Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Львова звернулись [PERSON] та [PERSON] із спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви посилаються на те, що з 09 лютого 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом трьох останніх років спільного життя виникають проблеми у стосунках. Єдиною причиною для продовження шлюбних відносин були діти, однак стало зрозумілим, що мають різни погляди на життя, різні характери, що призводило до виникнення важких конфліктів, спільне проживання стало неможливим. З липня 2014 року проживають окремо, [PERSON] із дітьми за адресою м. Львів вул.. Очаківська 7/57, [PERSON] за адресою м. Львів вул.. Т. Масарика 12/64. Неодноразово подружжям вживались заходи щодо збереження шлюбу, однак це призводило до нових конфліктів. Подальше спільне життя не можливе, та суперечить як інтересам подружжя так і інтересам дітей. Просять шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити шлюбне прізвище. В судове засідання [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надав заяву із проханням розгляду справи без його участі, вимоги заяви підтримує (а.с.20). Всудове засідання [PERSON]не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу суду надала заяву із проханням розгляду справи без її участі, вимоги заяви підтримує (а.с.19). Судом встановлені обставини та відповідно до них правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу І-БК № 287606 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб 02 лютого 2002 року про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис № 198, яке видано міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції (а.с.4). Від шлюбу мають доньок [PERSON], 23 червня 2002 року, що підтверджено свідоцтвом про народження Серія І-СГ № 270878 виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, 14 листопада 2002 року (а.с.5) та [PERSON], 10 серпня 2005 року що підтверджено свідоцтвом про народження Серія І-СГ № 058894 виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міського управління юстиції, 20 липня 2006 року (а.с.6). Згідно договору від 26 червня 2015 року укладеного у місті Львові про прийняття подружжям рішення щодо подання спільної заяви до суду про розірвання шлюбу [PERSON]та [PERSON] домовились у випадку розірвання шлюбу: - про місце проживання дітей із матірю [PERSON] за адресою м. Львів вул.. Очаківська 7/57, але у випадку зміни місця проживання за вказаною адресою, але в межах адміністративної території м. Львова залишається із матірю, відповідно до її нового місця проживання, у випадку зміни матір'ю [PERSON] місця свого проживання на інше, ніж м. Львів вул.. Очаківська 7/57, або поза межами адміністративної території м.Львова, місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] буде визначатись за додатковою домовленістю між батьком та матір'ю. У випадку недосягнення згоди місце проживання дитини буде визначатись органом опіки та піклування або судом відповідно до вимог Сімейного кодексу України; - про права Батька у випадку проживання окремо від дітей, в будь - який момент з 9 год.00 хв. по 21 год.00 хв. відвідувати дітей, за бажанням дітей та погодженням із матірю забирати дітей для спілкування за своїм місцем проживання, брати учать у догляді за дітьми, їх харчуванні, відвідуванні лікувальних та інших необхідних закладів тощо; а також спільно з матір'ю визначати дошкільні та шкільні навчальні заклади, та заклади культури, спорту та інші, які будуть відвідувати діти. - про зобовязання батька брати участь у матеріальному забезпеченні дітей. Права батька визначені п. 4.3 договору, а саме брати учать у догляді за дітьми, їх харчуванні, відвідуванні лікувальних та інших необхідних закладів тощо - є одночасно й його обов'язками. - про зобовязання Мати, за місцем проживання дітей їх постійний догляд, харчування та інші потреби для нормального розвитку, не чинити перешкод батькові у здійсненні ним прав, визначених п.4 договору. Договір може бути змінений або розірваний за взаємною згодою сторін. Згідно ч.2 ст.104, ч.1 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду, відповідно до вимог статті 109 цього Кодексу. Спільна заява подружжя пророзірвання шлюбу до Шевченківського районного суду м. Львова подана 26 травня 2015 року, разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Згідно з ч.3 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, вживати заходів до примирення подружжя у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, заснований на взаємних почуттях любові та поваги, який ґрунтується на їх вільній згоді набути права та обов'язки подружжя. Заявники не бажаютьпроживатиоднієюсім'єю і вважають, що збереженняшлюбу буде суперечитиїхінтересам та інтересамдітей. Таким чином, суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки подружжя тривалий час не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, наміру збереження сім'ї не мають, вказане свідчить про те, що сім'я подружжя остаточно розпалася, та її збереження не можливо. Положення ст.113 СК України надають особі, що змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, право, за її бажанням, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ч.3 ст.213 ЦПК України, абз.4 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст.104, ч.1 ст.105, ст.113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved