Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Заступник керівника Ковельської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області, Ковельської районної державної адміністрації, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати договір оренди земельної ділянки та повернути земельну ділянку розпоряднику - Велицькій сільській раді. Позов обґрунтовано тим, що розпорядженням голови Ковельської районної державної адміністрації від 08.04.2016 року №99 громадянину [PERSON] , як фізичній особі, надано в оренду невитребувані земельні частки (паї) за межами населених пунктів Велицької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 44,034 га строком на 7 років з орендною платою в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі. На підставі вказаного вище розпорядження, 04.05.2016 року між Ковельською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди землі, який 30.12.2016 року зареєстровано у книзі реєстрації договорів Велицької сільської ради (запис №1). Земельні частки (паї) передано орендарю відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки. Пунктами 15-17 договору визначено умови використання земельної ділянки, зокрема останню передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення; умови збереження об`єкта - використання за цільовим призначенням та відповідно до умов чинного законодавства. Разом з тим, п.19 договору визначено інші умови передачі земельної ділянки в оренду, зокрема зобов`язано орендаря виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України. Крім цього, пунктом 28 договору оренди визначено права орендодавця, серед яких зазначено право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору оренди. Аналогічний обов`язок орендаря дублюється пунктом 31 договору, де зазначено, що орендар зобов`язаний приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди, зареєстрованим в установленому законом порядку. Водночас установлено, що орендарем при використанні орендованої земельної ділянки порушено умови договору оренди землі та вимоги чинного законодавства щодо її використання. Зокрема, в порушення п.31 договору оренди, ст.25 Закону України «Про оренду землі» та ст.96 Земельного кодексу України, орендар з 2016 року по цей час не приступив до використання земельної ділянки в розумні строки. Зазначена обставина, у відповідності до умов договору оренди та чинного законодавства тягне за собою розірвання договору оренди земельної ділянки. Покликаючись на вказані обставини, позивач просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки (невитребуваних паїв) загальною площею 44,034 га, укладений 04.05.2016 року між Ковельською районною державною адміністрацією та [PERSON] , та зобов`язати [PERSON] повернути земельну ділянку (невитребувані паї) площею 44,034 га, надану в користування за договором оренди від 04.05.2016 року для ведення товарного сільського господарського виробництва їх розпоряднику - Велицькій сільській раді Ковельського району. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.05.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалами суду від 03.06.2019 року та 20.06.2019 року розгляд справи по суті відкладено для повторного направлення відповідачу копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову, виходячи з таких міркувань. Так, судом встановлено, що розпорядженням голови Ковельської районної державної адміністрації від 08.04.2016 року №99 громадянину [PERSON] , як фізичній особі, надано в оренду невитребувані земельні частки (паї) за межами населених пунктів Велицької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 44,034 га строком на 7 років з орендною платою в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі. На підставі вказаного розпорядження, 04.05.2016 року між Ковельською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди землі, який 30.12.2016 року зареєстровано у книзі реєстрації договорів Велицької сільської ради (запис №1). Земельні частки (паї) передано орендарю відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки. Пунктами 15-17 договору визначено умови використання земельної ділянки, зокрема останню передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення; умови збереження об`єкта - використання за цільовим призначенням та відповідно до умов чинного законодавства. Разом з тим, п.19 договору визначено інші умови передачі земельної ділянки в оренду. Зокрема, зобов`язано орендаря виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України. Крім цього, пунктом 28 договору оренди визначено права орендодавця, серед яких зазначено право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору оренди. Аналогічний обов`язок орендаря дублюється пунктом 31 договору, де зазначено, що орендар зобов`язаний приступити до використання земельної ділянки в строки встановлені договором оренди, зареєстрованим в установленому законом порядку. Водночас встановлено, що орендарем при використанні орендованої земельної ділянки порушено умови договору оренди землі та вимоги чинного законодавства щодо її використання. Зокрема, в порушення п.31 договору оренди, ст.25 Закону України «Про оренду землі» та ст.96 Земельного кодексу України, орендар з 2016 року по цей час не приступив до використання земельної ділянки в розумні строки. Відтак, враховуючи період укладення договору оренди з травня місяця 2016 року розумний строком для початку виконання умов договору мав би бути період не пізніше травня місяця 2017 року. Водночас, станом на квітень місяць 2019 року, орендар не приступив до використання земельної ділянки, про що свідчать акт перевірки, протокол огляду місця події із фото-таблицею від 21.03.2019 року. Так, у ході проведення ГУ Держгеокадастру у Волинській області 21.03.2019 року перевірки дотримання вимог земельного законодавства на орендованій земельній ділянці встановлено, що земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням, поросла самосівом та не обробляється. Аналогічні порушення зафіксовано протоколом огляду місця події. Фототаблицями до згаданого протоколу, а також листами сільської ради від 01.04.2019 року та від 16.04.2019 року підтверджується факт тривалого невикористання земельної ділянки. Тобто з моменту виникнення договірних відносин орендар так і не приступив до використання земельної ділянки за цільовим призначенням. Таким чином, актом перевірки від 21.03.2019 року зафіксовано порушення ст.96 Земельного кодексу України та ст.25 Закону України «Про оренду землі» і п.31 договору оренди. Актами перевірки та обстеження земельної ділянки установлено, що [PERSON] з моменту отримання земельної ділянки в оренду земельну ділянку не обробляв, посів сільськогосподарських культур не проводив, заходи боротьби з бур`янами не застосовував, унаслідок чого земельні ділянки перебувають у занедбаному стані (забур`янені та частково заліснені). Крім цього, позовні вимоги підтримано листами позивачів по справі - Велицькою сільською радою та Ковельською районною державною адміністрацією. Зі змісту листа Велицької сільської ради від 01.04.2019 року встановлено, що сільська рада неодноразово зверталася із проханнями до [PERSON] обробляти земельну ділянку, однак такі заходи реагування не дали належного результату. Орендар з 2016 року так і не приступив до використання землі, не обробляє її, не проводить рекультивацію. Сільська рада повідомила місцеву прокуратуру про занепокоєння занедбаним станом земельної ділянки та про безрезультатність вжитих заходів впливу. Водночас, у листі від 17.04.2019 року сільська рада повідомляє про те, що на даний час спірна земельна ділянка потенційно цікава для надання в оренду іншому суб`єкту господарювання. Відповідно до ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції чинній на момент укладення договору оренди спірної земельної ділянки), нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження. Таким чином, враховуючи вказані вище положення, земельні частки (не витребувані паї) надаються в оренду відповідною сільською, селищною, міською радою в адміністративних межах якої розміщена така земельна ділянка. Як вбачається із приписів ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», зміна розпорядника земельної ділянки не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди землі. Спірна земельна ділянка розміщена в адміністративних межах Велицької сільської ради, тому на даний час розпорядником спірної земельної ділянки є Велицька сільська рада Ковельського району Волинської області. Разом з тим, слід врахувати, що стороною договору оренди, а також відповідно і співпозивачем по справі є Ковельська районна державна адміністрація, оскільки саме між адміністрацією та [PERSON] у 2016 році укладено договір про оренду спірної земельної ділянки. Статтею 96 Земельного кодексу України, серед інших, визначено такі обв`язки орендаря: забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки, а також підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі. Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» визначено обов`язки орендаря, серед яких вказано на обов`язок приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку. Землями сільськогосподарського призначення, згідно з положеннями ч.1 ст.22 ЗК України, визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. У свою чергу, відповідно до ч.3 ст.22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, зокрема, можуть передаватися у власність та надаватися у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва та фермерського господарства. Статтею 23 Земельного кодексу України закріплено пріоритетність земель сільськогосподарського призначення та визначено, що землі придатні для потреб сільського господарства повинні надаватися насамперед для ведення сільського господарства. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено з положень ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору . Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченого договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Крім цього, п.39 договору оренди визначено, що умовами розірвання договору оренди в односторонньому порядку є недотримання умов цього договору та чинного законодавства. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 5 Земельного кодексу України визначені основні принципи земельного законодавства, зокрема й принцип раціонального використання та охорони земель. Постановою Верховного Суду України №6-1999цс15 від 03.02.2016 року визначено, що раціональним вважається таке використання земель, у ході якого забезпечується одержання сталих високих урожаїв сільськогосподарських культур, запобігання необґрунтованому вилученню земель зі сфери сільськогосподарського виробництва для потреб інших галузей народного господарства, збереження та підвищення родючості грунтів, охорона навколишнього середовища. Таким чином, судом встановлені обставини порушення орендарем відповідачем у справі умов договору оренди землі, зокрема, неприступлення відповідачем до використання земельної ділянки, що призвело до порушення режиму використання земельної ділянки, забур`янення і залісення, а, відповідно до умов договору, це є підставою для його розірвання. Крім цього, невикористання спірної земельної ділянки відповідачем виключає можливість позивача подбати про свою земельну ділянку та виконувати свій обов`язок власника земельної ділянки, визначений ст. 91 Земельного кодексу України, а саме -забезпечувати використання її за цільовим призначенням та підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved