overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 25 жовтня 2013 р. позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], де третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, є комунальне підприємство «Житлогосп», про визнання відповідачів як такими, що втратили право користування житлом, задоволено повністю. Під час ухвалення судового рішення суд не вирішив питання про судові витрати, що підлягають стягненню з відповідачів, що є підставою для ухвалення додаткового рішення. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В лютому 2013 р. при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп., що підтверджується квитанцією від 4 лютого 2013 р. Розмір судового збору відповідає ставкам судового збору, встановленим Законом України «Про судовий збір», станом на день подачі позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу ( п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України). В зв'язку з цим виникла необхідність доповнити судове рішення та стягнути з кожного із відповідачів на користь позивача судовий збір у відповідній частці - по 38 грн. 23 коп. Оскільки представник позивача, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги, не заявляв вимоги про компенсацію витрат на правову допомогу та не надав доказів їх розміру, то вони позивачеві не компенсуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Заочним рішенням Оратівського районного суд Вінницької області від 11.05.2016 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» та визнано недійсним договір фінансового лізингу № 003004 від 17.02.2016 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО»; стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь [PERSON] 35000 грн, одержаних за недійсним правочином. Ухвалою Оратівського районного суду від 21.07.2016 року заяву ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. На вказане заочне рішення суду 08.08.2016 року ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» подало апеляційну скаргу. При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою встановлено, що суд першої інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат. Ухвалою судді апеляційного суду Вінницької області від\~\~25.08.2016 року вищевказану цивільну справу було повернуто до Оратівського районного суду Вінницької області для ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із ч. 3\~ст. 220 ЦПК України\~суд ухвалює додаткове рішення після розгляду справи з повідомленням сторін, однак їх присутність не є обов'язковою. Судом встановлено про необхідність винесення додаткового рішення по справі в зв'язку з тим, що в заочному рішенні Оратівського районного суд Вінницької області від 11.05.2016 року не вирішено питання про розподіл судових витрат. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення, в якому вирішити питання про розподіл судових витрат, стягнувши з ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь держави 551 грн 20 коп судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Заочним рішенням Орджонікідзевського міського суду від 22 вересня 2014 року позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] «про стягнення заборгованості» задоволені в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON], [INFO] (ІНН [NUMBER]) на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № б/н від 02.06.2006 року заборгованість у розмірі 6914 (шість тисяч дев'ятсот чотирнадцять) грн. 10 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.. 03 жовтня 2014 року відповідач [PERSON] подав заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення. Відповідач подав апеляційну скаргу на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2014 року по вищевказаній справі. При вирішенні питання щодо відкриття апеляційного провадження Апеляційним судом було встановлено, що справа надійшла до суду неналежним чином оформлено, а саме резолютивна частина рішення містить загальну заборгованість за кредитним договором - 6914 грн. 10 коп., яка стягнута з відповідача, однак не вказані конкретні її складові та дата, станом на яку зазначена заборгованість стягнута. Представник позивача до суду не з'явився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO] (ІНН [NUMBER]) на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № б/н від 02.06.2006 року заборгованість у розмірі 6914 (шість тисяч дев'ятсот чотирнадцять) грн. 10 коп. з урахуванням конкретних її складових, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Заочним рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03.04.2017 року задоволено позов[PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів; стягнуто з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], який проживає за адресою: [INFO], на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], яка проживає за адресою: [INFO], починаючи з 13 лютого 2017 року аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1300,00 (однієї тисячі триста) гривень з урахуванням індексації, щомісячно, до повноліття доньки, а після повноліття доньки в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) гривень з урахуванням індексації, щомісячно, - до повноліття сина. У відповідності до п.4 ч.1\~ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3\~ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. В судове засідання позивач не зявилась, проте надала суду заяву про ухвалення додаткового рішення без її участі; відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає, що питання про винесення додаткового рішення можна розглянути без участі сторін. Згідно п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених\~статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з ініціативи суду необхідно постановити додаткове рішення по справі щодо розподілу судових витрат між сторонами. \~ Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у сіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що заочним рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03.04.2017 року задоволено позов[PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, проте не вирішено питання щодо стягнення судового збору з відповідача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12.06.2014 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» та знято арешт з заставленого майна, накладеного постановою Комунарського ВДВС ЗМУЮ ВП №16459945 від 05.03.2010 року та Шевченківським ВДВС ЗМУЮ постановою ВП №23557372 від 06.01.2011 року, знято розшук із заставленого майна. Рішення набрало законної сили. Позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не знято обтяження на заставлене майно, а саме: накладеного Комунарським відділом державної виконавчої служби ЗМУЮ відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 23.05.2008 АМ 604398, 12.09.2008 року оголошено в розшук рухоме майно боржника Комунарським відділом державної виконавчої служби ЗМУЮ вхідний № 7415 від 12.09.2008 року, постановою Комунарського ВДВС ЗМУЮ відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.05.2012 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1463 від 01.02.2012 виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення суми боргу в розмірі 9490,58 грн. та постановою про накладення арешту на майно боржника Шевченківським ВДВС ЗМУЮ на підставі виконавчого листа 2-960/10 від. 09.02.2011. Сторони в судове засідання не з'явилися. Відповідно до ст.. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки дійсно судом при ухваленні рішення знято не всі арешти накладені на заставлене майно, то суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2013 р. ухваленому у справі позовом ВАТ «Запоріжелектромонтаж» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Відповідач звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вона не була сповіщена про розгляд справи у суді, а також те, що вважає нарахування заборгованості за комунальні послуги є безпідставним, оскільки тарифі по утриманню балансоутримувача гуртожитку по вул.Я.Новицького в м.Запоріжжя не узгоджені із ВК ЗМР. Крім того, заявник зазначає, що нею щомісячно сплачувалися кошти за комунальні послуги. Тому просить скасувати заочне рішення, щоб правильно вирішити питання за позовом. В судове засідання заявник не з'явилася. Про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. На підставі ч.1 ст.231 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяву без участі належно повідомлених не з`явившихся осіб . Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню з наступних підстав. Представник позивача в судовому засіданні заперечує проти перегляду рішення, оскільки відповідач не підтвердила поважність причини неявки в судове засідання. Також щодо нарахування тарифів заперечення відповідача є необґрунтованим, та не підтвердженим жодним доказом. Крім того, відповідач дійсно сплачує за комунальні послуги, але не в повному обсязі. У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 321 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Оскільки відповідач не був належно повідомлений про розгляд справи і судом не враховані докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд вважає, що заочне рішення суду слід скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 31 березня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за розпискою від 23 грудня 2013 року у розмірі 17500 гривень, суму інфляції та три проценти річних від простроченої суми, що дорівнює 3000 гривень, та судовий збір в розмірі 243,60 гривень, а всього 20743 гривні 60 копійок. 24 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, стягнувши з [PERSON] на її користь витрат з оплати правової допомоги у розмірі 700 гривень та моральну шкоду у сумі 2000 гривень, посилаючись на те, що рішенням суду від 31 березня 2015 року не вирішені зазначені питання. У судовому засіданні позивач підтримала заяву та просила її задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, у судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, проте згідно з положенням ч.3 ст. 220 ЦПК України її присутність не є обовязковою. Згідно ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на правову допомогу. Частиною1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі та доповнити його наступним чином: «стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати з оплати правової допомоги у розмірі 700 гривень, оскільки позивачем на підтвердження вимоги надана квитанція про сплату витрат на правову допомогу у розмірі 700 гривень та питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу не було вирішено при ухвалення рішення. При цьому суд, не знаходить підстав для задоволення заяви [PERSON] в частині ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 2000 гривень, оскільки позивачем дана вимога в позовній заяві не заявлялась та з її боку докази та пояснення щодо стягнення моральної шкоди з відповідача не надавалися.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2013 року позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 25500 грн. (двадцять пять тисяч пятсот грн) Стягнуто з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 255 грн., понесених витрат по сплаті судового збору та 242 грн. витрат повязаних з розміщенням оголошення в пресі. Представник позивача звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення та просив стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. Сторони у судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися заздалегідь та належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Так, позовна заява містить вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 1000, 00 грн. 27 вересня 2012 року між позивачем та ФОП [PERSON] укладено контракт № 62 про надання правової допомоги. Згідно з додатковою угодою № 25 до контракту № 62 від 27 вересня 2012 року позивачем передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника даної цивільної справи та здійснено передплату (50 %) за надання правової допомоги у розмірі 1000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1096 від 11 березня 2013 року. За цих підстав суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано, що частки [PERSON], [PERSON] у праві спільної власності на квартиру №25, що розташована у будинку 15 по вулиці Біблика в м. Харкові є рівними і становлять по 1/2 частині за кожною. \~\~\~ Встановлено порядок користування співвласників житла квартирою №25, розташованої у будинку 15 по вулиці Біблика в м. Харкові, надавши в користування [PERSON] житлову кімнату площею, згідно технічної характеристики квартири 14,1 квадратних метрів, (№ 2 на плані технічного паспорта площею 14.10 квадратних метрів), [PERSON] житлову кімнату площею 14,7 квадратних метрів (№3 на плані технічного паспорта 14.7 квадратних метрів). Надано в спільне користування [PERSON], [PERSON] кухню площею 4,0 квадратних метрів, ванну кімнату та вбиральню площею 3,4 квадратних метрів, (№ 4 на плані технічного паспорта). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Так, суд в мотивувальній частині вирішив питання щодо розподілу судових витрат та стягнув з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн., але в резолютивній частині рішення судовий збір не стягнуто. За цих підстав суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] судовий збір на користь [PERSON] в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено та стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м. Південне Харківського району Харківської області, громадянина України, на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходів відповідача щомісяця до досягнення нею двадцяти трьох років. За правилами ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Виходячи з обставин справи та положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України, немає необхідності викликати сторін у судове засідання для ухвалення додаткового рішення. У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що при ухваленні 13.12.2016р. рішення по суті вимог було вирішено питання про стягнення аліментів з відповідача, однак, при цьому судом не зазначено дату, з якої присуджується стягнення аліментів та не вказано, що аліменти стягуються на час продовження навчання дитини. Усунути зазначений недолік слід у спосіб ухвалення додаткового рішення, у відповідності до ст. 199 СК України. На підставі наведеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2016 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, і стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 лютого 2012 року станом на 31 травня 2015 року в загальному розмірі 12737 грн. 04 коп., яка складається з тіла кредиту в сумі 4118 грн. 04 коп., відсотків за користування кредитом в сумі 2069 грн. 75 коп., пені за прострочене зобов'язання в сумі 4366 грн. 53 коп., пені за несвоєчасність сплати боргу в розмірі від 100 грн. в сумі 1100 грн., фіксованої частини штрафу в сумі 500 грн., процентної складової штрафу в сумі 582 грн. 72 коп. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15 березня 2017 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було повернуто до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення по справі в частині розподілу судових витрат. Сторони в судове засідання не прибули. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що по справі необхідно ухвалити додаткове рішення. Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За наведених обставин суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 1378 грн. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215, 219, 220 ЦПК України, суд -

Outcome: approved