Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заява мотивована тим, що померла його мати [PERSON] і відкрилася спадщина. Однак реалізувати своє право на спадщину [PERSON] не може, оскільки у його свідоцтві про народження матір'ю записана - [PERSON], яка народилася 16.05.1925, відомості про батька не зазначені. У 1997 році його мати отримала паспорт на прізвище «Чорна» і зазначенням дати народження «15.04.1925». У зв'язку з чим у новому паспорті зроблено такі записи заявнику не відомо. Батько [PERSON] - [PERSON] народився у 1928 році. Сестра заявника народилася у 1958 році, в свідоцтві про її народження мати вказана як - [PERSON], відомості про батька не зазначені, його брат народився у 1949 році і у його свідоцтві про народження мати зазначена як - [PERSON] Стахова, батько - [PERSON]. У військовому квитку батька як дружину записано [PERSON]. Вказані обставини змусили [PERSON] звернутися до суду з даною заявою, просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], яка померла 30.08.2015 була його матірю. Заявник у судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені у заяві. Представник заінтересованої особи Пилипи-Борівської сільської ради у судове засідання не зявився, однак на адресу суду надійшло письмове повідомлення сільської ради про розгляд справи за відсутності її представника, у якому вказано, що заінтересована особа погоджується з заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Свідки [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт родинних відносин між заявником і [PERSON], а саме, що остання була його матірю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд встановив, що згідно копії паспорта серії АА № 383771 від 19.12.1996, заявник значиться як [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-АМ № 200029 від 27.07.2011, батьками [PERSON] записані: мати [PERSON], відомості про батька відсутні (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-АМ № 192093 від 04.05.2011, [PERSON] народилася, 16.05.1925, її батьками вказані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 7). Також, у копії паспорта серії АА № 393613 від 15.04.1925, мати заявника записана як [PERSON], [INFO] (а.с. 8). У відповідності до листа [PERSON], що посвідчений секретарем виконавчого комітету Шляхівської сільської ради Бериславського району, [PERSON], [INFO], є її сином (а.с. 16). Згідно довідки № 390 від 12.10.2015, виданої Пилипи-Борівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, відповідно по господарських книг за 1971 1973, 1991 1995, 1196 2000 роки, [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], є однією і тією ж особою (а.с. 15). Також, згідно іншої довідки № 391 від 12.10.2015, виданої Пилипи-Борівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, відповідно до погосподарської книги № 7 від 1971 1979, [PERSON] проживав у складі сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-КГ № 205203 від 02.09.2015, виданого виконавчим комітетом Шляхівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, [PERSON], померла 30.08.2015 (а.с. 24). Статтею 15 ЦК України, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 1 ст. 256 ЦПК України, cуд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved