Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

До суду надійшов вищевказаний позов, в обґрунтування якого позивач зазначила, що з квітня 2011 року перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, під час якого у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з лютого 2013 року спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Крім того, позивач посилається на те, що після припинення сімейних стосунків їх донька залишилася проживати разом з нею, знаходиться повністю на її утриманні. Натомість, батько дитини взагалі не приймає участі в житті доньки, не спілкується з нею, не приділяє їй жодної уваги, не цікавиться станом її здоров'я, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, тобто самоусунувся від її виховання, у зв'язку з чим позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на її утримання. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі та зазначив, що позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник Управління служби у справах дітей надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 03.07.2012 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Батьки малолітньої [PERSON], [INFO], у зареєстрованому шлюбі не перебували. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] Актом від 22.11.2016 року за підписами сусідів за місцем фактичного проживання позивача та її доньки підтверджується те, що відповідач не проживає разом з донькою за вказаною адресою, батько дитини - [PERSON] з родиною не проживає та не спілкується більше 4-х років. Позивачем для проживання, виховання та всебічного розвитку дитини створені належні умови, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 03.05.2017 року, затвердженого т.в.о. начальника Служби у справах дітей по Холодногірському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради. Згідно відповіді головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19» № 01-08/297 від 26.11.2016 року, дитина перебуває під наглядом фахівців лікарні з 19.12.2012 року. На прийому та профілактичні огляди дитина приходить з мамою - [PERSON] Вихованням та доглядом за дитиною займається мати. Рекомендації лікарів мати виконує. Біологічний батько - [PERSON] з дитиною в поліклініку не звертався, станом її здоров'я не цікавився. Відповідно листа КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 414 Харківської міської ради» № 01-27/92 від 03.05.2017 року, [PERSON] відвідує вказаний дошкільний навчальний заклад з 18.09.2014 року по теперішній час. Документи на дитину при вступі у заклад були надані [PERSON] Квитанції за харчування дитини отримує і повертає сплаченими мати дитини. В дошкільний заклад дівчинку приводить і забирає постійно мати або бабуся (мати [PERSON].). Батько [PERSON] участі у батьківських зборах не приймав, не вирішував організаторських та фінансових питань під час виховання та навчання його доньки у дошкільному закладі. Згідно відповіді Харківської дирекції Поштамп-центр поштового зв'язку № 1 від 23.12.2016 року № 09-07-1555, за період з 01.06.2016р. по 01.12.2016р. поштові перекази на ім'я [PERSON], за адресою: [ADDRESS] від [PERSON] в надходженні та виплаті не значаться. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Згідно з вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Відповідно до висновку № 318 від 22.05.2017 року, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких обставин суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Оскільки малолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю та знаходиться повністю на її утриманні, у суду відсутні відомості про наявність у відповідача стягнень за іншими виконавчими листами, то суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в цій частині та стягує з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання заяви про стягнення аліментів, ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Крім того, позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви за вимоги немайнового характеру у сумі 640,00 грн., тому, ці витрати, в силу ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved