overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому мотивуючи тим, що: - йому на праві приватної власності належить будинок №25-А по вул.Вишнева в с.Малодолинське м.Іллічівська Одеської області; - відповідач в будинку з 1995 р. не проживає; - через борги відповідача її відвідують працівники міліції, представники державної виконавчої служби, просить суд, усунути перешкоди у здійсненні права власності на будинок №25-А по вул.Вишнева в с.Малодолинське м.Іллічівська Одеської області шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. Позивач на судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений час та місце судового розгляду справи через оголошення, на судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини не явки. Так як відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи та від нього не надійшло повідомлень про причини не явки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно: - договору дарування від 14.03.2008р. (а.с.18); - [PERSON] про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів (а.с.19); - технічного паспорту від 12.02.2008р.(а.с.12), [PERSON] на праві приватної власності належить будинок №25-А по вул.Вишнева в с.Малодолинське м.Іллічівська Одеської області. [PERSON] змінила прізвище з «Дмитрієва» у звязку з одруженням (а.с.10). Згідно довідки про місце проживання та склад сімї в будинку №25-А по вул.Вишнева в с.Малодолинське м.Іллічівська Одеської області зареєстровані [PERSON] її син [PERSON]П.([INFO]) та її брат [PERSON] ([INFO])(а.с.11). Згідно актів від 24.03.2013р. та 15.09.2015р., в будинку №25-А по вул.Вишнева в с.Малодолинське м.Іллічівська Одеської області [PERSON] не проживає (а.с.4,5). Ч. 1 ст.319 ЦК України передбачено, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч.2 ст.405 ЦПК України передбачено, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Абз.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сила, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи, що відповідач в будинок №25-А по вул.Вишнева в с.Малодолинське м.Іллічівська Одеської області не проживає з 1995р., суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просила суд: - розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області 16 липня 1994 р., під актовим записом №257.; - судові витрати покласти на відповідача. 05 березня 2015 р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.16). Ч.1 ст.220 ЦПК України передбачає, - суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи, що позивач просив суд, судові витрати покласти на відповідача, однак судом не ухвалено рішення за цією позовною вимогою, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просить визнати дійсним договір від 01 жовтня 2014 року згідно якого [PERSON], подарував квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с.3-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що її дідусь, [PERSON], який проживає в м.Авдіївка, Донецької області, у жовтні 2014 року надіслав поштою договір дарування від 01 жовтня 2014 року, згідно якого подарував їй квартиру [ADDRESS]. Оскільки на теперішній час м.Авдіївка Донецької області знаходиться в зоні АТО, та внаслідок бойових дій [PERSON] не має можливості прибути до нотаріуса для підтвердження дійсності договору дарування, так як внаслідок воєнних дій зруйнована залізнична дорога, вона (позивач) була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.3-4). Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву в якій просив розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується реєстраційним посвідченням та листом БТІ (а.с.12, 13). 01 жовтня 2014 року [PERSON], подарував квартиру [ADDRESS] [PERSON], про що був укладений договір дарування (а.с.14-15). [PERSON] приходиться дідусем [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження позивача та її батька та свідоцтвами про шлюб і розірвання шлюбу [PERSON] (а.с.7-10). Відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Так як на теперішній час м.Авдіївка знаходиться в зоні АТО, [PERSON] не має можливості прибути до нотаріуса для підтвердження дійсності договору дарування. Згідно ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Як зазначено в ч.2 ст.719 ЦПК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Але ч.2 ст.220 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне але часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як вбачається з позовної заяви [PERSON] передав [PERSON] книжки по сплаті за комунальні платежі. Позивач проживає в кв.[ADDRESS], сплачує всі комунальні платежі, тобто відбулось повне виконання договору дарування. Враховуючи, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, та відбулося повне виконання договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просить суд визнати [PERSON] ( [INFO] ) такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи тим, що їй на праві приватної власності належить вказана квартира в якій зареєстрована відповідач, місце знаходження якої не відоме та яка не несе жодних витрат з утримання квартири. Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити (а.с.25). Відповідач в судове засідання не прибула, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомила та не надала відзив на позов. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.02.2020 р. року (а.с.6-7). В зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON] ( [INFO] ), що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб від 18 лютого 2020 року (а.с.5). Ст.41 Конституції України передбачено, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. ч.1 ст.391 ЦК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст.72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», передбачає, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заява особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою». Враховуючи, що відповідача у кв. [ADDRESS] не проживає, договору найму цього житла з позивачем вона не укладала, то суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просить суд визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи тим, що їй на праві приватної власності належить [ADDRESS] , в цій квартирі зареєстрований відповідач, який з 2012 р. не проживає в ній без поважних причин, не несе витрати по утриманню житла. Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити (а.с.30). Відповідач в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи через оголошення на офіційному сайті судової влади України (а.с.34), про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.5). В [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб від 13.06.2019. (а.с.7). Згідно актів (а.с.11-16), [PERSON] в кв. [ADDRESS] не проживає більше шести років, його особистих речей в кватирі немає. Ст.41 Конституції України передбачено, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. ч.1 ст.391 ЦК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст.72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», передбачає, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заява особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою». Враховуючи, що відповідач за адресою своєї реєстрації: в квартирі [ADDRESS] , не проживає понад встановленого законом строку, договору найму цього житла з позивачем він не укладав, то суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] Олександрлвича про розірвання шлюбу. Зазначає, що 30 жовтня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві. Фактично шлюбні відносини припинені з травня 2018 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідач [PERSON] позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи 30 жовтня 2010 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Алєксєєнко) [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 986. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~ суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу,\~\~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст.\~111,\~112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін,\~\~позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати розподіляються згідно ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON]П. Збаразького району Тернопільської області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, після померлої 27 квітня 2017 року [PERSON]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона пропустила шестимісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту в її користь і про нього вона дізналась лише в листопаді 2017 року від відповідачки. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу без її участі, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, позов визнає. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що оскільки вищенаведена причина пропуску позивачем встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини є поважною, відповідач позовні вимоги визнає і це не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, даний позов слід задовольнити і визначити [PERSON] додатковий строк для подання нею заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини терміном на три місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житлом за адресою [ADDRESS]. В зазначеному будинку зареєстрований але не проживає відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою Володимирецької селищної ради № 2342 від 09.08.2018 р. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги і просять суд задовольнити позов. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач направила до суду відзив на позов в якому просить відмовити позивачу в заявленому позові. В судове засідання відповідач 07.11.2018 р. не зявилась повторно, хоч була повідомлена за місцем реєстрації рекомендованим листом. Згідно ст.ст. 128, 130 ЦПК України фізичним особам судова повістка направляється за місцем реєстрації. У разі відсутності особи за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено належним чином. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] невідомо де ходить. Вона не проживає по місці прописки десь років десять. Матері матеріальної допомоги по утриманню будинку не надає. Аналогічні пояснення надала свідок [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків і дослідивши та оцінивши інші докази в справі приходить до висновку про задоволення позовних вимог. В матеріалах справи є ксерокопія про реєстрацію права власності на нерухоме майно, згідно якого власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] Тому згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд і заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила права користування жилим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником будинку №24 по вул. Лесі Українки в м.Ланівці Тернопільської області. Разом з нею в зазначеному будинку зареєстрований відповідач, який фактично без поважних причин там не проживає вже більше року, що унеможливлює позивачу можливість повноцінного користування даним будинком, а тому відповідача згідно чинного законодавства необхідно визнати таким, що втратив право на користування будинком №24 по вул. Лесі Українки в м.Ланівці Тернопільської області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча згідно ст.74 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку №24 по вул.Лесі Українки в м.Ланівці Тернопільської області, що стверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними господарськими будівлями від 15.06.2010 року, зареєстрованому в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.06.2010 року та копією [PERSON] з Державного реєстру правочинів №8650998 від 15.06.2010 року. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], що стверджується копією будинкової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку №24 по вул.. Івана Франка (перейменовано на [PERSON]) в м.Ланівці Тернопільської області. Відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку №24 по вул. Лесі Українки в м.Ланівці Тернопільської області більше 1 (одного року). Даний факт стверджується актом, складеним 06.07.2016 року депутатом міської ради [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Доказів, які б спростували твердження позивача про відсутність причин поважного характеру не проживання відповідача за даною адресою судом не встановлено. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки відповідач відсутній без поважних причин понад рік і на підставі ч.2 ст.405 ЦК України втратив право на користування житловим будинком №24 по вул. Лесі Українки в м.Ланівці Тернопільської області, а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved