. 16 ЗУ «Про захист персональних даних», щодо місця реєстрації [PERSON] , [INFO] , була отримана відповідь, в якій міститься інформація про те, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] , але в селі вона не проживає. Крім того, у відповіді вказано, що [PERSON] 05.06.2020 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». Тобто, із вище зазначеного, в даному випадку неможливо належним чином встановити особу відповідача. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Всупереч зазначеному, позивачем до позовної заяви не додано докази, які б підтверджували, що на момент підписання Анкети-заяви між відповідачем та позивачем було узгоджено розмір кредиту, умови користування кредитом та його погашення, порядок нарахування та сплату відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов Договору. Позивач не підтвердив доказами те, що на як момент підписання Анкети-заяви 30.06.2010, так і після 01.03.2019, як почали діяти Умови та Правила в новій редакції, належний відповідач була ознайомлена саме з тими Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» та саме тими Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, витяги з яких долучено до позовної заяви, а також те, що Розрахунки заборгованості за договором б/н від 30.06.2010, які долучені до позовної заяви, дійсно стосуються кредиту, яким користувалася відповідач, так як в Розрахунках та в Анкеті-заяві немає посилань на відомості, за допомогою яких можливо ідентифікувати боржника, зокрема посилань на номер карткового рахунку боржника. Необхідність доказування ознайомлення відповідача з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку підтверджується правовим висновком Верховного Суду України, зробленим у справі № 6-2320цс16 від 22.03.2017, в якій було скасовано рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій у зв`язку з тим, що «суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов?язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов?язання з повернення кредиту». Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed