Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернулась позивач [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що 27 вересня 2013 року померла [PERSON], бабуся позивачки. За життя [PERSON] склала заповіт на користь позивачки, своєї рідної онуки. Померла заповіала позивачці все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і в загалі все, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право У звязку з цим позивачка звернулась до Баришівської районнної державної нотаріальної контори з метою оформити свої спадкові права після смерті своєї бабці, про те їй було в цьому відмовлено, оскільки позивачка не надала правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), яка належала померлій. Просить суд визнати право власності на право на земельну частку (пай) рілля № 456 площею 1,0033 га, для ведення товарного виробництва, яка залишилась після смерті [PERSON], бабусі позивачки. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились. [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи в їх відсутність заявлений позов підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Баришівського району Київської області, в судове засідання не зявився, до суду надійшов лист про розгляд справи у відсутність їхнього представника, заявлений позов визнають в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02 травня 2003 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), що підтверджується довідкою про право на земельну частку (пай), яка видана виконкомом Корживської сільської ради Баришівського району Київської області за № 534 від 20 жовтня 2017 року.(а.с.10) Спадщину за законом, після смерті [PERSON] прийняла дружина померлого - [PERSON], спадкоємиця першої черги, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить спадкова справа за № 525/2013 від 13 грудня 2013 року. За життя [PERSON] 09.07.2007 року, склала заповіт на користь [PERSON], своєї рідної онуки. Померла заповідала онуці все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і в загалі все, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право 27 вересня 2013 року [PERSON], померла. 17.11.2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після укладення якого взяла прізвище чоловіка. Після смерті бабусі 13.12.2013 року позивачка звернулась до державної нотаріальної контори Баришівського району з метою оформити свої спадкові права після смерті своєї баби, про те їй було в цьому відмовлено, оскільки померла не встигла належним чином зареєструвати своє право на спадок. Згідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Оскільки позивач не має можливості іншим чином захистити своє право, судом встановлено, що спадкове майно в дійсності належало спадкодавцю, заявлений позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved