Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Заступник голови Літинської районної державної адміністрації Вінницької області звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не має змоги займатись вихованням своїх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Зазначає, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки, постійно зловживає спиртними напоями, не займається вихованням своїх дітей, на численні зауваження працівників сільської ради , членів опікунської ради, дільничого офіцера поліції не реагує, тому представник позивача звернувся з даною позовною заявою до суду, у якій просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та просить надалі стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Представник позивача - Літинської районної державної адміністрації Вінницької області [PERSON] (уповноважена представляти позивача у судовому засіданні на підставі доручення № 01-10/544 від 28.08.2017 р.(а.с. 30) у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Пояснила суду, що зробила для себе відповідні висновки, змінила своє ставлення до дітей та просила не позбавляти її батьківських прав. Не заперечила факт вживання напередодні дня судвоого засідання алкогольних напоїв. Адвокат [PERSON], котрий здійснює представництво інтересів відповідача у суді на підставі договору на здійснення представництва у суді (а.с. 31), при вирішення спору поклався на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] (уповноважена здійснювати представництво у суд на підставі доручення 01-10/495 від 26.07.2017 р.(а.с. 22) позов підтримала. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 25.06.2009 р., виконавчим комітетом Бруслинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, пояснюється наявність родинних відносин між [PERSON] та відповідачем [PERSON], як між донькою та матір'ю. Батьком зазначений [PERSON] (а.с. 5). Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 01.04.2013 р., виконавчим комітетом Бруслинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, пояснюється наявність родинних відносин між [PERSON] та відповідачем [PERSON], як між донькою та матір'ю. Батьком зазначений [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки Бруслинівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 119/2-21 від 23.05.2017 р., на утриманні [PERSON] знаходиться двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] [PERSON] виховую їх як мати - одиначка. Біля неї також проживає співмешканець - [PERSON], який схильний до вживання спиртних напоїв, в результаті чого виникають сварки, бійки, і як наслідок діти не отримують належного догляду. Сама [PERSON] також постійно зловживає спиртними напоями. На зауваження працівників сільської ради , членів опікунської ради, дільницого офіцера поліції не реагує. (а.с. 8). Згідно довідки-характеристики Бруслинівської сільської ради Літинського району вінницької області, за № 211/02-21, від 11.09.2017 р., [PERSON] зловживає спиртними напоями, догляд за будинком запустила, проживає зі співмешканцем, який також зловживає спиртними напоями. У будинку антисанітарний стан.(а.с. 55). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 23.05.2017 р., за місцем проживання [PERSON], встановлено, що остання знаходилась в стані сильного алкогольного сп'яніння. Діти голодні, не мають належного одягу. Вирішено за доцільне винести питання про вилучення дітей від матері. (а.с. 9). 11.09.2017 р. було проведено повторне обстеження умов проживання [PERSON] та встановлено, що в будинку зроблено косметичний ремонт (побілені стіни, пофарбована підлога). На кухні безлад: на столі немитий посуд, три чарки, під столом бутилка з-під спиртного. На ліжках брудна постільна білизна.Відсутні дитячі іграшки, розвиваючі ігри. Немає місця для виконання домашніх завдань і місць для відпочинку (а.с. 53). Розпорядженням Літинської районної державної адміністрації Вінницької області за № 187 від 24.05.2017 р., доручено службі у справах дітей райдержадміністрації спільно з працівниками поліції вжити заходи щодо відібрання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],від матері [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до висновку за № 01-27/435 від 05.07.2017 р., орган опіки та піклування Літинської районної державної адміністрації Вінницької області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі«Олссон проти Швеції» від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] повністю ухилилася від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своїх малолітніх доньок, систематично вживає разом зі співмешканцем алкогольні напої, не реагує на зауваження органів місцевого самоврядування та поліції, тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а відповідачем не доведено протилежного, у зв'язку з чим позов підлягає до задоволення. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону, відповідають інтересам позивача та малолітніх дітей. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У своїй позовній заяві позивач просить стягувати із відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на користь малолітніх дітей, але не надає будь яких відомостей, котрі б підтверджували можливість [PERSON] сплачувати аліменти та факт отримання доходу останньою, що може надалі ускладнити виконання рішення про стягнення аліментів. Однак суд задовольняючи позов в частині стягнення аліментів звертає увагу, що невиконання рішення в частині стягнення аліментів не позбавить малолітніх [PERSON] та [PERSON] матеріального забезпечення та не поставить останніх у скрутне матеріальне становище, адже відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», № 2342-IV від 13.01.2005 р. держава здійснює повне забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Відповідно передбачено порядок фінансування такого забезпечення за рахунок державного та місцевого бюджетів. Як передбачено ч.3 ст.166 СК України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За наведених обставин з [PERSON] слід стягнути витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved