Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Заявник [PERSON] 23 квітня 2014 року звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з заявою про вста новлення у відповідності до положень ст.130 Сімейного кодексу України факту батьківства та внесення змін до актового запису про його народження. У своїй заяві [PERSON] вказав, що його батьки [PERSON] та [PERSON] з лютого місяця 1960 року і до смерті батька, тобто до [INFO], проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, та [INFO] народили його - заявника. З народження і до дня смерті батьків, заявник проживав разом з ними однією сім»єю, [PERSON] визнавав його своїм сином, а він померлого - своїм батьком. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, на яку він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через недоведеність батьківства померлого. З цих підстав просив свою заяву задовольнити, розглянувши справи без нього. Представник заінтересованої особи - відділу ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції в Одеській області Березова Н.І. та державний нотаріус Кодимської державної нотаріальної контори Налдіна М.М. в судове засідання не з'явились, надавши до суду заяви про розгляд справи без них (заяви №890/04.1-27 від 06 червня 2014 року та №418/01-16 від 05 червня 2014 року). Дослідивши заяву [PERSON] та надані ним письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви з таких підстав. Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України та ст.130 СК України суд вправі розглядати справи про встановлення фактів батьківства, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав особи. Такі справи розглядаються судом за місцем проживання заявника (ст.257 ЦПК України). Заявник [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], тому вказана справа підсудна Кодимському районному суду Одеської області. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] (актовий запис про народження №25 від 03 березня 1965 року, свідоцтво про народження [NUMBER] від 03 березня 1965 року). В актовому записі про його народження його матір'ю вказано [PERSON], відомості про батька заявника в актовому записі відсутні. Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір»ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Су ду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного госпо дарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне вихован ня дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст.147 СК України по батькові дитини визначається за іменем її батька. Окрім цього, по батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебувала у шлюбі, визначається за іменем особи, яку мати дитини визнала її батьком. У зв'язку з цим, по батькові заявника було визначено за іменем його батька - [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в нотаріально засвідчених заявах підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали разом однією сім»єю та народили сина [PERSON]. Таким чином, судом отримані докази, які достовірно підтверджують факт походження заявника [PERSON] від [PERSON]; факт постійного проживання ними однією сім»єю - як батька та сина; факт ведення ними спільного господарства; факт визнання заявником померлого своїм батьком, а померлим - визнання заявника своїм сином. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] Задоволення заяви [PERSON] та встановлення в судовому порядку факту батьківства померлого [PERSON] відносно заявника, відповідно до ст.130 СК України є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану відповідних змін до актового запису про народження заявника №25 від 03 березня 1965 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved