Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 19 грудня 2012 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті матері позивача залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,31 гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 070043, виданого 23 лютого 2004 року. На даний час, позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої своєї матері за законом першої черги. На даний час оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 070043 втрачено, про що було надано обяву до місцевої газети «Сельская Новь» № 19-20, відновити його не представляється можливим. Вказане позбавляє позивача можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що 19 грудня 2012 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті матері позивача залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,31 гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 070043, виданого 23 лютого 2004 року. На даний час, позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої своєї матері за законом першої черги. На даний час оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 070043 втрачено, про що було надано обяву до місцевої газети «Сельская Новь» № 19-20, відновити його не представляється можливим. Вказане позбавляє позивача можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку (а.с.7-11). З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач по справі є єдиним спадкоємцем майна померлої своєї матері за законом першої черги, оскільки позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів є власницею зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225, 1261,1268 ЦК України, ст. 81 ч. 1 п. «г», 131 ЗК України ,

Outcome: approved