Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

До суду звернувся ТОВ «Дата [PERSON]» з цивільним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», та Гур′євим [PERSON] було укладено кредитний договір № 500332708, згідно умов якого Кредитор зобовязується надати Відповідачу кредит в сумі 33794,00 грн., у строк з 25.12.2012 року до 28.12.2015 року. Відповідно до умов Договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту. Кредитор свої зобовязання за Договором виконав, надавши Відповідачу кредит у сумі 33794,00 грн. 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08.12.2014 року у відповідності до додаткової угоди №2 до Договору факторингу від 30.09.2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Внаслідок укладання вищевказаних договорів 08.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора за договором № 500332708 від 25.12.2012 року позичальником, згідно якого є Гур′єв [PERSON]. У порушення умов Договору Відповідач, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 17.08.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 22195,06 грн., за відсотками 3841,94 грн., по комісії 11771,61 грн., та штраф 5000,00 грн. У звязку з чим, Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання, просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, зазначивши, що не заперечує проти винесення заочного рішення . Відповідач у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки судові не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення розгляду справи не надходило. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доводи позовної заяви, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 25 грудня 2012 року був укладений кредитний Договір № 500332708 та додаткова угода №1 між ПАТ «Альфа-Банк» та фізичною особою - резидентом України Гур′євим [PERSON] (а.с. 5-9). Судом встановлено, що 30 вересня 2014 року був укладений Договір факторингу між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]», згідно якого відбулося відступлення Права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами (а.с.15-17). Крім того 08 грудня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено Додаткову угоду №2 до Договору факторингу від 30 вересня 2014 року, згідно якої відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором № 500332708 від 25.12.2012 року, що було укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та Гур′євим [PERSON] (а.с.19-21). Відповідно до статей 512, 514\~ЦК\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України). Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав (постанова Верховного Суду України від 2 жовтня 2012 р. у справі № 3-42гс12). Оформлюючи відступлення права вимоги (ст. ст. 513, 514, 516, 517, 651, 1077, 1078, 1082, 1084 ЦК України), банк і фактор не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тож до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти зобов'язання. Тобто, належним виконанням зобов'язання з боку відповідачів є повернення кредиту в строки, у розмірі та в валюті, визначеними кредитним договором. Згідно з ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним. Відповідно до пункту 2 Договору, Банк зобовязується надати Позичальнику кредит в сумі 33794,00 грн., дата остаточного повернення Кредиту 28.12.2015 р. Відповідно до п. 2.2 Договору Відповідач сплачує Банку проценти за користування Кредитом у розмірі 12,99% річних (а.с.5). Згідно розділу 2 Договору, п. 13б. за повне або часткове прострочення повернення кредиту або сплати процентів за користування ним, позичальник зобовязується сплатити штраф, який передбачений розділом №1 Договору (а.с.6 зворот). Згідно умов договору, моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. З довідки розрахунку вбачається що Відповідачем здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором № 500332708 від 25.12.2012 року (а.с.12). Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обов'язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У порушення вищевказаних норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит у повному обсязі не повернув, у звязку з чим станом на 17.08.2015 року має заборгованість у сумі 45508,61 грн., з яких: по кредиту 22195,06 грн., по відсотках 3841,94 грн., по комісії 11771,61 грн., по штрафам 5000,00 грн. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Так, згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України). У порушення вищевказаних норм закону та умов договору відповідач зобов'язання вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач Гур′єв М.М. дійсно не виконав зобов'язання за кредитним договором № 500332708 від 25.12.2012 року, чим порушив зобовязання, розмір заборгованості за договором Відповідач не спростовував, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 22195,06 грн.; за відсотками 3841,94 грн., по комісії 11771,61 грн., по штрафам 5000,00 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» доведеними та задовольняє їх в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку з задоволенням позову з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати сплачені за подання позову, а саме в розмірі 428,09 грн.

Outcome: approved