Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Духота Ігор Вікторович, діючи на підставі довіреності та в інтересах ПАТ «Дельта Банк», у січні 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №006-24501-121211 від 12.12.2011 року в сумі 12045 грн. З позову виходить, що 12.12.2011 р. між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») було укладено договір кредиту, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] у національній валюті, з випуском та наданням платіжної картки, а також з наданням ПІН-коду до картки. Однак, відповідач порушила умови договору і станом на 19.10.2014 року має прострочену заборгованість по кредиту у сумі 12045 грн, з яких 2860 грн - тіло кредиту, 4145 грн - прострочене тіло кредиту, 5040 грн - заборгованість за комісіями. У судове засідання представник позивача не з'явився, оскільки у позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, причини не явки у судове засідання не повідомила. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 27 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що всі відповідач по справі у судове засідання не з'явилась, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 12.12.2011 р. між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») було укладено кредитний договір №006-24501-121211, згідно п.1.2 якого, відповідачу відкрито картковий рахунок [NUMBER] у національній валюті - гривні, з випуском та наданням платіжної картки, з наданням ПІН-коду до картки, а також з обслуговуванням на умовах викладених в тарифному пакеті «Нова Готівочка». Відповідно до умов п.1.3 договору банк надає клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 9000 грн. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів (п.1.5 договору). Згідно п.2.3 договору клієнт зобов'язаний сплачувати банку проценти за користування кредитною лінією за ставками, які зазначені в тарифах. Клієнт картки зобов'язаний щомісячно в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (п.3.6 договору). Пунктом 3.7 договору передбачено сплату клієнтом пені, уразі порушенням строків сплати заборгованості та процентів, в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та тарифами. Клієнт зобов'язаний здійснювати оплату вартості послуг при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку в розмірі, строки та порядку, визначені правилами та тарифами (п.3.3 договору). /а.с.3-6/ У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. З розрахунку заборгованості по кредитному договору [PERSON] вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором, станом на 19.10.2014 р., складає всього 12495 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 2860 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту - 4145 грн, заборгованість по комісії - 5040 грн, заборгованість по пені - 450 грн, однак у позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути заборгованість в сумі 12045 грн, без урахування заборгованості по пені. Слід також зазначити, що у розрахунку заборгованості, з помісячним розрахунком простроченої заборгованості по комісії, зазначено, що її розмір становить 4725 грн, однак у підсумковому розрахунку розмір комісії зазначений як 5040 грн, що не відповідає дійсності, адже такий розмір не підтверджується належними та допустими доказами. Отже, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню в межах заявленого, оскільки відповідачем істотно порушено умови кредитного договору. Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» суд виходить з того, що [PERSON] має заборгованість перед позивачем по сплаті комісії в розмірі 4725 грн, а не в сумі 5040 грн. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України .

Outcome: partial