Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

До суду звернулась позивач із вищезазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 07.09.2008 року Виконавчим комітетом Багринівської сільської ради Літинського району Вінницької області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за № 6. Від шлюбу у сторін народилась двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проживаючи у спільному шлюбі більше восьми років сторони вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини, але останній рік позивач та відповідач не можуть як сімя проживати разом, виконувати сімейні обовязки, вирішувати поточні проблеми не сперечаючись. Вияснення непорозумінь між сторонами неодноразово відбувались в присутності дітей, що на думку позивача, в подальшому може суттєво вплинути на їх психіку, погляди на життя та шлюб в цілому. Сторони протягом останнього року пркладали чимало зусиль для збереження сімї, намагалися говорити один з одним про сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, та ніяких результатів це не дало. В результаті таких розмов, позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для сторін, як можливість в майбутньому побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сімю спільних дітей, у звязку з чим, позивач змушена була звернутись до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, \~будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Судом встановлено, що 07.09.2008 року між сторонами у Виконавчому комітеті Багриновецької сільської ради Літинського району Вінницької області зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №6, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 056842, виданого Виконавчим комітетом Багриновецької сільської ради Літинського району Вінницької області від 07.09.2008 року (а.с. 6). Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ №144323, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 20.07.2009 року (а.с.4), та син [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ №181021, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 14.12.2010 року (а.с.5). Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved