Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

За рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 15 жовтня 2009 року у справі № 2-901/09 відповідач зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. На даний час змінився прожитковий мінімум та інші соціальні норми. Також відбулися зміни в законодавстві, яке регулює аліментні відносини і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Потреби дитини в зв`язку з підняттям цін на споживчі товари значно зросли, тому аліменти, які сплачує відповідач є недостатньою допомогою для утримання дитини. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Бершадського районного суду від 15.10.2009 року та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Відповідач, [PERSON] надав до суду зустрічний позов про до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції у Вінницькій області про оспорювання батьківств. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 18.02.2019 первісний та зустрічний позов було об`єднано в одне провадження. 10.03.2020 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про залишення зустрічного позову без розгляду та визнання первісного позову. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 10.03.2020 року зустрічний позов було залишено без розгляду. Позивач надала до суду заяву, в якій позовні вимоги первісного позову підтримала в повному обсязі, просила задоволити та слухати справу у її відсутність. Відповідач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив слухати справу у його відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 23 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 273 ЦПК України в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів. Згідно п.1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що розмір аліментів, що стягується з відповідача на утримання сина є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому таке рішення у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дитини та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави також належить до стягнення судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

Outcome: approved