Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов [PERSON] та [PERSON], в обґрунтування якого зазначається, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2013 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ст. 138, ч.2 ст. 140 КК України та стягнуто з останньої на користь позивачів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди по 60 478, 71 грн. та по 50 000 грн. моральної шкоди на кожного. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 травня 2014 року вищезазначений вирок в частині відшкодування матеріальної шкоди - скасовано та справу в цій частині направлено на новий розгляд. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що відповідач будучи головним лікарем ПП « ? « », перевищила службові повноваження та незаконно, без спеціального дозволу, не маючи належної освіти займалась лікувальною діяльністю і, як медичний працівник, неналежно виконувала свої професійні обов'язки внаслідок недбалого ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки - смерть малолітньої [PERSON] Батьки малолітньої [PERSON] просять стягнути із відповідача матеріальну шкоду, спричинену смертю потерпілої, а саме, витрати на поховання дитини та спорудження надгробного пам'ятника, які складаються з наступного: вартість труни та надгробного хреста, придбаного в Комунальному підприємстві по переробці нерудних будівельних матеріалів, що становить 1 675 (одна тисяча шістсот сімдесят п'ять) грн. 00 коп., вартість ляльки «Білосніжка», придбаної в ПП ТФ «Антошка» становить 307 (триста сім) грн.; вартість одягу, в якому була похована дитина (туфлі, плаття та колготи), придбаного в ПП ТФ «Антошка» становить 550 (п'ятсот п'ятдесят) грн. 40 коп.; квіткова продукція на суму 810 (вісімсот десять) грн. 00 коп., придбана в СПД [PERSON]; витрати на поминальний обід 21 - 22 серпня 2007 року, що становили 14793 (чотирнадцять тисяч сімсот дев'яносто три) грн. 50 коп.; придбання будівельних матеріалів для облаштування на могилі дитини надгробного пам'ятника, що становить 282 (двісті вісімдесят дві) грн. 93 коп.; придбання виробів із граніту для пам'ятника становить: 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. та 1 460, 87 грн., а всього: 2 960 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят) грн. 87 коп.; придбання мармуру для надгробного пам'ятника, придбаного в ТОВ «Декоративний камінь України» становить 11 635 (одинадцять тисяч шістсот тридцять п'ять) грн. 00 коп., виконання скульптурної композиції на могилі дитини, становить 14 000 (чотирнадцять тисяч доларів) США, що по курсу НБУ станом на 07 жовтня 2008 року становило 68 180 (шістдесят вісім тисяч сто вісімдесят) грн. 00 коп.; придбання матеріалів на облаштування могили дитини становить і складається із: плитки тротуарної вартістю 153 (сто п'ятдесят три) грн. 74 коп., плитки тротуарної та бордюра вартістю 2 396 (дві тисячі триста дев'яносто шість) грн. 47 коп., та їх доставки вартістю 820 (вісімсот двадцять) грн. 00 коп., всього: 3 370 (три тисячі триста сімдесят) грн. 21 коп.; вартість послуг по порізці готового граніту, які виконувались ТОВ «Темп» становить 400 (чотириста) грн. 00 коп.; вартість оградки з граніту на могилі дитини становить 11 700 (одинадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп.; вартість ґрунту для облаштування могили дитини становить 500 (п'ятсот) грн. 00 коп.; вартість транспортних послуг за доставку матеріалів на облаштування могили для дитини становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп., що підтверджується накладною № 4/08 від 14 серпня 2008 року та 2 100 (дві тисячі сто) грн. 00 коп., що підтверджується накладною № 17/05 від 06 травня 2008 року, всього: 3 800 (три тисячі вісімсот) грн. 00 коп. Таким чином, загальна вартість, завданої батькам померлої [PERSON] матеріальної шкоди, пов'язаної з похованням дитини та спорудження надгробного пам'ятника становить: 120 964 (сто двадцять тисяч дев'ятсот шістдесят чотири) грн. 91 коп. Позовні вимоги до ПП « « » позивачами не пред'являлись, але і заяви про залишення позовних вимог до вказаного відповідача позивачами не подано. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] доводи позову підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що не заперечує проти відшкодування витрат на поховання та витрат понесених на спорудження пам'ятника, але не в заявленому розмірі, а виходячи із середньої вартості таких послуг в даній місцевості. Представник відповідача ПП « « » у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2013 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочинів передбачених ст. 138, ч.2 ст. 140 КК України та стягнуто з останньої на користь позивачів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди по 60 478, 71 грн. та по 50 000 грн. моральної шкоди на кожного. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 травня 2014 року вищезазначений вирок в частині відшкодування матеріальної шкоди - скасовано та справу в цій частині направлено на новий розгляд. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Вищезазначеними судовими рішеннями встановлено, що [PERSON], будучи головним лікарем ПП «Медичні послуги «Доктор Дент», тобто перебуваючи у трудових відносинах, перевищила службові повноваження та незаконною без спеціального дозволу, не маючи належної освіти, займалась лікувальною діяльністю і, як медичний працівник, неналежно виконувала свої професійні обов'язки внаслідок недбалого ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки - смерть малолітньої [PERSON] Згідно висновку судово-медичної експертизи №41/412 від 17.09.2007 року смерть [PERSON] настала від механічної асфікції в результаті закриття дихальних шляхів потерпілої стороннім тілом - видаленим зубом. З огляду на викладене та враховуючи вищевказані судові рішення, вбачається, що відповідач 19.08.2007 року без спеціального дозволу на здійснення лікувальної діяльності неповнолітніх, вчинила дії, які не передбачені її посадовою інструкцією, зокрема, проводила планове лікування малолітньої [PERSON], в результаті таких дій настали тяжкі наслідки. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди, а не з ПП «Медичні послуги «Доктор Дент», є обґрунтованими. Разом з тим, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 120 964 (сто двадцять тисяч дев'ятсот шістдесят чотири) грн. 91 коп. підлягають задоволення частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодовувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Суд вважає обґрунтованими та доведеними витрати на поховання, які понесли подружжя [PERSON] та [PERSON], батьки дитини [PERSON], які складаються з наступного: вартість труни та надгробного хреста, придбаного в Комунальному підприємстві по переробці нерудних будівельних матеріалів становить 1 675 грн. 00 коп., що підтверджується накладною № 1868 від 20 серпня 2007 року; вартість ляльки «Білосніжка», придбаної в ПП ТФ «Антошка» становить 307 грн., що підтверджується товарним чеком від 20 серпня 2007 року; вартість одягу, в якому була похована дитина (туфлі, плаття та колготи), придбаного в ПП ТФ «Антошка» становить 550 грн. 40 коп., що підтверджується товарним чеком від 20 серпня 2007 року; квіткова продукція на суму 810 грн. 00 коп., придбана в СПД [PERSON], що підтверджується Накладною № 183 від 21 серпня 2007 року та квитанцією до прибуткового касового ордера № 183 від 21 серпня 2007 року, всього на суму 3 342, 40 грн. У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» надаються роз'яснення про те, що витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості. Намагання суду з'ясувати граничну вартість стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості виявились безрезультатними, тому відшкодуванню підлягають витрати, які фактично понесені позивачами та підтверджені належними доказами. Зокрема, підлягають відшкодуванню витрати на: придбання будівельних матеріалів для облаштування на могилі дитини надгробного пам'ятника - становить 282 грн. 93 коп., що підтверджується товарними чеками від 09 серпня 2008 року за № 1229104, № 1229051, № 1229212, 1229214 з квитанціями про оплату; придбання виробів із граніту для пам'ятника становить: 1 500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера серії 12 АААА 586165 від 08.02.2008 року та 1 460, 87 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера серії 12 АААЖ 301999 від 31.03.2008 року, всього: 2 960 грн. 87 коп.; придбання мармуру для надгробного пам'ятника, придбаного в ТОВ «Декоративний камінь України» становить 11 635 (одинадцять тисяч шістсот тридцять п'ять) грн. 00 коп., що підтверджується Накладною; придбання матеріалів на облаштування могили дитини, складається із: плитки тротуарної вартістю 153 грн. 74 коп., що підтверджується чеком № 26827 від 16 серпня 2008 року, плитки тротуарної та бордюра вартістю 2 396 грн. 47 коп., що підтверджується чеком № 288413 від 13 серпня 2008 року та їх доставки вартістю 820 грн. 00 коп., що підтверджується чеком № 288418 від 13 серпня 2008 року, всього: 3 370 грн. 21 коп.; вартість послуг по порізці готового граніту, які виконувались ТОВ «Темп» - становить 400 грн. 00 коп., що підтверджується накладною від 08 серпня 2008 року. Загальна вартість таких витрат становить 18 647, 21 грн. Разом з тим, позовні вимоги про відшкодування понесених витрат на виконання скульптурної композиції на могилі дитини задоволенню не підлягають, оскільки на підтвердження таких витрат позивачами надано розписку від 07 жовтня 2008 року про те, що [PERSON] отримав 14 000 дол. США для виконання вищевказаних робіт. Однак, такий доказ не є належним та допустимим, оскільки розписка не може слугувати доказом оплати коштів за надання певних послуг чи робіт. Інших належних та допустимих доказів, передбачених ст. ст. 57-59 ЦПК України, які б підтверджували витрати позивачів у заявленому розмірі на виконання скульптурної композиції, до суду не надано. Так, відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позовні вимоги про відшкодування вартості ґрунту для облаштування могили і придбання туї на суму 500 (п'ятсот) грн. 00 коп., що підтверджується товарним чеком № 23 від 07 вересня 2008 року задоволенню не підлягають, оскільки не належать до необхідних витрат, передбачених ст. 1201 ЦК України. Не належать до таких витрат і витрати на спорудження гранітної оградки розміром 4,5 м. Ч 4, 5 м., яка, згідно пояснень у судовому засіданні представника позивачів [PERSON], споруджена навколо могили не лише онуки, але й інших родичів. На підтвердження вартості транспортних послуг за доставку матеріалів на облаштування могили дитини, позивачем надано накладну № 4/08 від 14 серпня 2008 року на суму 1700 грн. 00 коп., та накладну № 17/05 від 06 травня 2008 року на суму 2 100 грн. 00 коп., однак з даних документів не вбачається, які саме транспортні послуги здійснювались та куди, тому такі витрати не можуть бути покладені на відповідача в порядку ст. 1201 ЦК України. Не підлягають відшкодуванню і витрати, понесені позивачами на поминальний обід 21-22 серпня 2007 року на загальну суму 14 793, 50 грн. виходячи з наступного. Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Тобто, виходячи із визначення поняття поховання, відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Отже, витрати на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодовувати які винний не зобов'язаний згідно ст. 1201 ЦК України. Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, надавши об'єктивну оцінку зібраним доказам по справі, та проаналізувавши чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивачів понесених ними витрат на поховання дитини та спорудження надгробного пам'ятника у розмірі 21 989, 61 грн. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial