Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

До суду звернулась позивачка та просила стягнути з відповідача суму пені із заборгованості за аліментами на утримання дитини за виконавчим листом №523/10582/15-ц, виданому 20.10.2015 року Суворовським районним судом м.Одеси, та просила стягнути суму пені за період з 05.05.2015 року по 01.03.2016 року в розмірі 10400,37 гривні та судові витрати. При цьому позивачка посилалася на те, що відповідач у справі ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, в результаті чого виникла заборгованість, виходячи з якої нею здійснено розрахунок пені відповідно до діючого законодавства. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 500 гривень, в іншій частині вважав вимоги безпідставними, посилаючись на те, що рішення суду про стягнення аліментів набрало чинності лише 16.10.2015 року, тому пеня до цього моменту нараховуватись не може, звернувши увагу суду також на ту обставину, що з 14.10.2015 року по 12.12.2015 року відповідач перебував за межами України та не був обізнаний про наявність виконавчого провадження, і з урахуванням повного погашення заборгованості ще до звернення позивачки з даним позовом, просив зменшити розмір пені до 500 гривень, надавши розрахунок пені з 05.10.2015 року по 29.02.2016 року у розмірі 1449,48 гривень. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 05.10.2015 року, що набрало чинності 16.10.2016 року, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти у розмірі по 643 гривні щомісячно з 05.05.2016 року до повноліття дитини, 20.10.2015 року Суворовським районним судом м.Одеси позивачці видано виконавчий лист, на підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, однак відповідач на протязі тривалого часу ухилявся від сплати аліментів. Державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості, у відповідності до якого відповідач з 05.05.2015 року по 01.03.2016 року не сплачував аліменти у розмірах, визначених судом, сума боргу становила 6326,24 грн., при цьому сума боргу за травень місяць склала 539,24 грн., за кожен наступний місяць по 643 гривні. Згідно ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Виходячи із зазначеної норми закону, розрахунок пені здійснюється виходячи з суми несплачених аліментів за кожний місяць окремо. Суд не погоджується з наданими сторонами розрахунками пені, виходячи з наступного. Сума несплачених аліментів за травень місяць 2015 року складає 539,24 грн., однак прострочення сплати становить 136 днів, що обраховуються з моменту набрання чинності рішення суду, а саме 16.10.2015 року, і по 01.03.2016 року (у відповідності до заявлених позивачкою вимог), тому пеня за травень місяць 2015 року становить 733,37 грн. (539,24 грн. х 1% х 136дн.). Аналогічний розрахунок здійснюється за червень-вересень місяці 2015 року, виходячи з суми заборгованості в розмірі 643 гривні за кожен місяць та прострочення оплати з часу набрання чинності рішення, а саме 16.10.2015 року, і по 01.03.2016 року в 136 днів (у відповідності до заявлених позивачкою вимог), тому пеня за червень, липень, серпень та вересень місяці 2015 року становить 874,48 грн. за кожен місяць (643 грн. х 1% х 136дн.). Аналогічно здійснено розрахунки й за інші періоди боргу зі сплати аліментів: за жовтень 2015 року (по 01.03.2016 року) пеня становить 778,03 гривень (643 х 1% ) х 121 днів; за листопад 2015 року (по 01.03.2016 року) пеня становить 585,13 гривень (643 х 1% ) х 91 днів; за грудень 2015 року (по 01.03.2016 року) пеня становить 385,8 гривень (643 х 1% ) х 60 днів; за січень 2016 року (по 01.03.2016 року) пеня становить 186,47 гривень (643 х 1% ) х 29 днів. За лютий місяць 2016 року пеня нараховуватися не повинна, оскільки позивачкою обмежено дату нарахування аліментів першим березня 2016 року, а здійснювати нарахування пені на час розгляду справи суд можливості не має, оскільки розглядає справи у відповідності до заявлених вимог. Отже, загальна сума пені за вказаний період, з урахуванням дати набрання чинності рішення суду та заявлених позивачкою вимог, становить 6166 (шість тисяч сто шістдесят шість) гривень 72 копійки. Підстав для зменшення розміру пені у відповідності до ч.2 ст.196 СК України через відсутність боржника в Україні та необізнаність про відкриття виконавчого провадження суд не вбачає, оскільки зазначена норма передбачає можливість зменшення пені виключно з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що представник відповідача був присутнім у судовому засіданні 05.10.2015 року при ухваленні рішення про стягнення аліментів, тому відповідачеві було достовірно відомо про зміст рішення і необхідність сплати аліментів у визначеному судом розмірі з 05.05.2015 року. Таким чином, відповідач не обґрунтовував поважності причини несплати аліментів у строки та розмірі, що визначені судом. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки правомірні, обґрунтовані, регулюються ст.194, 196 Сімейного Кодексу України і підлягають частковому задоволенню з урахуванням вказаного вище розрахунку, оскільки відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття та своєчасно оплачувати аліменти. У відповідності до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню 551 гривень 20 копійок судового збору із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: partial