Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом проведення повного комплексу заходів у вигляді ремонту сантехнічного обладнання квартири [ADDRESS] та приведення сантехнічного обладнання у відповідність до будівельних норм і правил та відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 27 000 грн. та моральної шкоди в розмірі 25 000 грн. Позов мотивує тим, що квартира відповідачки знаходиться над її квартирою і внаслідок встановлення [PERSON] сантехнічного обладнання з порушенням будівельних норм, з липня 2016 року відбувається систематичне затоплення квартири позивача. В добровільному порядку відповідачка відмовляється усунути зазначені перешкоди та відшкодувати завдану шкоду, у зв`язку із чим позивач змушена звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримує в повному обсязі із зазначених підстав, просить задоволити. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечують, вважають його необґрунтованим, просять відмовити в його задоволенні. За клопотанням представника позивача, 29.06.2017 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено. 12.01.2018 рові відповідач надала відзив на позов. У зв`язку із надходженням висновку експерта №505/017 від 07.02.2018 року, провадження по справі поновлено. Позивачем заявлено клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги. За клопотанням представника позивача, по справі призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу. У зв`язку із надходженням висновку експерта №1861/18-26 від 26.04.2019 року, провадження по справі поновлено. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS], квартира № 61 вказаного будинку, яка розташована поверхом вище належить на праві власності [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються правовстановлюючими документами на квартиру [ADDRESS] . З липня 2016 року, триває систематичне затоплення належної позивачеві квартири. Згідно з актами складеними за участю мешканців будинку [ADDRESS] , причиною систематичного затоплення квартири є її залиття внаслідок протікання води у лівому куті ванної кімнати, зі стелі над ванною, між щілиною у міжповерхових плитах перекриття (шві) та в місцях кріплення засобів підвісної стелі і освітлення, тобто в місцях розміщення сантехнічного обладнання в квартирі відповідача. Внаслідок систематичного залиття, кухня та ванна кімната квартири позивача потребує ремонту, систематично руйнується і приходить у непридатний для проживання стан. Прохання позивача провести необхідний, а не вибірковий ремонт сантехнічного обладнання, відповідачем були проігноровані, що підтверджується зверненнями до адміністрації ОСББ «Апельсин», актами про наслідки залиття квартири від 7 березня та 29 квітня 2017 року, висновками експертів та матеріалами фото- та відео- фіксації вказаних подій. Так, дійсно, причиною систематичного залиття (затоплення) квартири позивача згідно висновків експертів №№ 505/017 від 07.02.2018 року та 1861/18-26 від 26.04.2019 року у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами за результатами проведення будівельно-технічних експертиз є розгерметизація трубопроводу холодного водопостачання в приміщенні ванної кімнати належної [PERSON] квартири. За участю адміністрації ОСББ «Апельсин», протягом 2017 року проводилися роботи спрямовані на виявлення причин затоплення квартири позивача, в процесі яких було пролито каналізації суміжних з квартирою [PERSON] житлових приміщень, різними фарбами, внаслідок чого встановлено, що залиття квартири позивача відбувалося не в результаті протікання каналізаційних змивів, що узгоджується з висновками експертів. Як вбачається з даних висновку експерта № 505/017 від 07.02.2018 року,28 липня, 17 серпня, 22 серпня 2017 року та 27 січня 2018 року, тобто на протязі значного періоду, у місці демонтажу покриття підлоги під умивальником у ванній кімнаті [PERSON] та ніші проходження стояків водопостачання та каналізації, експертом виявлені зволоження шарів основи підлоги, тобто в місці епіцентру затоплення стелі квартири позивача, що безпосередньо та прямо вказує на залиття квартири [PERSON] саме з квартири відповідача внаслідок розгерметизації трубопроводу холодного водопостачання в приміщенні ванної кімнати, належної [PERSON] квартири. Згідно даних висновку експерта № 505/017 від 07.02.2018 року, сантехнічне обладнання квартири № 60 , на відміну від квартири [PERSON] , яке повністю закрите стяжкою та облицювальною плиткою, відкрите і в процесі його дослідження жодних слідів протікання в квартирі № 60 не виявлено, що в сукупністю з іншими, наведеними доказами безпосередньо вказує на затоплення квартири позивача з квартири [PERSON] тому є такими, що спростовуються матеріалами справи твердження [PERSON] , що в січні 2017 року були виявлені сліди протікання в сантехнічному обладнанні квартири № 60 . Відповідно до висновків експертів № 505/017 від 07.02.2017 року та № 1861/18-26 від 26.04.2019 року за результатами проведення будівельно-технічних експертиз, підтверджується значна невідповідність нормам ДСТУ сантехнічного обладнання квартири відповідача. Отже, суду надано докази того, що витікання води в квартирі відповідача спричинено несправністю сантехнічного обладнання квартири [PERSON] і перебуває в прямому причинному зв`язку із залиттям квартири [PERSON] та спричиненими позивачу матеріальними збитками та завданою моральною шкодою. Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. В силу ст. 321 ЦК України визначено, що власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 386 ЦК України визначено, що власник майна має право на захист свого порушеного права щодо належного володіння та користування майном. Неправомірна бездіяльність [PERSON] , яка відмовилася провести повний та необхідний комплекс робіт і усунути недоліки сантехнічного обладнання належної їй квартири призводить до порушення прав позивача на належне користування та володіння квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ст. ст. 22, 23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в тому числі моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 27 000 грн., однак, як встановлено висновком експерта №1861/18-26, вартість відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] становить 9 651 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду відповідно до висновку експерта, в решті - відмовити. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначии наступне. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно абз. 1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості та вважає, що така шкода позивачеві завдана в результаті неправомірних відповідача, що полягала у систематичному пошкодженні її майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації та визначає розмір моральної шкоди в 2 000 грн., такий розмір шкоди є необхідним і достатнім для покриття завданої шкоди. В решті слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. В силу приписів ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 13 128 грн. судових витрат, які включають в себе 1 920 грн. судового збору, 8 008 грн. оплату за проведення експертизи та 3 200 грн. витрат на правничу допомогу, оскільки дані витрати повністю підтверджені належними та допустимими доказами. Суд не вбачає підстав для стягнення витрат на проведення експертизи в сумі 5 200 грн., оскільки докази про сплату цієї суми позивачем в матеріалах справи відсутні. Щодо клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки не співмірність цих витрат із обставинами, зазначеними в ст. 137 ЦПК України, відповідачем не доведена, справа перебувала в провадженні суду з 2017 року, а тому дане клопотання слід залишити без задоволення.

Outcome: approved