Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У позовній заяві позивач вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2006 року. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сімя розпалась, діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. За час проживання окремо чоловік припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання дітей, тому вона звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути аліменти з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини усіхвидів його заробітку на утримання двох дітей. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2006 року, про що свідчить відмітка в паспорті позивача [PERSON] Згідно свідоцтв про народження, батьками неповнолітніх[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є[PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки виконавчого комітету Сарівської сільської ради № 1229/02-46 від 22.05.2017, [PERSON] проживає за адресою: [INFO] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач [PERSON], який є батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання, хоча є працездатним та має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підстав, які б унеможливлювали надання [PERSON] матеріальної допомоги, передбаченої законодавством, у розмірі визначеному позивачем та на який погоджується відповідач, немає. Суд, враховуючи, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дітей, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача підлягають до задоволення. Враховуючи, що позивач на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved