Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Заступник керівника Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, який діє в інтересах держави в особі: Княженської сільської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення збитків у формі упущеної вигоди, завданих неукладенням договору про пайову участь у сумі 13 130,96 грн., мотивуючи тим, що на території с. Княже виявлено наявність завершеного обєкта будівництва. Відповідно до розрахунку величини пайової участі [PERSON] як замовник будівництва не уклала договір та не сплатила пайовий внесок. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Встановлено, що відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Снятинської РДА 07.04.2012 р. за №01-11/09-12 видано [PERSON] містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою с. Княже, вул. Грушевського, 91. 06.09.2012р. Інспекція Держаргбудконтролю в Івано-Франківській області зареєструвала декларацію ІФ 08312159887 про виконання будівельних робіт на обєкт будівництва «Реконструкція незавершеного будівництва господарської будівлі під магазин» за адресою: вул. Грушевського, 91, с. Княже, замовником якого була [PERSON] 20.03.2015 р. [PERSON] в Івано-Франківській області зареєструвало декларацію ІФ 08312159887 про готовність обєкта до експлуатації, загальна площа будівлі згідно декларації якого складає 221,0 кв.м. (за адресою: вул. Грушевського, 91 а, с. Княже, Снятинський район) та замовником є [PERSON] Разом з тим, [PERSON] як замовник будівництва з відповідною заявою до Княженської сільської ради не зверталась та відповідний договір пайової участі не укладала. Рішення про звільнення від сплати пайової участі [PERSON] сільською радою не приймалось. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету сільської ради 26.04.2018 р. №18, розглянувши звернення [PERSON], встановлено розмір пайової участі у розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури по Княженській сільській раді в розмірі 1,5 % від загальної кошторисної вартості будівництва. Відповідно, розмір пайової участі у розвитку інженерно -транспортної та соціальної інфраструктури у розвитку села, яку мала б сплатити [PERSON], складає 13 130, 96 грн. Представник прокуратури позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав та мотивів зазначених у позовній заяві. Відповідачка проти позову не заперечила. Заслухавши пояснення прокурора, відповідачки, вивчивши письмові пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Рішенням Княженської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області від 09.04.2013 року №176/19-2013 затверджено Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створенні розвитку інженерно- транспортної інфраструктури та соціальної інфраструктури по Княженській сільській раді». Вказаний Порядок затверджено рішенням ради у відповідності до норми ч.1 ст.40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності', за якою порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Відповідно до додатку до рішення сесії сільської ради №176/19-2013 від 09.04.2013 р. - п.6.2 Порядку розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту та порядок її сплати визначається в залежності від категорії обєктів містобудування та відповідно до типового договору укладеного з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури) , становить : -до 3 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва (більше 1 млн. грн.) для нежитлових будівель та споруд; -до 3 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва (менше 1 млн. грн.) для нежитлових будівель та споруд; -до 3 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва обєкта містобудування для жилих будинків. Рішенням Княженської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області від 10.09.2017 року №140-11/2017 «Про пайову участь у розвитку інфраструктури сіл Княже та Драгасимів Княженської сільської ради» вирішено вважати таким, що втратило чинність рішення сесії сільської ради №176/19-2013 від 09.04.2013 р. « Про затвердження Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створенні розвитку інженерно-транспортної інфраструктури та соціальної інфраструктури по Княженській сільській раді». Відповідно до додатку до рішення сесії сільської ради №140-11/2017 від 10.09.2017 р. п. 1.4 граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати : -3 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва обєкта для нежитлових будівель та споруд; -1 відсоток загальної кошторисної вартості будівництва обєкта для нежитлових будівель та споруд; З додатку 2 до рішення сесії Княженської сільської ради від 10.09.2017 р. №140-11/2017 Про порядок розрахунку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури сіл Княже та Драгасимів Княженської сільської ради разі будівництва обєктів, загальна кошторисна вартість яких не визначена згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами установлено з дня прийняття рішення Княженською сільською радою «Про пайову участь у розвитку інфраструктури сіл Княже та Драгасимів Княженської сільської ради» норматив для одиниці створеної потужності будівництва обєкта у розмірі 9 323 грн. Згідно із декларацією ІФ 143150790648 від 20.03.2015 р. про готовність обєкта до експлуатації, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 875 399 грн. З повідомлення Княженської сільської ради від 25.10.2017 р. №01-38/345, слідує, що за результатами проведеної перевірки, згідно Декларації про готовність обєкта до експлуатації ІФ 143150790648 було введено в експлуатацію магазин, що знаходиться за адресою с. Княже вул. Грушевського, 91 а, без внесення пайової участі на розвиток інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури Княженської сільської ради відповідно до Закону. Розмір пайового внеску, за результатами даної перевірки, становить 26,26 тис. грн. Запропоновано відповідачці укласти Договір «Про пайову участь у розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури Княженської сільської ради » та сплатити вищезазначену суму у бюджет сільської ради. З відповіді від 06.03.2018 р. №01-40/88 наданої Княженською сільською радою, слідує, що станом на 06.03.2018 р. договір про участь у розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури сіл сільської ради із забудівником [PERSON] не укладено, пайовий внесок не сплачено. Пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України Про регулювання містобудівної діяльності, статтею 40 якого встановлено обов'язок пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту та визначено механізм його реалізації. За приписами частини другої зазначеної статті ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч.3 ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності). В силу положень частини першої статті 40 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. П. 1.4 Порядку передбачено, що встановлений сільською радою для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, встановлений законом. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати : -3 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва обєкта для нежитлових будівель та споруд; -1 відсоток загальної кошторисної вартості будівництва обєкта для нежитлових будівель та споруд. Пунктом 3.1 Порядку передбачено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника до сільської ради про його укладення, але до прийняття обєкта в експлуатацію. В силу вимог статті 144 Конституції України статті 73 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності органи місцевого самоврядування при виконанні своїх функцій приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Таким чином, приписами статті 40 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності встановлено обов'язок замовника будівництва прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який реалізується шляхом укладення відповідного договору в порядку, визначеному цим Законом та деталізованому актом органу місцевого самоврядування. Правовий аналіз частин 8 та 9 у сукупності з іншими положеннями цієї статті Закону дозволяє дійти висновку про те, що обов'язок щодо ініціювання укладення такого договору покладено саме на замовника будівництва, оскільки пов'язується з його зверненням до органу місцевого самоврядування. В силу Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, укладання договору про пайову участь між органом місцевого самоврядування і замовником є обов'язковим. Неукладення договору свідчить про недотримання вимог законодавства і має наслідком порушення прав та інтересів відповідної територіальної громади. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є особою, на яку Законом покладено обов'язок взяти участь у створенні і розвитку інфраструктури населеного пункту с. Княже, однак як встановлено судом, відповідач договору про пайову участь не уклав, до позивача про укладення такого договору не звертався. Встановлено розмір пайової участі у розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури по Княженській сільській раді в розмірі 1,5% від загальної кошторисної вартості будівництва. Відповідно, розмір пайової участі у розвитку інженерно- траспортної та соціальної інфраструктури у розвиток села, яку мала б сплатити [PERSON] складає 13 130, 96 грн. Частиною 5 статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію (ч. 8 та 9 ст. 40 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності). У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце. Під дією норми права у часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою. Таким чином, застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної дії. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена пізнішою, яка регулює ті самі суспільні відносин. Відповідно до положень статті 71 Бюджетного кодексу України, надходження бюджету розвитку місцевих бюджетів включають кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, отримані відповідно до Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України визначається, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Виходячи із приписів статті 623 Цивільного кодексу України, боржник (замовник будівництва), який порушив зобов'язання (не звернувся до органу місцевого самоврядування для укладення договору пайової участі та не уклав його), має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. При цьому розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні не одержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Також для такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність сукупності елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між ними, вини. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету сільської ради від 26.04.2018 р. №18, виконавчим комітетом Княженської сільської ради, розглянуто звернення [PERSON], встановлено розмір пайової участі у розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури по Княженській сільській раді в розмірі 1,5% від загальної кошторисної вартості будівництва. Відповідно, розмір пайової участі у розвитку інженерно- траспортної та соціальної інфраструктури у розвиток села, яку мала б сплатити [PERSON] складає 13 130, 96 грн. Таким чином, збитки формі упущеної вигоди завдані неукладенням [PERSON] договору про пайову участь, складають 13 130, 96 грн. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне розяснити відповідачу, що у відповідності до ст.ст. 4, 13 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. На підставі наведеного та

Outcome: approved