Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

до суду\~звернулася [PERSON]\~з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач вказує, що 02 жовтня 1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] Від спільного шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спору щодо місця проживання неповнолітньої доньки немає. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у неї з чоловіком немає спільних інтересів, у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства позивач не веде, збереження шлюбу є неможливим, тому вона звернулася до суду з даним позовом, у якому просила розірвати шлюб та після його розірвання залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], просила залишити проживати разом з нею, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 07.11.2018, 22.11.2018, 14.01.2019, 07.02.2019 та 07.03.2019 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 02 жовтня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]), актовий запис № 181, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження. Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 27.08.2018 № 4913, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] та має склад сімї: чоловік [PERSON], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сім'я розпалась через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про місце проживання неповнолітньої дитини відсутній, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у заяві про розгляд справи без її участі просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved