Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між сторонами та визначення місця проживання - [PERSON] , [INFO] з матір`ю. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.11.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільну дитини - дочку [PERSON] , яка зареєстрована та проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, з 2018 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини між ними припинені у зв`язку з непорозумінням один до одного, різними поглядами на життя, а тому подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливе. Крім того, вона як мати дитини усвідомлює свою відповідальність за виховання та піклування про доньку, створення для неї належних житлових умов, збереження її психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, а тому вважає за необхідне визначити місце її проживання з нею. Ухвалою суду від 15.10.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача орган опіки та піклування Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області. В підготовче судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує просить задовольнити. В підготовче судове засідання від відповідача надійшла заява про визнання позову, на примирення не згоден, не заперечує, щоб дитина проживала разом з матір`ю, справу просить розглядати у його відсутність. В підготовче судове засідання від представника третьої особи надійшла заява про проведення засідання без її участі, позов підтримує, не заперечує проти встановлення місця проживання дитини разом з матір`ю. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову в судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив. За свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 20.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, 20.11.2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 219. Прізвище після шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] . За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 20.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Цюрупинського районного управління юстиції у Херсонській області [INFO] народилася [PERSON] , В свідоцтві про народження батьком зазначено [PERSON] , а матір`ю зазначена [PERSON] . За довідкою Виконавчого комітету Солонцівської сілької ради Олешківського району Херсонської області від 11.08.2020 року [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та до її складу сім`ї входить донька - [PERSON] , [INFO] . За характеристикою Виконавчого комітету Солонцівської сілької ради Олешківського району Херсонської області від 11.08.2020 року [PERSON] зарекомендувала себе з позитивного боку, комунікабельна, ввічлива, доброзичлива. Спиртними напоями не зловживає, з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя не підтримує. Вiдповiдно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Враховуючи, що шлюб носить добровільний характер, позов визнаний відповідачем, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки порушує права, як позивача так і відповідача. Крім того, враховуючи, що визначення місця проживання дитини з позивачем відповідає інтересам дитини, яка проживає з матір`ю, а також враховуючи визнання позову відповідачем, що не порушує права інших осіб, а тому позов і в цій частині підлягає задоволенню.

Outcome: approved