Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося ТОВ „ОТП Факторинг Україна, посилаючись на те, що 11 вересня 2013 року між [PERSON] (далі - «Відповідач») та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - «Банк») був укладений Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] (надалі - «Кредитний договір»). Відповідно до умов Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.201 № 22/12/14/3 від 22.12.2014 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», банк передав, а фактор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору. 28.11.2016 року фактором було письмово повідомлено відповідача про заміну кредитора у зобовязанні, а також здійснено вимогу дострокового повернення суми заборгованості за кредитним договором. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору щодо повернення суми отриманого кредиту, сплати процентів за користування кредитом, станом на 24 листопада 2016 року у відповідач має заборгованість по вищевказаному кредитному договору в сумі 22849 гривень 59 копійок, з яких заборгованість за кредитом 19514 гривень 35 копійок, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 70 копійок та комісії за розрахункові операції 3334 гривні 54 копійки. яку позивач просить суд стягнути з відповідача та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1378 гривень 00 копійок. Представник позивача [PERSON], в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав (а. с. 196). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в частині стягнення з відповідача коштів за вищевказаним кредитним договором в сумі 8450 грн., які не враховані позивачем при розрахунку заборгованості, і які сплачені відповідачем за квитанціями від 01.10.2013, 06.11. 2013, 02.12. 2013, 03.01.2014, 06.02.2014, 30.04.2014, 19.05.2014 та 26.08.2014 року. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] та дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Договором про надання споживчого кредиту від 11 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] (а.с. 94-95, 96). Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк надав позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримав його на наступних умовах: на придбання товару у продавця 1 (ФОП [PERSON] м. Жашків) на суму 23000 грн., на придбання послуг зі страхування у продавця 2 (ПАТ „Страхова компанія „СК Велика УНІКА Життя) на суму 1656 грн.; загальна сума кредиту 24656 грн.; сума першого внеску за товар 1300 грн.; розмір процентної ставки по вказаному кредиту становить 0,01 % річних. Згідно п. 1.2.1. Кредитного договору для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов цього договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та Додатком № 1 «Графік платежів» (а. с. 96), що є його невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. З метою контролю за цільовим використанням кредиту, банк перераховує визначені в п. 1.1. цього договору суми кредиту на користь продавців в рахунок оплати товару та послуг, що передбачено п. 1.2.2. Кредитного договору. Згідно умов Кредитного договору, що викладені у п. 1.4.1 - 1.4.7. позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені договором не пізніше 11 вересня 2015 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів (а. с. 96). Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений у Графіку платежів. За обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений у Графіку платежів. Платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту, в розмірі вказаному в Графіку платежів та підлягають сплаті позичальником в дату платежів у складі суми платежу за розрахунковий період. Графік платежів є Додатком № 1 та невід'ємною частиною даного договору, та розраховується з урахуванням розміру та строку кредиту, процентної ставки за користування кредитом, розміру щомісячної комісії. Також згідно розділу 2 вищевказаного кредитного договору (пункти 2.1 2.28) відповідачу було відкрито картковий рахунок в гривнях та видано кредитну картку типу MasterCard Standart. Відповідно до п.3.6. кредитного договору банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором третій особі. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, згідно умов якого ПАТ «ОТП Банк» передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги щодо боржника (відповідача); цього дня між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було підписано акт-прийому передачі реєстру боржників (а. с 89-92, 186-189). Відповідно до п.1.5.4, 1.5.5 кредитного договору, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. В цьому разі позичальником рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, регулюються чинним законодавством України. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. 05.01.2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» листом з описом вкладення направлено на адресу відповідача повідомлення № 200224118 відповідача було повідомлено про заміну кредитора у зобовязанні, а також здійснено вимогу дострокового повернення суми заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом тридцяти днів з дня її отримання відповідачем. Відповідно до виписки по особовому рахунку відповідача, сформованої 15.03.2017 року (а. с. 157- 170), розрахунку заборгованості відповідача станом на 21.03.2017 р. (а. с. 171-180) відповідач має заборгованість по вищевказаному кредитному договору в сумі 22849 гривень 59 копійок, з яких заборгованість за кредитом 19514 гривень 35 копійок, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 70 копійок та комісії за розрахункові операції 3334 гривні 54 копійки. Представник відповідача [PERSON], який частково не визнав позовні вимоги в сумі 8450 грн., посилається на те, що позивачем при розрахунку заборгованості не враховано кошти на загальну суму 8450 грн., сплачені відповідачем за квитанціями від 01.10.2013, 06.11. 2013, 02.12. 2013, 03.01.2014, 06.02.2014, 30.04.2014, 19.05.2014 та 26.08.2014 року (а. с. 112, 113-116). Вказані заперечення суд вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача станом на 21.03.2017 р. (а. с. 171-180) та особового рахунку відповідача, сформованої 15.03.2017 року (а. с. 157- 170), відповідачем враховано при обчисленні заборгованості суми коштів, сплачених відповідачем по вищевказаних квитанціях. Відповідно до вищевказаних кредитного договору та графіку платежів (а. с. 96) відповідач до 11 вересня 2015 року повинен був сплатити загальну суму наданого кредиту в сумі 24656 грн.; проценти за користування кредитом 2 грн. 59 коп. та комісію в сумі 10355 грн. 52 коп., а всього 35014 грн. 11 коп. Відповідач фактично сплатив за вищевказаними платіжними квитанціями 8450 грн. Представнику відповідача в попередньому судовому засіданні розяснювалось право заявляти клопотання про призначення відповідної судової експертизи в разі незгоди з правильністю проведення розрахунку суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Проте, останній такого клопотання не заявляв. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу, одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Згідно з вимогами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі визначеному в договорі, який був підписаний та погоджений як позивачем, так і відповідачем. З усіма умовами банку щодо надання коштів відповідач ознайомлений, що підтверджується його підписом на відповідних документах. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а порушене право позивача захисту, з [PERSON] слід стягнути на користь позивача вищевказану суму заборгованості за даним кредитним договором в сумі 22849 грн. 59 коп. гривень та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1378 грн. 00 коп. відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved