Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] , [PERSON] до Долинської об`єднаної територіальної громади Запорізького району Запорозької області, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гура Максим Григорович про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. Позивачі [PERSON] та [PERSON] просять суд визнати за ними право в рівних частках по 1/ 2 на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,1950 га, кадастровий номер 2322188400:07:001:0015 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Запоріжжі. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входить квартира [ADDRESS] ; квартира [ADDRESS] та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є позивачі: [PERSON] та [PERSON] - дружина та син померлого. У зв`язку зі смертю спадкодавця вони звернулись до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Гури М.Г., яким було відкрито спадкову справу № 38/2015 після смерті [PERSON] . Позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку з тих підстав, що вони не надали правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оскільки за життя [PERSON] розпочав процедуру її приватизації, але не отримав Державний акт на землю. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Від представника позивачів адвоката Земцової В.О. до суду надійшла заява про підтримку позовних вимог та розгляд справи за відсутності позивачів. Представник відповідача - Долинської об`єднаної територіальної громади Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву № 06-38/1413 від 02.09.2020 р. про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача Запорізької районної Державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечував. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник третьої особи приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Гури М.Г. до суду не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом ЗАЦС Запоріжжя, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.09.1990 р. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.03.1991 р. виданого Жовтневим відділом РАЦС м. Запоріжжя є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.01.2015 року [PERSON] помер [INFO] . 20.06.2017 р. постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Гури М.Г. № 308/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Розумівської сільської ради народних депутатів від 12.04.1994 року [PERSON] в довічне спадкове володіння була надана земельна ділянка для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 23.06.2011 р. № 20, [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку. На підставі технічної документації проведено реєстрацію земельної ділянки площею 0,1950 га, цільове призначення - 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2322188400:07:001:0015, що вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2300902452014 від 28.05.2014. Рішенням Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 30.09.2014р. № 13, технічна документація була затверджена та [PERSON] безкоштовно передано у власність земельну ділянку площею 0,1950 та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. За змістом положень статті 182 ЦК України до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Згідно ч. 1ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі, коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у. завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243 св 18 в якій зазначено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до Перехідних положень Земельного Кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Згідно діючого законодавства на теперішній час державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. З 01 січня 2013 року набули чинності Закони України Про Державний земельний кадастр, Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру, згідно з якими повноваження територіальних органів Держземагентства у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) земель, права сервітуту, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), права забудови земельної ділянки (суперфіцій) з 1 січня 2013 року припинилися. Відповідно до частин 1 та 3 статті 111 Земельного кодексу України обтяження прав на земельну ділянку встановлюється законом або актом уповноваженого на це органу державної влади, посадової особи, або договором шляхом встановлення заборони на користування та/або розпорядження, у тому числі шляхом її відчуження. Обтяження прав на земельні ділянки (крім обтяжень, безпосередньо встановлених законом) підлягають державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у порядку, встановленому законом. З набранням чинності 01.01.2013 р. постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 р. №1051, постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 №1021 втратила чинність. Починаючи з 01.01.2013 року вищевказані Порядки, на підставі яких здійснювалась державна реєстрація земельних ділянок, державна реєстрація та видача державних актів на право власності на земельні ділянки, втратили свою чинність відповідно до положень частини 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру». Зокрема, з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-УІ та Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів. Повідомлення про зареєстровані (припинені) речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в тому числі і за рішенням суду надходить з органів реєстру прав і після чого відомості вносяться у Поземельну книгу. Пунктом 130 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 №1051 передбачено, що відомості (зміни до них) про нового власника, користувача земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вносяться до Поземельної книги Державним кадастровим реєстратором відповідно до пункту 113 цього Порядку. В пункті 113 вказаного Порядку зазначено, що після отримання від органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання вносить інформацію про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі. На даний час, Держземагентство України та його територіальні органи здійснюють державну реєстрацію земельних ділянок, а не прав на них. Оскільки, на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України позивачі набули право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали померлому [PERSON] , до складу спадщини увійшло і право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. За таких обставин, суд вважає, що позивачі, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] набули право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки. У зв`язку із цим, вимоги позивачів про визнання за ними права в рівних частках по 1/ 2 на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,1950 га, кадастровий номер 2322188400:07:001:0015 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Запоріжжі є такими що підлягають задовленню. На підставі викладеного,

Outcome: approved