Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У позовній заяві позивач вказує, що 17 листопада 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Від спільного шлюбу вони мають пятьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини між ними припинились з 17 лютого 2018 року. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Спору про поділ майна немає. З цих підстав позивач просила розірвати шлюб. Крім того, у позовній заяві зазначила, що після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом з нею, та залишити їй прізвище [PERSON]. Вона не має наміру перешкоджати відповідачу у здійсненні його прав та обовязків щодо дітей. Разом з тим, враховуючи, що відповідач останнім часом не надає зароблені кошти на потреби сімї, у тому числі дітей, у неї є підстави вважати, що він і в подальшому буде ухилятись від матеріального утримання дітей. Посилаючись на вищевказане, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частини від його заробітку, починаючи з часу подання позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не зявилась, до матеріалів позовної заяви приєднала клопотання про розгляд справи без її участі та присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача адвокат [PERSON] у підготовче засідання також не зявився, направив до суду клопотання про можливість розгляду справи без його участі. Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій просив підготовче засідання у даній цивільній справі проводити без його участі, позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що позовні\~вимоги[PERSON]\~до [PERSON]\~про розірвання\~шлюбу та\~стягнення аліментів\~на неповнолітніх\~дітей підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 17 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]), актовий запис № 326, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного шлюбу подружжя має пятьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження. У довідці виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 3021 від 10.05.2018 зазначено, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [INFO] разом з чоловіком [PERSON] та дітьми: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, спір про місце проживання дітей відсутній, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позовній заяві зазначає, що після розірвання шлюбу їй залишиться шлюбне прізвище [PERSON]. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~191\~Сімейного кодексу\~України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач [PERSON], який є батьком малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча є працездатним та має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підстави, які б унеможливлювали надання [PERSON] матеріальної допомоги, передбаченої законодавством, у розмірі визначеному позивачем, на який також погоджується відповідач, відсутні, тому суд, враховуючи, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дітей, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання пятьох малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають до задоволення. Згідно п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, тому судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави. Частиною 1 ст.\~142\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.\~\~ Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату № 21407 від 24.05.2018 за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, тому судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, тому з [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 352 грн 40 коп. на користь держави. Відповідно до ст. 141, ч. 1 ст. 142\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 352,40 грн понесених та документально підтверджених судових витрат, а також повернути позивачу з державного бюджету судовий збір в сумі 352,40 грн.

Outcome: approved