Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Заступник керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області Івашко С. 08 червня 2018 року звернувся до суду із заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, в обгрунтування якої посилається на те, що рішенням Кремінської районної ради Луганської області від 30 травня 1995 року №10/10 [PERSON] передано в постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 51,7 га, розташовану на території Єпіфанівської сільської ради Кремінського району, для ведення селянського (фермерського) господарства. В подальшому, 18 квітня 1996 року [PERSON] отримав державний акт на право постійного користування вказаною земельною ділянкою [NUMBER], який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №40. [PERSON] 23 грудня 1996 року зареєстрував Фермерське господарство «ВОЛОШКА». [PERSON] помер [INFO]. Оскільки законом не передбачено припинення права користування земельною ділянкою у зв'язку зі смертю, просить встановити факт припинення права постійного користування [PERSON] земельною ділянкою. У судовому засідання прокурор Черний М.М. на задоволенні заяви наполягав. Представник ГУ Держгеокадастру у Луганській області Демянов І.А. у судове засідання не з'явився, у заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутністю, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Кремінської районної ради Прокопенко В.М. у судове засідання не з'явився, у заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутністю, надав письмові пояснення, відповідно до яких рішення ради за 1995 рік передано до архіву Кремінської райдержадміністрації. Представник заінтересованої особи Кремінської райдержадміністрації Донченко С.М. заявлені вимоги підтримав і суду пояснив, що рішення Кремінської районної ради за 1995 рік знаходяться у Луганському обласному архіві. Вислухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне заяву заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області Івашка С. задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із частиною першою статті 407 ЦK України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Відповідно до частини другої статті 407 ЦК України (у редакції, що діяла на час відкриття спадщини), та частини другої статті 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті. Частиною третьою статті 102-1 ЗК України передбачено, що право користування земельною ділянкою державної або комунальної власності не може бути відчужено її землекористувачем іншим особам (крім випадків переходу права власності на будівлі та споруди), внесено до статутного капіталу, передано у заставу. Аналогічний правовий висновок, викладений у Постанові Верховного суду України від 05.10.2016 у справі №6-2329цс16. Так, зі змісту частини другої статті 92 ЗК України вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена. Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування. Аналіз зазначених вище норм права дає підстави для висновку, що право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) в силу вимог ЦК України та ЗК України виникає саме на підставі договору, укладеного між власником земельної ділянки та землекористувачем. Статтею 1225 ЦК України не передбачено можливість успадкування права постійного користування земельною ділянкою, а ч. 1ст. 407 ЦК Українита ч. 1 ст. 102-1 ЗК України передбачено лише договірний порядок установлення емфітевзису та не передбачено судового порядку його встановлення. Відповідно до ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 31 травня 2018 року №10-12-0.61-3578/2-18 (а.с. 21), державного акту на право постійного користування землею [NUMBER], який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №4018.04.1996 (а.с. 10-11) [PERSON] на підставі рішення Кремінської районної ради народних депутатів Луганської області від 30 травня 1995 року №10/10 отримав у постійне користування земельну ділянку площею 51,7 га, для ведення селянського (фермерського) господарства. Відповідно до листів Кремінської районної державної адміністрації від 25 квітня 2018 року №17-1/1218 (а.с. 14) та ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 12 квітня 2018 року №10-12-0.3-2435/2-18 (а.с. 17) органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та Кремінською районною державною адміністрацією з головою селянського /фермерського/ господарства «ВОЛОШКА» не укладались договори, положеннями яких передбачалась можливість передачі в порядку спадкування права користування чужими земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), тому спадкодавцем користування земельною ділянкою не здійснювалося на підставі договору емфітевзису. Також приватизація земельних ділянок згідно ст. ст. 31, 32 ЗК України між членами фермерського господарства «ВОЛОШКА» не проводилась. Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 27 квітня 2018 року за №10-12-0.3-2944/2-18 (а.с. 18-20) земельна ділянка площею 51,7 га, яка розташована на території Єпіфанівської сільської ради Кремінського району Луганської області, відноситься до земель державної власності. Нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки, відповідно до Закону України «Про оцінку земель», не проводилась. Експертна грошова оцінка земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яку було передано в постійне користування [PERSON] площею 51,7 га, яка розташована на території Єпіфанівської сільської ради Кремінського району, становить 4 880 480, 00 грн. (а.с. 22). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (а.с. 13) [PERSON] помер [INFO]. Статтею 141 ЗК України встановлено вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, який не передбачає правових наслідків які наступають у разі смерті особи, тому встановлення факту припинення права користування земельною ділянкою померлою особою, дасть можливість для подальшого законного розпорядження спірною земельною ділянкою. Відповідно до ч.2 ст.26 ЦК України фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. З частини 4 ст. 25 ЦК України вбачається, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Невизначеність з суб'єктом права користування на земельну ділянку, що перебувала у користуванні [PERSON], виключає можливість належним чином здійснювати повноваження уповноваженого органу, яким є ГУ Держгеокадастру у Луганській області, щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою. Не припинення права постійного користування земельною ділянкою унеможливлює законне розпорядження нею та використання її за призначенням, а також призводить до недоотримання відповідних доходів до місцевого бюджету, що негативно впливає на нормальну діяльність органу місцевого самоврядування та реальне забезпечення гарантованих державою прав громадян. Тому заявлені вимоги необхідно задовольнити.

Outcome: approved