Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований у Шполянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, актовий запис за №53. В обґрунтування зазначив, що з осені 2014 року проживав разом із відповідачем та у них [INFO] народився син, [PERSON] .. 02.07.2019року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 27.10.2020 року. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, на виховання дитини та подружня зрада дружини. Спір про місце проживання дитини та майновий спір відсутні. 03.08.2021р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві та просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилась,09.08.2021 року надала заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.15.2019, про що зроблено актовий запис 63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.07.2019, виданим Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Після одруження прізвище дружини залишилось « [PERSON] » (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 11.08.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно зі ст. 51 Конституції України, та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п.3. ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами немає згоди на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає. Ураховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просить судові витрати залишити на своєму рахунку. Ураховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що надав відповідну заяву, тому 50% судового збору сплаченого позивачем при подачі позову підлягає поверненню йому з державного бюджету, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а іншу частину судових витрат по сплаті судового збору залишити на рахунку позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, ч.2ст. 114 СК України,

Outcome: approved