Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: 25 березня 2013 року вона з відповідачем розірвала шлюб, про що видане свідоцтво серії 1-НО № 242590 від 17.04.2013 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку. Актовий запис № 42. Від сумісного проживання мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 388969 від 20.04.2011, актовий запис № 438. 14 травня 2013 року позивач уклала шлюб з громадянином [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Після розірвання шлюбу з відповідачем не підтримують ніяких відносин. Місце проживання відповідача, позивачці невідомий. Позивачка з дітьми, як біженка переїхала до м. Верхівцеве та стала на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідач на протязі більше чотирьох років не виконує свій обовязок по утриманню їхньої спільної дитини, хоча й офіційно ніде не працює, а займається підробітками та має не регулярний мінливий заробіток, на утриманні більше нікого не має. Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, але її доходів не вистачає для того, щоб надати дитині усе необхідне для її нормального фізичного і духовного розвитку, що й стало причиною звернення до суду. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі 1500 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами. Як встановлено в судовому засіданні: 14 травня 2013 року позивачка уклала шлюб з відповідачем [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] 25 березня 2013 року позивач з відповідачем розірвала шлюб, про що видане свідоцтво серії 1-НО № 242590 від 17.04.2013 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку. Актовий запис № 42. В період шлюбу у сторін народився сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 388969 від 20.04.2011, актовий запис № 438.. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу сторони не підтримують ніяких відносин. Позивачка з дітьми, як біженка переїхала до м. Верхівцеве та стала на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідач протягом більше чотирьох років не виконує свій обовязок по утриманню їхньої спільної дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що син проживає разом з матірю, та перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надавав з часу припинення шлюбних відносин. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний мінливий заробіток. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Так як відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує , що сторони не працюють, інших утриманців не мають. Ні позивачка, ні відповідач не надали суду доказів, що підтверджують їх матеріальне становище. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, на користь позивачки в твердій грошовій сумі 1000 грн., з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. Визначення розміру аліментів в даній сумі на думку суду відповідатиме принципу розумності та справедливості на буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини даного віку. Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Судом встановлено, що позивач звернулась з позовом до суду про стягнення аліментів 11.07.2017 року, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції, тому з даної дати і підлягають стягненню аліменти з відповідача на утримання дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 640 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір». На основі ст. 180, 182, 184 СК України.

Outcome: partial