Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] [PERSON] з вищевказаним позовом. В позові вказувала, що перебуває у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач, не проживає з позивачем разом, кошти на утримання дитини не надає. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві, позивач просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO],у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.12.202015 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] [PERSON], на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 01.12.2015 і до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] [PERSON] у судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. На підставі ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України: стану здоров'я і матеріального становища одержувача аліментів і платника аліментів: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Аліменти на дитину та дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову на підставі ч. 1 ст. 191 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не проживає з позивачем разом, кошти на утримання дитини не надає. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. З огляду на вказані обставини, наявні матеріали справи, майновий стан відповідача, суд вважає, що вимоги позивача\~підлягають задоволенню. Згідно зі\~ст. 367 ЦПК України\~суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved