Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми авансу, в обґрунтування якого зазначено, що між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу належного останній житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. [PERSON] вказує, що 03 лютого 2016 року ним було передано відповідачці у якості авансу частину грошових коштів за відчуження належного їй вказаного нерухомого майна у розмірі 4 000 Доларів США, про що було вчинено відповідну розписку. Іншу суму за придбання даного будинку вони домовилися з відповідачкою в усному порядку, що він віддасть їй після оформлення права власності на вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами. Проживав позивач у даному будинку з 03 лютого 2016 року по 05 вересня 2016 року, після чого відповідачка замінила замки на вхідних дверях у будинок та господарських будівлях, чим унеможливила йому вільний доступ до домоволодіння. Сама відповідачка у вказаному будинку не проживає. На даний час [PERSON] не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідачка відмовляється від цього та взагалі перешкоджає йому у доступі до будинку. До теперішнього часу договір купівлі-продажу між ними не було укладено та аванс не повернутий. [PERSON] в свою чергу звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначила, що за час проживання [PERSON] їй, як власнику домоволодіння, були спричинені значні матеріальні збитки, які полягають у тому, що останній зовсім не сплачував комунальні послуги за час проживання, у наслідок чого виникла заборгованість, яку змушена була погасити за власний рахунок саме [PERSON] та яка складає 1630 гривень, а також 122 гривні підключення до мережі газопостачання, так як через заборгованість [PERSON] за комунальні послуги домоволодіння було відключене від мережі газопостачання. Оскільки [PERSON] проживав у вказаному домоволодінні на її думку без належної на те правової підстави, вважає, що вона має право вимагати від нього плати за користування домоволодінням у розмірі 1200 гривень за місяць, тобто 8400 гривень за 7 місяців. Крім того, [PERSON] зняв міжкімнатні дерев'яні двері у кількості трьох штук, які невідомо куди подів. Одні такі двері коштують 1500 гривень, 3 штук відповідно 4500 гривень. Також, [PERSON] побив шиферну огорожу 2 штуки на суму 150 грн. за 1 шт., разом 300 гривень; пошкодив огорожу із сітки на 400 гривень; пошкодив підлогу у ванній кімнаті на 400 гривень; розморозив котел двоконтурний «Вулкан» вартістю 10 000 гривень, 2 чавунні батареї вартістю 800 грн. 1 шт. на суму 1600 гривень; зламав на погребі кришку на 700 гривень; робота майстра будівельника коштувала 10 000 гривень. Також, [PERSON] двічі визивав її з м. Москва (Російська Федерація), де вона тимчасово мешкала, нібито для оформлення правочину купівлі-продажу, однак коли вона приїжджала, він усіляко ухилявся від свого зобов'язання розрахуватися із нею за будинок. Вартість таких поїздок становить на загальну суму 4000 гривень. Таким чином, загальну суму спричинених їй матеріальних збитків [PERSON] оцінює на 42052 гривні. Також вказує, що неправомірними діями [PERSON] їй було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у розмірі 50 000 гривень, так як винні дії відповідача, які полягали у його шахрайських діях по відношенню до неї з приводу купівлі належного їй домоволодіння, призвели до змін у життєвих і виробничих стосунках, оскільки на протязі певного часу вона була позбавлена можливості реалізувати дане домоволодіння по більш вигіднішій ціні, ніж може зробити це на теперішній час, крім того вона втратила значну кількість реальних покупців, з якими б вона могла укласти відповідний правочин купівлі-продажу, своїми діями [PERSON] значно зіпсував товарний вигляд житлового будинку. Внаслідок вказаних дій [PERSON] вона була змушена витрачати свій час та докладати додаткові зусилля для відновлення попереднього стану, усувати наслідки, які безпосередньо вплинули на зміну звичайного способу життя. Дії [PERSON] також зумовили її докладати зусиль, спрямованих на відстоювання своїх прав у суді. Просить суд стягнути з [PERSON] зазначену суму матеріальних збитків та моральної шкоди. Представник [PERSON] [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги первісного позову та заперечував проти задоволення вимог зустрічного позову. [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги первісного позову не визнала, просила задовольнити вимоги зустрічного позову. Суд, вивчивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу належного останній житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Вказане визнано сторонами і не потребує доказування. [PERSON], 03 лютого 2016 року, було передано [PERSON] частину грошових коштів за відчуження належного їй вказаного нерухомого майна у розмірі 4 000 Доларів США, що станом на 30 серпня 2017 року за курсом НБУ 25 гривень 44 копійки за 1 Долар США становить 101760 гривень. Вказане підтверджується відповідною розпискою від 03 лютого 2016 року. Іншу суму за придбання даного будинку [PERSON] зобов'язався віддати [PERSON] до 01 березня 2016 року, чого останнім зроблено не було і [PERSON] обмежила [PERSON] вільний доступ до домоволодіння. До теперішнього часу договір купівлі-продажу між сторонами не було укладено. Згідно ст.570 ЦК якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Аванс це певна грошова сума або інші цінності, які боржник передає кредитору у рахунок майбутніх платежів. Аванс, як і завдаток, є доказом, який посвідчує факт наявності зобов'язання (доказова функція), а також зараховується в рахунок майбутніх платежів (платіжна функція), але не може бути визнаним одним із способів забезпечення виконання зобов'язання. Сторона, яка видала аванс, має право вимагати його повернення практично у всіх випадках невиконання договору, а сторона, яка отримала аванс, ні за яких умов не може бути зобов'язана до його повернення у більшому розмірі. Якщо договір, на виконання грошових зобов'язань по якому внесено певну суму (аванс), не укладено, то аванс підлягає поверненню. У разі відмови від укладення договору, в подальшому дана сума авансу є сумою, яка утримується особою без достатніх правових підстав. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути укладений у письмовій формі та посвідчений у нотаріальному порядку. Таким чином, в зв'язку з тим, що між сторонами договір купівлі-продажу житлового будинку не укладався та передана [PERSON] [PERSON] грошова сума є авансом, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Аванс у такому випадку повинен бути повернутий у тому ж виді і в повному розмірі. Відповідно до статті 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається з офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідно п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 « Про судове рішення у цивільній справі», суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом ( частина друга статті 192 ЦК України, частина третя статті 533 ЦК України ; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року). При задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню , цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні, і у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 30 серпня 2017 року курс НБУ за 1 Долар США становить 25 гривень 44 копійки. Тобто з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] суму авансу у розмірі 101760 гривень. При цьому, щодо вимог зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Посилання [PERSON] на обставини, викладені у зустрічному позові, не підтверджені належними і допустимими доказами по справі, а саме останньою не підтверджено зобов'язальних відносин між сторонами по сплаті орендної плати за домоволодіння, відсутні будь-які докази завдання [PERSON] пошкоджень домоволодінню чи псування його складових, не підтверджено жодним доказом проведення та вартість відновлювальних робіт, що виключає спричинення моральної шкоди. Таким чином, дослідивши докази, долучені до матеріалів зустрічного позову щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити у зв'язку з недоведеністю. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачені ним судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1017 гривень 60 копійок. На підставі вищевикладеного, 533, 570, 657 ЦК України,

Outcome: approved