Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

До суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості звернувся концерн «Міські теплові мережі» в особі філії [PERSON] «МТМ» Жовтневого району. Посилається на таке. Між сторонами укладений договір №601015 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.03.2007 р. Позивач протягом грудня 2012 р. по квітень 2015 року відпустив відповідачу енергію на суму 16006,69 грн. до нежитлового приміщення № 1, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 61. Відповідач здійснював часткові оплати на загальну суму 1670,13 грн. Станом на 01.12.2015 року заборгованість становить 14336,56 грн. Відповідач свої обовязки по оплаті спожитої енергії не виконав в повному обсязі, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за постачання теплової енергії у розмірі 14336,56 грн.. Представник позивача [PERSON] «Міські теплові мережі» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача [PERSON] «Міські теплові мережі», підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Представник позивача згідно наданої заяви не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є власником приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 61, прим. №1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 08.11.2006 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. 01.03.2007 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] «МТМ» в особі філії [PERSON] «МТМ» Жовтневого району укладений договір №601015 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді в приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Теплове навантаження складає 0,002936 ГКал/год. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має прав на отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів та стандартів, тоді як відповідно до ст. 25 цього Закону теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації у свою чергу зобовязані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору і стандартів. Виходячи з наслідків цих положень споживач згідно п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, 26.11.2011 року було проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] Умовами Договору (п. 10.2) визначено, що Договір припиняє свою дію, в тому числі, у випадку ліквідації однієї із сторін. Таким чином, договір № 601015 від 01.03.2007 року «Купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді» припинив свою дію з 26.11.2011 року. Проте, статтею 24 ЗУ «Про теплопостачання», пунктом 14 Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 передбачений обов'язок Споживача укласти з теплопостачальною організацією договір. Відповідно до ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника цього майна. [PERSON] «МТМ», направляв на адресу [PERSON] лист з пропозицією укласти договір на теплопостачання, як з фізичною особою - власником нерухомого майна. Однак, відповіді на пропозицію укласти договір Відповідач не надав, договір не уклав. Незважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян, які мешкають в житловому будинку, на забезпечення їх здоровя (ст. З Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї (ст.48 Конституції України), що включає право на житло, заявник здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії відповідачу в нежитлове приміщення № 1 по вул. Українській, буд. 61, в зв'язку з тим, що приміщення боржника не є відокремленим від житлового будинку в цілому та не може бути відключено від єдиної системи теплопостачання будинку з причин порушення у випадку відключення технічних та санітарних норм. Також на адресу [PERSON] направлялась вимога щодо погашення заборгованості за теплову енергію № 1202/09 від 31.07.2015 року. Згідно з ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. В п.п. 1 п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. передбачено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Вказані правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачами регулюються також ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно п.п. 6.2, 6.4 вказаного договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач зобовязаний до 2 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок позивача суму заборгованості за спожиту теплову енергію відповідач порушив вимоги договору, оплату не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 1185,67 грн., яка підлягає стягненню. При задоволенні вимог позивача, за правилами ст.88 ЦПК України суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, як вбачається позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1218 грн. Отже, з відповідача на користь позивача стягненню підлягають судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 1218 грн.

Outcome: approved