Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON] , посилаючись на те, що вона з 04 березня 2000 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею (позивачкою) та знаходиться на її (позивача) утриманні. З відповідачем вони не дійшли згоди щодо порядку та розміру сплати аліментів. Позивач просить стягнути з відповідача алі\-менти на її користь на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Ухвалою від 28.10.2020 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не прибула.(а.с 23) Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 22), відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, розглянувши матеріали справи та перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до матеріалів справи сторони з 04 березня 2000 року перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11), копіями свідоцтв про народження дитини (а.с. 10) (а.с. 17). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, добровільно коштів на утримання дитини не надає, - позов підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути на користь позивача на утримання малолітньої доньки аліменти в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути судовий збір. Щодо витрат на правничу допомогу в сумі 2500 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як убачається з матеріалів справи 07.10. 2020 між позивачем та адвокатським бюро «Дмитра Матвійчука» укладений договір про надання правової допомоги № 33 (а. с. 4-5). Відповідно до п. 4.1 вказаного договору плата за послуги адвокатського бюро за цим договором обчислюється в порядку погодинної оплати, наданих адвокатським бюро послуг в розмірах, що розраховуються за погодженням з Клієнтом до цього Договору та вказуються у складених адвокатським бюро та наданих клієнту актах виконаних робіт. Відповідач просить стягнути з позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн. (за підготовку та подання вказаної позовної заяви), сплачені ним вказаному бюро по прибутковому касовому ордеру № 2 від 19.10.2020 (а. с. 7). Проте, оскільки всупереч вимогам п. 4.1 та п. 4. 2 вищеказаного договору (а. с. 5) суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, що підлягали оплаті за підготовку та подання вказаної позовної заяви, суду не надано складений і підписаний Адвокатським бюро Акт виконаних робіт, - суд вважає, що вказані витрати не підлягають стягненню з відповідача. У відповідності з ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved