Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що 09 лютого 2014 року померла її рідна сестра [PERSON], яка проживала у [INFO]. Після ї смерті відкрилася спадщина до складу якої входить будинок, який розташований у с. Гвардійське та дві земельні ділянки площами 2,32 га та 3,62 га, які розташовані на території Гвардійської сільської ради. Оскільки її сестра була хвора та не могла пересуватися без сторонньої допомоги вона потребувала постійного догляду. Такий догляд здійснювала вона, оскільки інших родичів чи близьких у сестри не було, у звязку чим вона постійно проживала разом з нею у будинку №33 по вул.. Вишневій у с. Гвардійське. Зазначила, що після поховання сестри вона тяжко захворіла на атеросклероз судин головного мозку та не могла пересуватися. З часом її взяв на утримання та догляд Будинок Милосердя, який розташований у м. Городок де вона проживає на даний час. Будучи єдиним спадкоємцем після смерті сестри вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про оформлення спадкових прав, проте у звязку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусом їй було відмолено. За таких обставин, просила суд визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини після смерті сестри поважними та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання представник позивача не зявився. Надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позов підтримала, просила його задовольнити. Представник Гвардійської селищної ради Хмельницького району в судове засідання не зявився. Просив розглянути справу за його відсутності. При вирішенні справи покладався на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що за життя [PERSON] склала заповіт яким все своє майно (будинок у с. Гвардійське та дві земельні ділянки ) заповіла [PERSON] який до смерті останньої здійснював її догляд. Про вказаний заповіт було достеменно відомо [PERSON] 09 лютого 2014 року [PERSON] померла. [PERSON] прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. На спадкове майно (будинок) [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом; а на дві земельні ділянки його право власності як спадкоємця було визнано за рішенням суду. Просила також врахувати, що будь-яких поважних причин через які позивач не могла своєчасно звернутися до нотаріальної контори останньою не наведено та в матеріалах справи не має. Перебування позивача у будинку милосердя не може бути такою причиною, оскільки остання потрапила туди вже після спливу 6-ти місячного строку визначеного законом для прийняття спадщини. Вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] Вказане підтверджено свідоцтвом про народження позивача, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 СК України стосовно [PERSON] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, яким підтверджений факт зміни прізвища [PERSON] на «Пиндик» у звязку з реєстрацією шлюбу. 09 лютого 2014 року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія І-БВ № 226506, як видане 10.02.2014 року виконавчим комітетом Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняв [PERSON], як спадкоємець за заповітом, подавши відповідну заяву 21.02.2014 року до нотаріальної контори. Згідно оглянутих матеріалів спадкової справи №83-2014, яка була заведена Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою, встановлено, що за своє життя [PERSON] залишила заповіт, який був складений 20 січня 2000 року та посвідчений секретарем виконкому Гвардійської сільської ради Хмельницького району (реєстровий номер №8). Згідно вказаного заповіту [PERSON] заповіла належну їй частину будинку №33 по вул.. Вишневій та право на земельну частку пай, що знаходяться в агрофірмі «Смотрич» [PERSON] На час смерті [PERSON] вказаний заповіт не був змінений чи скасований, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №36689670 від 21.02.2014 року. 16 жовтня 2014 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №33 з надвірними будівлями, який розташований у с. Гвардійське Хмельницького району Хмельницької області. Також за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2015 року було визнано право власності на земельні ділянки площами 2,32 га та 3, 62 га, які розташовані на території Гвардійської сільської ради в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 09.02.2014 року. Згідно положень статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст..1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно приписів ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку на прийняття спадщини визначені у ст. 1272 ЦК України. Згідно приписів вказаної статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже системний аналіз вказаних норм закону дає підстави для висновку про те, що спадкоємець за законом набуває право на спадкування лише у випадку відсутності заповіту, або на частину майна, яка не охоплена заповітом, згідно черговості до спадкування. Зважаючи на встановлені обставини у справі, а саме те, що після смерті [PERSON] була прийнята спадщина в порядку спадкування за заповітом; позивач є спадкоємцем лише за законом (як сестра померлої); майна, яке не охоплено заповітом у спадкодавця не має, вимоги позивача про поновлення строку на прийняття спадщини є безпідставними та задоволенню не підлягають. Посилання позивача на те, що за станом здоровя вона не могла своєчасно прийняти спадщину та звернутися з відповідною завою до нотаріальної контори, суд не приймає до уваги, оскільки такі доводи у даній справі правового значення не мають.

Outcome: dismissed