Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Заступник керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Турє-Полянської сільської ради Перечинського району звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що вироком Перечинського районного суду від 30 листопада 2016 року [PERSON] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст.246 КК України. При цьому, як убачається з даного вироку, який набрав законної сили, відповідач [PERSON] незаконно намагався вивезти виготовлену деревину на територію свого господарства на загальну суму всього 6487грн.00коп., чим заподіяв шкоду державі в особі Турє-Полянської сільської ради Перечинського району на вказану суму. Отже, з урахуванням викладеного та того, що вказані кошти відповідачем не повернуті в добровільному порядку, у звязку з чим просить стягнути з [PERSON], [INFO], на користь Турє-Полянської сільської ради Перечинського району (ЄДРПОУ 04351245) матеріальну шкоду, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, в розмірі 6487 (шість тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 00 коп. У судовому засіданні прокурор Когут О.В. позовні вимоги підтримала повністю та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник Турє-Полянської сільської ради Перечинського району [PERSON] у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просить позов розглянути без його участі, при цьому такий підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив суду, що дані збитки він не відшкодував, однак зобовязується їх повністю відшкодувати. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2016 року, який набрав законної сили, затверджено угоду про визнання винуватості від 17 листопада 2016 року, укладену між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні №12016070130000463 від 13 листопада 2016 року юристом 2-го класу [PERSON] та підозрюваним [PERSON] Останнього визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.246 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень. При цьому, як убачається з даного вироку відповідач [PERSON] незаконно намагався вивезти виготовлену деревину на територію свого господарства на загальну суму всього 6487грн.00коп., чим заподіяв шкоду державі в особі Туря-Полянської сільської ради Перечинського району на вищевказану суму. Також встановлено, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку завдані збитки не відшкодував. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 та п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з цим, відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, з врахуванням вищевикладеного та того, що згідно вироку Перечинського районного суду від 30 листопада 2016 року, який набрав законної сили, саме відповідач [PERSON] незаконно намагався вивезти виготовлену деревину на територію свого господарства на загальну суму 6487грн.00коп., чим заподіяв шкоду державі в особі Турє-Полянської сільської ради Перечинського району у вказаному розмірі, а також того, що на даний час він взагалі не відшкодував завдані збитки, у звязку з чим суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Також, з відповідача підлягає стягненню і судовий збір, що відповідає положенням ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved