Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років та визнання заявника спадкоємцем четвертої черги за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Згідно обґрунтування позову, [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю дружини позивача [PERSON] . Посилався на те, що з 2012 року він, [PERSON] , став проживати однією сім`єю із [PERSON] , в її квартирі без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Протягом останніх років (з 2012 року) він приймав участі в житті матері дружини [PERSON] , яка була йому також як рідна матір, допомагав матеріально, купував одяг та продукти харчування, предмети домашнього вжитку, лікував та оплачував комунальні послуги. Посилався на те, що через похилий вік [PERSON] потребувала стороннього (його) догляду, допомоги та піклування, стан її здоров`я постійно погіршувався та вона не могла самостійно забезпечити умови свого життя. Разом зі [PERSON] до дня її смерті вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, побут, тобто вважає, що фактично проживали однією сім`єю. Коли [PERSON] померла, ним було організовано та сплачено витрати з поховання та інші заходи, зумовлені смертю людини. При цьому після її смерті, він продовжує проживати в її квартирі, сплачувати комунальні платежі за її квартиру, веде в ній домашнє господарство. Посилався на те, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді вказаної квартири за адресою [ADDRESS] , померлою заповіту складено не було; останніх спадкоємців не має. Він у передбачений законодавством строк звернувся до приватного нотаріуса Юрасова Д.С. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтво про право на спадщину за законом. Проте, згідно відповіді від 03.10.2019 року №176/01-16 приватним нотаріусом було відмовлено в видачі позивачу відповідного свідоцтва про право на спадщину на тій підстав, що ним не надано жодних документів про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем; з приводу цього питання та вирішення належності до черговості спадкування за законом було рекомендовано звернутися до суду. За викладеного, [PERSON] звернувся до суду з дійсним позовом. Ухвалою суду від 24.12.2019 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 10.02.2020 року. До суду 23 січня 2020 року надійшло клопотання представника Одеської міської ради, згідно якого просив витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юрасова Дмитра Сергійовича (м. Одеса, вул. Прохоровська, буд. 1/3) належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 24.01.20 року було розглянуто та задоволення клопотання представника Одеської міської ради про витребування доказів. Копії матеріалів спадкової справи були надані до суду 21.02.2020 року (а.с.68-89). У підготовче засідання 23.03.20 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Надали до суду заяви, згідно яких не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. Ухвалою суду від 23.03.2020 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду на 11.06.2020 року. Через неявку сторін розгляд справи 11.06.2020 року був відкладений на 16.09.2020 року. Представником відповідача 16.09.2020 року було подано до суду заяву про поновлення процесуального строку на подання відзиву та письмових доказів, також подано сам відзив (а.с.119-127). Згідно відзиву, представник відповідача заперечував проти позову [PERSON] та просив відмовити. В обґрунтування своєї позиції посилалась на те, що з боку позивача не надано жодних доказів спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Згідно матеріалів справи, позивач зареєстрований за адресою, відміною адреси проживання спадкодавця, а саме [ADDRESS] . Будь-яких доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, піклування та підтримки один одного морально та матеріально матеріали справи також не містять, а позивачем не надано. У судовому засіданні 16.09.2020 року суд протокольно поновив представнику відповідача процесуальний строк на подання відзиву та приєднав останній до матеріалів справи. За клопотанням представника позивача розгляд справи був відкладений до 02.12.2020 року з наданням часу на підготовку відповіді на відзив. У зв`язку з перебування судді на лікарняному, розгляд справи 02.12.2020 року був відкладений на 11.02.2021 року. У судовому засіданні 11.02.2021 року був присутній представника позивача [PERSON] , яка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на те, що позивач із 2012 року проживав однією сім`єю з померлою в 2019 році [PERSON] (матір`ю його дружини - [PERSON] ). Він мешкав у квартирі померлої, без реєстрації. При цьому, його дружина померла ( [INFO] ), спільних дітей вони не мали, та у померлої [PERSON] із родичів також нікого не було, тому піклувався про неї лише він. Він сплачував всі комунальні платежі, купував одяг та продукти харчування, предмети домашнього вжитку, лікував. Фактично вони були пов`язані спільним побутом та проживали однією сім`єю. Після смерті [PERSON] позивач 03.10.2019 року звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Юрасова Д.С., проте в видачі відповідного свідоцтва позивачу було відмовлено через відсутність документів про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем. Факт спільного проживання підтверджується письмовими пояснення сусідів, доданими до позову. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, була сповіщена про час та місце розгляду справи належним чином. У відповідності до ч.1,3 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною першою\~статті\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~1950\~року,\~яка відповідно\~до\~статті 9\~Конституції України\~є\~частиною національного\~законодавства України,\~передбачено,\~що кожен\~має право\~на справедливий\~і публічний\~розгляд його\~справи впродовж\~розумного строку\~належним і\~безстороннім судом,\~встановленим законом. З огляду на належне сповіщення представника відповідача, подання нею відзиву на позову, суд ухвалив розглядати справу згідно ч.1 ст.223 ЦПК України за відсутності представника Одеської міської ради. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних\~\~підстав. Згідно матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] (актовий запис про смерть №1349 від 28.01.2019 року). Зазначене підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №132 від 28.01.2019р., довідкою про причину смерті від 28.01.2019р., свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.01.2019р.. [PERSON] була матір`ю [PERSON] дружини позивача, про що свідчать: свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 23.045.1960 року та свідоцтво про одруження [PERSON] серії [NUMBER] від 08.09.1979 року (а.с.15-16). Дружина позивача померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.07.2011 року (а.с.21). Суд вбачає, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді вказаної квартири за адресою [ADDRESS] (належна померлій на підставі свідоцтва про право власності серії № [NUMBER] від 26.02.2007 року, про що свідчить витяг КП «ОМБТІ та РОН» про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14051748 від 28.03.2007 року (а.с.17). Згідно матеріалів спадкової справи №13/2019 року, заведеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовим Д.С. до майна померлої [INFO] [PERSON] , позивач [PERSON] 25.07.2019 року подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Будь-яких спадкових договорів та заповітів від імені [PERSON] приватним нотаріусом виявлено не було, про що свідчать інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 25.07.2019 року (а.с.77, 79). Інших спадкоємців померлої ні приватним нотаріусом, ні судом не встановлено. Листом від 03.10.2019 року №176/01-16 приватний нотаріус Юрасов Д.С. відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на тій підстав, що [PERSON] не надано жодних документів про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] ; з приводу цього питання та з приводу визначення належності до черговості спадкування за законом позивачу було рекомендовано звернутися до суду. Згідно позову, [PERSON] посилався на те, що з 2012 року став проживати однією сім`єю зі [PERSON] в її квартирі без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Протягом останніх суми років (з 2012 року) він приймав участі в житті матері дружини [PERSON] , яка була йому також як рідна матір, допомагав матеріально, купував одяг та продукти харчування, предмети домашнього вжитку, лікував та оплачував комунальні послуги. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78\~ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80\~ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України): - перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той із подружжя, який його пережив, та батьки; - друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; - третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця; - четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; - п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування). Таким чином, в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Статтею 1258\~ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 1259\~ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. Статтею1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року по справі №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття\~\~спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3\~СК України про те, що сім`ю складають особи, які\~\~спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.\~\~Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент\~\~відкриття спадщини і його необхідно обчислювати\~\~з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої\~\~черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні\~\~права та обов`язки,\~\~зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264\~ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, у зазначеній справі підлягали встановленню, як факт проживання [PERSON] однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини ( [INFO] ), так і тривалість такого проживання - щонайменше п`ять років. Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків. На підтвердження викладених обставин та підстав позову, [PERSON] надано, зокрема: - копію договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 29.01.2019 року; - копію довідки на одержання та підпоховання праху №517 від 29.01.2019 року. - копії квитанцій про сплату комунальних платежів на 17 арк.; - копії квитанції на покупку ліків на 3 арк.; - копії пояснювальних [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від 24.07.2019 року. Згідно матеріалів справи, як вже було зазначено, [PERSON] була зареєстрована та проживала до дати смерті у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до відомостей довідки №76/01-08 від 07.02.2020 року Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, [PERSON] була єдиною особою, що проживала та була зареєстрована за вищевказаною адресою. У свою чергу, реєстрація місця проживання позивача згідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №77/01-08 від 04.02.2020 року зазначено за адресою [ADDRESS] (а.с.110). Тобто, за адресою відмінною від адреси проживання спадкодавця. Оплата за спожиті житлово-комунальних послуги по квартирі [ADDRESS] проводилась із розрахунку однієї особи проживаючої в цій квартирі. Окрім у наданих позивачем квитанціях про сплату комунальних послуг платником зазначено [PERSON] , доказів того, що саме позивачем дані платежі здійснювались матеріали справи не містять. Надаючи оцінку поданим позивачем письмовим доказам, на які він посилався як на підставу своїх вимог щодо ведення зі спадкодавцем спільного побуту та наявності взаємних прав та обов`язків, а саме: договору замовлення на організацію та проведення поховання від 29.01.2019 року, довідки на одержання та підпоховання праху №517 від 29.01.2019 року, судом встановлено, що вказані документи датовані після смерті [PERSON] , а відтак не є доказами, що підтверджують факт проживання однією сім`єю з останньою протягом п`яти років до дня відкриття спадщини. Також про дані обставини не свідчать надані позивачем копії свідоцтво про шлюб позивача із донькою [PERSON] .. Також підстави позову не підтверджуються наданими позивачем копіями квитанцій на покупку ліків, оскільки матеріали справи не містять відомостей, що дані ліки були придбані саме для [PERSON] , а також того, що вони призначались саме їй. Окрім того, вони датовані січнем 2019 року, що у свою чергу не підтверджують обставин піклування позивача щодо [PERSON] у період із 2012 року по 2019 рік. Окрім того, обставини щодо надання допомоги та піклування позивачем про [PERSON] не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце протягом вказаного періоду часу з 2012 року по січень 2019 року усталені відносини, які притаманні сім`ї, а документи щодо понесення витрат на поховання не можуть також свідчити про належні правовідносини. Із приводу пояснювальних [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від 24.07.2019 року, то суд враховує, що дані докази мають враховуватися судом лише при оцінці достовірності їх показань та їх значення у сукупності з іншими доказами у справі. Окрім того, стороною позивача не було заявлено клопотання про допит даних осіб як свідків. Оцінивши письмові докази, доводи та заперечення учасників справи, суд доходить до висновку, що позивачем не доведено, що відносини позивача та [PERSON] не носили характеру сімейних, не були пов`язані зі спільним побутом, веденням спільного господарства, бюджету, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що надані суду докази, якими [PERSON] обґрунтовує свої вимоги щодо спільного проживання, спільного побуту, наявність взаємних прав та обов`язків з померлою [PERSON] не підтверджують факт проживання зі спадкодавцем протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини однією сім`єю, від встановлення якого залежить право позивача на спадкування після померлої [PERSON] , як спадкоємця четвертої черги за статтею 1264 ЦК України, суд доходить\~висновку про\~відмову в\~задоволенні позову\~ [PERSON] \~про встановлення\~факту проживання\~однією сім`єю\~та визнання\~спадкоємцем 4ї\~черги. Відповідно до положень статті 141\~ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.\~\~ Згідно з частиною 1 цієї статті,\~\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до п.2 ч.2 ст.\~141\~ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір\~\~за подання позовної заяви не відшкодовуються та покладаються на позивача.

Outcome: dismissed