Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Д»якончук І. Ю. звернулася до суду з вказаним позовом і просить визнати протиправним і скасувати рішення Комунального підприємства «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору дарування, укладеного 03.09.1997 р. та посвідченого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого Роменським МБТІ 03.09.1997 р. в книзі № 61 за реєстровим № 1. В листопаді 2012 року вона вирішила відчужити свою квартиру, в зв'язку з чим звернулась до КП «Роменське МРБТІ» для отримання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. 22.11.2012 р. вона отримала вказаний витяг № 36372455 від 22.1.1.2012 р., ознайомившись з яким дізналась, що 1/2 частина вказаної квартири зареєстрована за її батьком [PERSON] на підставі рішення Роменського міського суду Сумської області від 03.03.1999 р. у справі № 2-82/1999 р. В той же час, її батько [PERSON] помер [INFO] і до моменту своєї смерті не реєстрував в КП «Роменське МРБТІ» своїх прав на вказану квартиру. 21.11.2007 р., майже через три місяці після смерті батька, вона отримала витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16749346 від 21.11.2007 р., відповідно до якого квартира була зареєстрована лише за нею. Відповідно до довідки КП «Роменське МРБТІ» від 28.02.2013 р. № 36, 1/2 частина вищевказаної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], зареєстрована 17.10.2012 р. за її батьком [PERSON] на підставі рішення Роменського міськрайонного суду від 03.03.1999 р. у справі № 2-82/1999 р. за заявою дружини батька [PERSON] та запиту державної нотаріальної контори від 01.09.2012 р. Вважає, що вказана реєстрація 1/2 частини квартири за її батьком більше ніж через п'ять років після його смерті на підставі заяви його дружини, яка не мала права подавати таку заяву, є неправомірною, тому звернулася до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що померлий [PERSON] після ухвалення рішення Роменського міськрайонного суду від 03.03.1999 року права власності на частину квартири не втратив. Відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно за його життя не свідчить про відсутність у померлого права власності на присуджене йому майно. Відповідач [PERSON] в установленому порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], то її звернення із заявою про реєстрацію права власності на належне спадкодавцю майно не суперечить положенням ст. 1218 ЦК України, п.2.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Вона, як правонабувач, мала право подати заяву для проведення державної реєстрації виникнення, переходу права власності на нерухоме майно, належне спадкодавцеві. Реєстрація права власності [PERSON] на 1/2 частину квартири на підставі рішення суду не порушує законні права та інтереси позивача. Представник відповідача КП «Роменське МРБТІ» 13.03.2014 року в судове засідання не з'явився, раніше в судовому засіданні пояснила, що рішення про реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири за [PERSON], померлим [INFO], приймав реєстратор самостійно, згідно п.1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Також зазначила, що дублікати правовстановлюючих документів до 2013 року реєструвалися за зверненням спадкоємців, якщо правовстановлюючий документ був виданий до дня смерті. Представник третьої особи Роменської міської державної нотаріальної контори 13.03.2014 року в судове засідання не з'явився, раніше в судовому засіданні пояснив і вважає, що при реєстрації правовстановлюючого документа на 1/2 частину квартири за [PERSON], померлим [INFO], за заявою спадкоємця, порушень не було допущено. Також зазначив, що видати Свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріусу не було б можливості, якщо правовстановлюючий документ не був зареєстрований. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] відповідно до Договору дарування від 03.09.1997 р., посвідченого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу [PERSON] належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. (а.с.5) За нею було зареєстровано право власності на квартиру, за адресою: [ADDRESS] КП «Роменське МБТІ», що стверджується копією Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Роменське МБТІ» № 16749346 від 21.11.2007 р. (а.с.6) Рішенням Роменського міського суду Сумської області від 03.03.1999 року, вказаний Договір дарування квартири [ADDRESS] визнано частково недійсним. Визнано право власності на 1/2 частину, що становить 1/2 ідеальну частину вказаної квартири за [PERSON] (а.с.12) [INFO] помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER]. (а.с.8) Він за життя, відповідно до рішення суду, право власності на 1/2 частину квартири в КП «Роменське МБТІ» не реєстрував. В листопаді 2012 року позивач у зв'язку з відчуженням вище вказаної квартири звернулась до КП «Роменське МРБТІ» для отримання Витягу з реєстру права власності на нерухоме майно. Згідно отриманого Витягу з реєстру прав власності № 36372455 від 22.11.2012 р. їй стало відомо, що 1/2 частина вище вказаної квартири 17.10.2012 року була зареєстрована за [PERSON] на підставі рішення Роменського міського суду Сумської області від 03.03.1999 р у справі № 2-82/1999 р. (а.с.7) Як встановлено судом, реєстрація права власності на вказану частину квартири на ім'я померлого [PERSON] була проведена після його смерті за заявою відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», речові права на нерухоме, майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягали обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 11 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх бтяжень у паперовій формі фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи також - документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб. Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до п. 2.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. N 7/5 (у редакції, чинній на момент здійснення реєстрації), для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1. Згідно п. 2.4. Тимчасового положення, під час подання заяви про державну реєстрацію прав фізична особа повинна пред'явити паспорт або інший документ, який унеможливлює виникнення будь-яких сумнівів щодо цієї особи, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи - паспорт або інший документ, який унеможливлює виникнення будь-яких сумнівів щодо цієї особи, та документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб. У випадку, встановленому законом, представник іноземної особи пред'являє документи, легалізовані в установленому законодавством порядку. Відповідно до абз. 2 п.п. 2 п. 3.1. Тимчасового положення, реєстратор БТІ встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації, зокрема відповідність повноважень особи, яка подає документи для проведення державної реєстрації прав, та сторін (сторони) правочину, згідно з яким відбувається державна реєстрація виникнення, переходу, припинення прав. Згідно п. 3.4. Тимчасового положення, за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав реєстратор БТІ приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову в ній. У своїх діях реєстратор БТІ керується законодавством України. Відповідно до п.п. 3.5.2. п. 3.5. Тимчасового положення, реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо із заявою про державну реєстрацію прав звернулась особа (особи), яка не може бути заявником відповідно до Положення. Як встановлено судом, [PERSON], померлий [INFO], після ухвалення рішення Роменського міськрайонного суду від 03.03.1999 року не зареєстрував своє право власності на відповідну частку спірної квартири. Реєстрація 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS]. за померлим [PERSON] була проведена на підставі заяви відповідача [PERSON], яка не є її власником, що суперечить вище вказаним вимогам Закону. Суд не може взяти до уваги ту обставину, що підставою для реєстрації 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS]. за померлим [PERSON] був також запит Роменської міської державної нотаріальної контори від 01.09.2012 року, поскільки, як вбачається з його змісту, він надавався КП «Роменське МРБТІ» на підставі ст. 46 Закону України «Про нотаріат». Крім того, звернення нотаріуса із заявами про проведення реєстрації права власності за конкретною фізичною особою, не передбачено законодавством. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказів, які б спростували вимоги позивача, відповідачем не надано. Виходячи з викладено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved