Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

За позовом сторона позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) площею 6,5 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» в селі Машеве Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій 14 жовтня 2005 року [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0200868, виданого на імя [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що в селі Машеве Семенівського району Чернігівської області проживав дід позивача [PERSON], який за життя отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього сільськогосподарського підприємства «Україна» розміром 6,5 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 09 лютого 1998 року [PERSON] помер. За життя останній не розпорядивсь своїм майном, не склав заповіт. Згідно довідки, виданої Машівською сільською радою Семенівського району Чернігівської області, [PERSON] на момент смерті був зареєстрований в [INFO] разом зі своєю дружиною [PERSON], яка, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, так як у неї зберігались всі документи і майно після померлого чоловіка. 14 жовтня 2005 року [PERSON] померла. Мати позивача [PERSON] як спадкоємиця першої черги за законом після смерті своєї матері, документально спадщину не оформила, вважаючи це зайвим, так як вона була спадкоємицею першої черги за законом після смерті своєї матері. 08 травня 2010 року [PERSON] померла. Позивач [PERSON] як спадкоємець пятої черги за законом, вирішив оформити спадщину після смерті своєї баби, але нотаріус, оглянувши документи, відмовила в оформлені спадщини в звязку з тим, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай), виписаний на імя [PERSON], втрачений. Позивачем було розміщене оголошення в Семенівській районній газеті «Життя Семенівщини» від 02 лютого 2018 року про втрату сертифіката, але документ так і не був знайдений. Згідно листа відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 27 березня 2018 року за № 29-25-0.33-418/113-18 не можливо видати дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) оскільки відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваженні територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою припинились. В звязку з тим, що не можливо отримати дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) замість втраченого і документально оформити спадщину, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області, в особі міського голови [PERSON], у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання також не прибула, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду із зазначенням даних, що після померлої 14 жовтня 2005 року [PERSON] спадкова справа не заводилась. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказів вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі зясовано, що 09 лютого 1998 року помер член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» [PERSON], якому був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) на території колишньої Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Основним претендентом (спадкоємцем) відносно прав та обовязків померлого є позивач [PERSON]. За життя [PERSON], поряд з іншим, мав право на земельну частку (пай) розміром 6,5 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по згаданому колишньому колективному сільськогосподарському підприємству, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0200868, виданим на імя [PERSON], і це право не реалізоване шляхом виділення земельної ділянки в натурі. Зараз указаний сертифікат утрачено. Указані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а. с. 9); копій довідок щодо земельної частки (паю) з відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 14-15). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній правопосвідчуючий документ зараз утрачено.

Outcome: approved