Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

До суду із заявою звернулося Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради» Лікувально-діагностичний комплекс 3, заінтересована особа [PERSON] про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, вказавши, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться на «Д» обліку у заявника з діагнозом: дисемінований туберкульоз легень з бактеріовиділенням: МРТБ (12.07.2019 р.) легень (дисемінований) Дестр-МБТ+М+МГ+Риф- К+, Рез.1 (HRSZ), Рез.2 (-) Гіст. 0категорія 4, когорта; (ІТБ) (2019 р.). На неодноразові звернення представників заявника до [PERSON] з вимогою про проходження обстеження та лікування останній категорично відмовляється, що ставить під загрозу розповсюдження туберкульозу серед населення. Посилаючись на норми чинного законодавства, просить суд винести рішення, у відповідності до якого направити [PERSON] на примусову госпіталізацію до Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради» строком на 3 місяці. Представник заявника в судовому засіданні підтримала заяву, вказавши, що [PERSON] ухиляється від лікування та його стан здоров`я є особливо небезпечним для оточуючих, просила суд задовольнити заяву та помістити [PERSON] до КНП «Кіровоградський обласний\~протитуберкульозний диспансер\~Кіровоградської обласної\~ради» для примусового лікування. На підставі ч. 1\~ст. 345 ЦПК України,суд вважає можливим розглядати заяву без участі хворого [PERSON] , оскільки як вбачається з мотиваційного висновку лікаря від 04.12.2019 року [PERSON] являється хворим на туберкульоз та за своїм станом здоров`я складає загрозу розповсюдження туберкульозу серед населення. Заслухавши вищевказані пояснення та вивчивши письмові матеріали справи суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви за такими обставинами. Частиною 2 статті 11 Закону України «Про протидію захворювання на туберкульоз» (із змінами та доповненнями) визначено, що заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] знаходиться на обліку «Д» у лікувально-діагностичному комплексі 3 комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради» з діагнозом: дисемінований туберкульоз легень з бактеріовиділенням: МРТБ (12.07.2019 р.) легень (дисемінований) Дестр-МБТ+М+МГ+Риф- К+, Рез.1 (HRSZ), Рез.2 (-) Гіст. 0категорія 4, когорта; (ІТБ) (2019 р.). 17.10.2018 року надійшов посів мокротиння від 08.10.2018 року з результатом 1+. [PERSON] був госпіталізований в лікувально- діагностичний комплекс 2 комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради» на стаціонарне лікування. 26.12.2018 року надійшла виписка з лікувально- діагностичного комплексу 2 про те, що пацієнт виписаний достроково, зловживав алкоголем. Термін перебування в лікувально діагностичному комплексі 2: з 10.10.2018 року по 08.12.2018 року. Пацієнту рекомендовано лікування в умовах стаціонару в лікувально-діагностичному комплексі 2. 15.01.2019 року надійшло повідомлення, що пацієнт госпіталізований в лікувально-діагностичний комплекс 2. 24.01.2019 року надійшла виписка з лікувально- діагностичного комплексу 2 про те, що пацієнт виписаний достроково, зловживав алкоголем. Термін перебування в ліквально-діагностичному комплексі 2: з 11.01.2019 року по 17.01.2019 року. Пацієнту рекомендовано лікування в умовах стаціонару в лікувально- діагностичному комплексі 2. 13.03.2019 року [PERSON] був викликаний дільничною медичною сестрою на лікування та попереджений про можливу примусову госпіталізацію за рішенням суду. 26.03.2019 року [PERSON] госпiталiзований до лiкувально-дiагностичного комплексу 2. 24.04.2019 року отримана виписка з лiкувально-дiагностичного комплексу 2 про те, що [PERSON] виписаний достроково, зловживав алкоголем. Термiн перебування в лiкувально-дiагностичному комплексі 2: з 19.03.2019 р. по 12.04.2019р. Пацієнту рекомендовано лiкування в умовах стацiонару в лiкувально-дiагностичному комплексі 2. 29.05.2019 року був госпiталiзований за рішенням суду вiд 13.05.2019 року по цивiльнiй справi № 395/563/19, провадження № 2-о/395/10/2019 за заявою комунального некомерцiйного підприємства «Кiровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради» Лiкувально-дiагностичний комплекс 3 до лiкувально\-дiагностичного комплексу 2. 25.10.2019 року надійшла виписка з лікувально-діагностичного комплексу 2 про те, що пацієнт виписаний достроково, зловживав алкоголем. Термін перебування в лікувально - діагностичному комплексі 2: з 11.07.2019 року по 22.10.2019 року. Пацієнту рекомендовано лікування в умовах стаціонару в лікувально діагностичний комплексі 2. Рекомендована примусова ізоляція за рішенням суду в лікувально діагностичний комплекс 2. [PERSON] категорично відмовляється від лікування, що являється загрозою розповсюдження туберкульозу серед населення та потребує примусової госпіталізації до комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради», що підтверджується мотивованим висновком лікаря від 04.12.2019 року. Крім того, вищевказані факти підтверджуються довідкою КЗ «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер» від 26.11.2019 року, випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 46, випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 12, випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 129, випискою № 18. Відповідно до ч. 1 ст.\~11\~Закону України\~«Про протидію\~захворюванню на\~туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Згідно ч. 3 ст.\~11\~Закону України\~«Про протидію\~захворюванню на\~туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність термінової примусової госпіталізації [PERSON] до комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер Кіровоградської обласної ради» для проходження курсу лікування строком на 3 місяці. На підставі п. 7 ч. 2 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу. З урахуванням вимог п. 7 ч. 2 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання. У відповідності до ст. 11 Закону України «Про протидію захворювання на туберкульоз» (із змінами та доповненнями),

Outcome: approved