Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником будинковолодіння [ADDRESS] . За даною адресою крім неї зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] фактично без поважних причин там не проживає з 2015 року, його реєстрація чинить позивачу перешкоди у повноцінному користуванні даним житловим будинком, а тому відповідача згідно чинного законодавства необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою : [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи згідно ст.128 ЦПК України був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу \~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 28.01.2019 року , що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 154160844 від 28.01.2019 року (а.с.8). В зазначеному житловому будинку крім позивача зареєстровані [PERSON] , 1967 р.н., [PERSON] , 1990 р.н., [PERSON] , 1996 р.н., [PERSON] , 2013 р.н., [PERSON] , 2017 р.н., [PERSON] , 2019 р.н., що стверджується копією будинкової книги ( а.с.9-12) та довідкою №137, виданою 08.08.2019 року Малобілківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області (а.с.13) . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства [PERSON] , складеного депутатом Малобілківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, [PERSON] , колишній чоловік [PERSON] , не проживає в даному господарстві з 2015 року (а.с.14). Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки відповідач відсутній без поважних причин понад рік і на підставі ч.2 ст.405 ЦК України втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] , а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved