Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину в частині Ѕ, визнання права власності на Ѕ спадкового майна, скасування записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . У шестимісячний строк після смерті матері вона та відповідач не звернулися до нотаріуса за оформленням спадкових прав, оскільки фактично вступили у володіння спадковим майном. Спадкове майно складається з земельних ділянок загальною площею 2,16 га., з них 0,23 га.- кормових угідь, 1,93 га. - ріллі. Вказані земельні ділянки позивач передала у користування ТОВ «Агро-Ланівці» і по 2017 рік уповноважені особи ТОВ «Агро-Ланівці» платили їй орендну плату під підпис у журналі. Орієнтовно у 2018 році ТОВ «Агро-Ланівці» припинило здійснення виплат позивачу за користування земельними ділянками. Її було повідомлено, що з`явилась власниця земельних ділянок і з нею в подальшому буде укладений договір оренди землі. Пізніше їй стало відомо про існування рішення Лановецького районного суду від 24.04.2019 року, яким вимоги заявниці [PERSON] задоволено, встановлено місце відкриття спадщини - [ADDRESS] , встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] зазначила себе як єдину спадкоємицю після смерті матері. 16.01.2020 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину в частині, що мала б їй належати, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом № 439 та № 437 вже видано 05.08.2019 року [PERSON] . Просить встановити факт прийняття спадщини нею у розмірі Ѕ всього спадкового майна після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом № 439 від 05.08.2019 року, що видане приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу Тернопільськоїобласті Наконечною А.І. в частині Ѕ; визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом № 437 від 05.08.2019 року, що видане приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу Тернопільської області Наконечною А. І. в частині Ѕ; визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на Ѕ частину земельних ділянок: з кадастровим номером 6123810100:01:001:1557, площею 0,2317 га. та кадастровим номером 6123810100:01:001:0677, площею 1,9334 га.; скасувати запис про право власності № 32691845 від 05.08.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що внесений приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу Тернопільської області Наконечною А.І.; скасувати запис про право власності № 23691775 від 05.08.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що внесений приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу Тернопільської області Наконечною А.І.; стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак будучи присутньою в попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримала і просила суд позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Пащук Т.С. позовні вимоги підтримав і просив суд позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві. Крім того, представник позивача пояснив, що [INFO] померла мати позивача. Після її смерті позивач вступила у володіння спадщиною, оскільки у неї на руках знаходилися правовстановлюючі документи на спадкове майно. За користування земельними ділянками їй сплачували орендну плату, однак доказів одержання орендної плати він представити не може. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, позовних вимог не визнає, просить відмовити у задоволенні позову та відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що право власності на спадкове майно нею набуте на підставі рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 24.04.2019 року, вона доглядала свою матір [PERSON] та проживала з нею до її смерті, на момент смерті [PERSON] , [INFO] , позивача взагалі не було на території України, позивачем вказана інформація, що за її кошти встановлено пам`ятник на могилі матері, хоча жодного пам`ятника із мармурової крошки, що вказано в накладній від 18 квітня 2010 року, на могилі матері не встановлено. Крім того, до позовної заяви не долучено підтверджуючих документів, які б свідчили, що позивач передала у користування ТОВ «Агро-Ланівці» земельні ділянки. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд встановив наступні факти. [PERSON] померла [INFO] в с.ОришківціЛановецького району Тернопільської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 червня 2003 року Лановецькою міською радою Лановецького району Тернопільської області (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.12.1965 року, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00020120171 від 11 травня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 лютого 1983 року, актовий запис №3, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », 14 грудня 1987 року шлюб розірвано, актовий запис № 70 (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 15 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 січня 1988 року, актовий запис № 02, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] »(а.с.11). Згідно копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] , виданого 26 жовтня 2001 року Відділом РАГС Дубенського районного управління юстиції, [PERSON] перемінила прізвище на [PERSON] ( а.с.10). Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 690995, виданого 23.01.2002 року на підставі рішення XXIII сесії 3 скликання Лановецької міської Ради народних депутатів від 02 листопада 2001 року, [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 2,16 га. в межах згідно з планом, яка розташована на території Лановецької міської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13). Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.01.2020 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 6123810100:01:001:0677, площею 1,9334 га., становить 85639,91 грн.(а.с.14). Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.01.2020 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 6123810100:01:001:1557, площею 0,2317 га., становить 1056,73 грн.(а.с.15). Згідно копії накладної № 48 від 18 квітня 2010 року, [PERSON] є замовником у п/п [PERSON] пам`ятника з мармурової крихти з встановленням та доставкою, вартістю 4000 грн.(а.с.16). Згідно копії акта, складеного депутатом Лановецької міської ради в присутності свідків 26 грудня 2019 року, [PERSON] вступила у фактичне володіння спадковим майном, а саме земельною ділянкою площею 2,16 га., яка належала її матері [PERSON] , що померла [INFO] (а.с.17). Згідно оголошення в газеті «Голос Лановеччини» № 19 від 02 листопада 2018 року, державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 690995, виданий 23.01.2002 року на ім`я [PERSON] , слід вважати втраченим (а.с.20). Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2019 року по справі № 602/360/19 заяву [PERSON] задоволено, встановлено місце відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] - [ADDRESS] та встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.18-19). Вказане рішення суду ніким не оскаржувалося і набрало законної сили. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 січня 2020 року, приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу Тернопільської області Наконечною А.І. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно було видано іншому спадкоємцю [PERSON] , а саме: її дочці [PERSON] , яка прийняла спадщину та подала всі необхідні документи для видачі свідоцтв про право на спадщину (а.с.21). Як вбачається з копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.01.2020 року №195857727 власником земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9424 га, кадастровий номер 6123810100:01:001:0678 та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2317 га, кадастровий номер 6123810100:01:001:1557, є [PERSON] . Вказані земельні ділянки передано в оренду ТзОВ «Агро-Ланівці» (а.с.22-25). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 серпня 2019 року, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2317 га, кадастровий номер 6123810100:01:001:1557, що розташована на території Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 690995, виданого Лановецькою міською радою Лановецького району Тернопільської області 23 січня 2002 року, який був втрачений (а.с.54). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 176367543 від 05.08.2019 року, власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2317 га, кадастровий номер 6123810100:01:001:1557 є [PERSON] (а.с.55). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 серпня 2019 року, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9334 га, кадастровий номер 6123810100:01:001:0677, що розташована на території Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 690995, виданого Лановецькою міською радою Лановецького району Тернопільської області 23 січня 2002 року, який був втрачений (а.с.56). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 176366988 від 05.08.2019 року, власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9334 га, кадастровий номер 6123810100:01:001:0677 є [PERSON] (а.с.57). Згідно копії акта, складеного депутатом Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області 21.12.2018 року, [PERSON] фактично вступила у володіння та користування спадковим майном, а саме земельною ділянкою загальною площею 2,16, яка належала померлій [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.58). Згідно копії акта, складеного депутатом Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області 21.12.2018 року, [PERSON] , яка померла [INFO] на час смерті фактично проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.59). Згідно повідомлення ТОВ «Агро-Ланівці» № 5 від 10.04.2020 року, Тов «Агро-Ланівці» користується на правах оренди земельною ділянкою площею 0,2317 га, кадастровий номер 6123810100:01:001:1557 із 01 вересня 2019 року, згідно договору оренди землі від 01.09.2019 року, речове право № 33379599, а також користується на правах оренди земельною ділянкою площею 1,9334 га, кадастровий номер 6123810100:01:001:0677 із 01 вересня 2019 року, згідно договору оренди землі від 01.09.2019 року, речове право № 33376882. ТОВ «Агро-Ланівці» не отримувало у користування від [PERSON] вищевказані земельні ділянки із кадастровими номерами 6123810100:01:001:0677 , 6123810100:01:001:1557 (а.с.77). Згідно копії договору оренди землі від 01.09.2019 року, [PERSON] передає в оренду ТОВ «Агро-Ланівці» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2317 га, кадастровий номер 6123810100:01:001:1557, договір укладено на 10 років (а.с.78-79). Факт передачі [PERSON] земельної ділянки площею 0,2317 га, кадастровий номер 6123810100:01:001:1557 в оренду ТОВ «Агро-Ланівці» підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 182326591 від 25.09.2019 року (а.с.80). Згідно копії договору оренди землі від 01.09.2019 року, [PERSON] передає в оренду ТОВ «Агро-Ланівці» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9334 га, кадастровий номер 6123810100:01:001:0677, договір укладено на 10 років (а.с.81-82). Факт передачі [PERSON] земельної ділянки площею 1,9334 га, кадастровий номер 6123810100:01:001:0677 в оренду ТОВ «Агро-Ланівці» підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 182302513 від 25.09.2019 року (а.с.83). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є сином позивача, його баба померла в 2003 році. Документи на землю були у його матері, яка отримувала кошти і зерно за пай до 2017-2018 років. Він також має пай і вони отримували кошти разом. Позивач була на похороні своєї матері і ставила пам`ятник. Після смерті баби вони приїжджали туди, косили траву і підрізали дерева. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є дочкою позивача, вони були на похороні, позивач також була. В подальшому вони доглядали могилу, хату. А також здавали бабин пай в оренду, отримували орендну плату. Мама перед смертю баби отримала від неї всі документи. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до правил статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1,2 ст. 1296 ЦК України,спадкоємець, який прийня вспадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них з визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішення суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не має права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно абзацу третього п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку із видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до норм Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», підтвердженням права власності на земельну ділянку є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. У відповідності до ч. 3. ст. 3 Закону Українивід 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ст.125 Земельного кодексу України власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстраціїцих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1, 2 ст. 126 ЗК). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у відповідності до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Власник майна, як це передбачає ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід розуміти різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані, тощо. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Разом з тим, позивачем та її представником не надано суду жодного доказу на підтвердження вступу в управління або володіння спадковим майном. Твердження позивача та її представника про те, що вона одержувала грошові кошти за здачу в оренду земельної ділянки в ході розгляду справи в суді не знайшли свого підтвердження. Самі покази свідків, які є близькими родичами позивача, на підтвердження даного факту, не є належними та допустимими доказами користування позивачем спадковим майном та отримання грошових коштів за його використання. Крім того, встановлення позивачем пам`ятника на могилі матері також не є доказом вступу нею в управління спадковим майном. З огляду на наведене, суд не вбачає підстав до задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи те, що подальші позовні вимоги є похідними від позовної вимоги про встановлення факту прийняття спадщини, то суд вважає за доцільне відмовити позивачу і в позовних вимогах про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину в частині Ѕ, визнання права власності на Ѕ спадкового майна, скасування записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed