Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначала, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2013 року належить на праві власності квартира [ADDRESS]. 10 жовтня 2013 року колишній власник цієї квартири - [PERSON] знявся з реєстрації за вказаною адресою. Разом з цим до теперішнього часу останній без законних на те підстав [PERSON] залишається проживати у даній квартирі разом з своєю колишньою дружиною - [PERSON] Останні намагалися оспорити вищевказаний договір купівлі-продажу, проте у задоволенні їх позовних вимог рішенням суду було відмовлено, а [PERSON] визнано такою. Що втратила право на проживання у цій квартирі. Таким чином відповідачі на сьогоднішній день безпідставно та незаконно займають належну їй квартиру, добровільно виселятися не бажають, чим порушують її права як власника спірного помешкання. На підставі викладеного просила суд виселити [PERSON] та [PERSON] з належної їй на праві власності квартири [ADDRESS] В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Також зазначили, що 29.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, за яким остання набула право власності на квартиру [ADDRESS]. У жовтні 2013 року [PERSON] добровільно знявся з реєстраційного обліку за вказаною адресою, проте фактично залишився проживати у цій квартирі, також проживає у цій квартирі і колишня дружина останнього - [PERSON] На її прохання звільнити квартиру останній не реагує, погрожує їй. Також зазначила, що [PERSON], заперечувала її права на вказану квартиру та оспорювала укладений договір купівлі-продажу, проте рішенням суду їй у задоволенні позову було відмовлено. Крім того, [PERSON] також не визнає її права на спірну квартиру та оспорював цей договір, проте йому також було відмовлено у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. Незважаючи на те, що вона є власником цієї спірної квартири, її права відповідачами фактично не визнаються, та останні продовжують проживати у цій квартирі й добровільно виселятися не бажають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду письмові заперечення проти позову. Зазначила, що 26.03.2015 року її було знято з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] та на даний час за цією адресою вона не проживає. Фактично вона проживає у [ADDRESS]. Просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що 29 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу за яким остання придбала у власність квартиру [ADDRESS]. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Мороз О.А., та зареєстрований в реєстрі за №1775. Своє право власності на вказану квартиру [PERSON] зареєструвала у встановленому законом порядку, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речових прав та їх обтяжень. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.02.2015 року, яке було постановлено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Хмельницького нотаріального округу Мороз О.А. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування державної реєстрації права власності на квартиру, визнання її спільної власністю та поділ майна подружжя, та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - Державна міграційна служба УМВС України в Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням позов [PERSON] був залишений без задоволення, а зустрічний позов [PERSON] - задоволено: визнано [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]; усунуто перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою, що належить [PERSON] за адресою: [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання: [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 10.03.2015 року вказане рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом зняття з реєстрації скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. В решті рішення суду було залишено без змін. Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що [PERSON] на підставі укладеного з [PERSON] 29.09.2013 року договору купівлі-продажу є власником квартири [ADDRESS]; підстав для визнання цієї квартири об'єктом спільної власності подружжя ([PERSON] та [PERSON]) та вказаного договору купівлі-продажу недійсним не має, оскільки ця квартира належала на момент її продажу на праві приватної власності [PERSON] Як законний власник цієї квартири [PERSON] має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Також встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.07.2015 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири від 29.9.2013 року недійсним було відмовлено. Звертаючись до суду з вказаним позовом [PERSON] посилався на те, що [PERSON] ввела його в оману, а саме не сплатила обумовлено договором суму за купівлю квартири. Відмовляючи у задоволенні вказаного позову суд виходив з недоведеності позовних вимог. Згідно представленого акту №270 від 21.04.2016 року, затвердженого начальником ЖЕК №2 встановлено, що у квартирі [ADDRESS] фактично проживає [PERSON] та його колишня дружина [PERSON]. При цьому під час складання вказаного акту до вказаної квартири зайшов [PERSON], який відмовився відчинити квартиру, а власниця квартири - [PERSON] не змогла потрапити до неї. За змістом положень ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Аналогічні положення визначенні у ст.150 ЖК України згідно якої, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Отже з часу укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 29 вересня 2013 року, право власності на спірну квартиру у [PERSON] було припинено, а отже і припинено право проживати і користуватися цим помешканням. Також було припинено і право проживати та користуватися спірним житлом у [PERSON], оскільки таке її право є похідним від права колишнього власника цієї квартири - [PERSON] Жодних договір користування цим житлом між новим власником - [PERSON] та відповідачами укладено не було. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За таких обставин, а також враховуючи, що між [PERSON], [PERSON] та новим власником - [PERSON] будь-яких договорів щодо можливості та умов користування спірним помешканням не укладалося, останні не бажають виселятися зі спірної квартири, а тому, позов підлягає задоволенню, а відповідачі - виселенню із спірного помешкання. На підставі викладеного,

Outcome: approved