Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Заступник керівника Немирівської місцевої прокуратури Хоменко П. звернувся до суду із вищевказаним позовом в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня» до [PERSON] , обґрунтовуючи підставність позову тим, що вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 17.10.2018 [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який набрав законної сили 19.11.2018. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що [PERSON] , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, не бажаючи але свідомо припускаючи їх настання, здійснив постріл у напрямку [PERSON] внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, у зв`язку із чим перебував на лікуванні у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні у офтальмологічному відділенні в період з 08.11.2016 по 02.12.2016 де провів 24 ліжко - днів, вартість одного ліжко - дня становить 609,23 грн., а тому загальна сума лікування хворого склала 14 621,52 грн., які у добровільному порядку відповідач не сплачує, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 29.07.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та визначено відповідачеві строк для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, подачі відзиву чи зустрічного позову. У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 17.10.2018 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17.10.2018 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст..76 КК України. Вказаним судовим рішенням встановлено, що 06.11.2016 близько 18:00 год., [PERSON] , перебуваючи спільно із [PERSON] на території Зозівського професійного аграрного ліцею, який розташований у с. Зозів, вул. Леніна, 5, Липовецького району, Вінницької області, безпричинно, з хуліганських спонукань, бажаючи продемонструвати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, зверхність та самоутвердитись, направив у бік останнього пістолет, який не є вогнепальною зброєю, а являється пневматичним газобалонним пістолетом моделі «МР-654К» № [NUMBER] , призначений для тренувальної стендової стрільби металевими кульками діаметром до 4,5 мм, з використанням 8 і 12 гр. балонів з газом СО2 з початковою швидкістю польоту заряду 115 м/с. У подальшому, [PERSON] , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, здійснив постріл у напрямку [PERSON] . Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як визначено в ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 ст. 1206 ЦК України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» (далі Порядок) затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993. У п. 2 Порядку зазначається, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Із довідки КНП «Вінницької Обласної дитячої клінічної лікарні» № 02/544 від 27.04.2020 вбачається, що потерпілий від злочину [PERSON] перебував на лікуванні у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні у офтальмологічному відділенні в період з 08.11.2016 по 02.12.2016 та проведено 24 ліжко - днів, вартість одного ліжко - дня становить 609,23 грн. Загальна сума лікування хворого становить 14 621,52 грн. Приймаючи до уваги те, що між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого на лікуванні в медичному закладі є причинний зв`язок, що доведено належними та допустимими доказами, відтак суд вважає, що є усі достатні правові підстави для відшкодування витрат з відповідача на стаціонарне лікування потерпілого в медичному закладі від злочину. З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 Цивільного процесуального кодексу України, а також приписами спеціального Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 якого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору, отож суд присуджує із відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору від сплати яких позивач був звільнений. На підставі наведеного,

Outcome: approved