Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2016 в задоволені позову [PERSON] до ПАТ «Дельта - Банк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів банківського вкладу - відмовлено. Не погоджуюсь із вказаним рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу. Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 26.05.2016 справу за апеляційною скаргою [PERSON] - представника [PERSON] на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2016 у справі № 757/47039/15-ц повернуто до суду першої інстанції для належного оформлення, а саме для вирішення питання розподілу між сторонами судових витрат в порядку ухвалення у справі додаткового рішення. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Суд визнав можливим проводити розгляд заяви за відсутності осіб, що у судове засідання не з'явились, оскільки оскільки неявка будь - кого з учасників процесу не перешкоджає розгляду вказаної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. За правилами п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Звертаючись до суду з позовом позивач посилався на те, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору споживачі, які звернулися до суду за захистом своїх порушених прав. Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір» Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено. Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом. Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню. Як вбачається з рішення суду та матеріалів справи, в задоволенні позову [PERSON] - відмовлено, разом з тим, суд не вирішив питання щодо стягнення з позивача судового збору на користь держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Як вбачається з позовної заяви, ціна позову становить 231844,19 грн., тобто розмір судового збору який підлягає сплаті становить 2318,44 грн. З урахуванням зазначеного та наведених норм ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення в частині стягнення з позивача на користь держави судового збору в розмірі 2318,44 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved