Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Заступник керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах держави до Доманівської районної державної адміністрації (далі Доманівської РДА) та [PERSON], в якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Доманівської РДА №93 від 24.02.2007 р. в частині надання [PERSON] земельної ділянки площею 6,26 га, кадастровий номер 4822781500:04:000:0056, на території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати недійсним Державний акт серії ЯГ №614512 на право приватної власності на землю площею 6,26 га на території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010701300075 від 09.08.2007 р.; повернути у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку площею 6,26 га вартістю 147 656,98 грн., що використовується на підставі державного акта серії ЯГ №614512. Позов мотивований тим, що у ході досудового розслідування кримінального провадження №12016150210000057 від 01.02.2016 р. за ч.1 ст.190 КК України за фактом повторного надання [PERSON] земельної частки (паю) площею 6,26 га у межах території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області встановлено, що 14.10.1996 р. на підставі рішення Доманівської РДА №223 від 14.10.1996 р. виданий сертифікат серії МК №0084823, згідно якого члену КСП Прогрес [PERSON] належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності розміром 6,86 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) успадкувала її дочка [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом АЕВ №337923. 04.12.2002 р. [PERSON] звернулася із заявою до Доманівської РДА про надання у приватну власність земельної ділянки (паю) площею 6,55 га із земель колективної власності колишнього КСП Прогрес, надавши оригінал сертифікату серії МК №0084823, свідоцтво про право на спадщину за законом АЕВ №337923. 17.12.2002 р. Доманівською РДА прийняте розпорядження №470 Про передачу у приватну власність земельних ділянок (паїв) громадянам на території Прибузької та Зеленоярської сільських рад яким, у тому числі, передано у приватну власність [PERSON] та виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку (пай) площею 6,55 га на території Зеленоярської сільської ради. На підставі зазначеного розпорядження 17.12.2002 р. [PERSON] виданий державний акт серії ІІІ-МК №044304 на право приватної власності на землю площею 6,55 га на території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 25.01.2007 р. [PERSON] знову звернулась із заявою до Доманівської РДА про надання їй у приватну власність земельної частки (паю) площею 6,26 га, належної їй на підставі сертифікату МК №0084823, надавши при цьому його копію та копію свідоцтва про право на спадщину за законом АЕВ №337923. 24.02.2007 р. Доманівською РДА прийняте розпорядження №93 Про передачу у приватну власність земельних ділянок (паїв) громадянам України (2 чоловіка) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки в межах Богданівської, Зеленоярської сільських рад яким, у тому числі, вирішено передати у приватну власність [PERSON] та виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку (пай) площею 6,26 га на території Зеленоярської сільської ради. Таким чином у порушення норм діючого законодавства [PERSON] незаконно отримала державний акт серії ЯГ №614512 на право приватної власності на землю площею 6,26 га на території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вивченням технічних документацій із землеустрою 2002 та 2007 років встановлено, що оригінал сертифікату серії МК №0084823 знаходиться у технічній документації 2002 р., у технічній документації 2007 р. міститься копія сертифікату. Таким чином прокурор вважає, що на підставі сертифікату серії МК №0084823 та свідоцтва про право на спадщину за законом АЕВ №337923 [PERSON] отримала дві земельні ділянки. Отримання другої земельної ділянки площею 6,26 га, кадастровий номер 4822781500:04:000:0056, є незаконним, а тому підлягає визнанню незаконним та скасуванню розпорядження Доманівської РДА №93 від 24.02.2007 р. в частині надання зазначеної земельної ділянки [PERSON] Зважаючи на незаконність розпорядження №93 Доманівської РДА від 24.02.2007 р. у зазначеній вище частині, державний акт на право приватної власності серії ЯГ №614512 також підлягає визнанню незаконним, оскільки виданий на підставі розпорядження, виданого з порушенням законодавства. Земельна ділянка, передана у власність [PERSON], підлягає поверненню у власність держави, як незаконно отримана. З цих підстав заступник прокурора Стоянов Р.О. просив задовольнити позов у повному обсязі. У судовому засіданні прокурор Льовін К.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив про повне їх задоволення. Суду пояснив, що у ході досудового розслідування кримінального провадження №12016150210000057 від 01.02.2016 р. за ч.1 ст.190 КК України за фактом повторного надання [PERSON] земельної частки (паю) площею 6,26 га у межах території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області було встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі одного сертифіката серії МК №0084823, успадкованого нею після смерті матері [PERSON], отримала два державні акти: серії ІІІ-МК №044304 та серії ЯГ №614512 на право приватної власності на землю площею 6,55 га та 6,26 га відповідно у межах території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кримінальне провадження наразі закрите. У судовому засіданні прокурор Льовін К.В. наполягав, що саме земельна ділянка площею 6,26 га, кадастровий номер 4822781500:04:000:0056, а не земельні ділянки 142 а, б, отримана відповідачем [PERSON] незаконно. Свої вимоги обґрунтовував тим, що інформація про сусідні земельні ділянки, належні, зокрема [PERSON] - батьку відповідача [PERSON], яка зазначена у Державному акті серії ІІІ-МК №044304, не може братися до уваги судом як беззаперечна, оскільки вказані у ньому сусідні земельні ділянки на час видачі цього державного акта не були виділеними у натурі та могли належати будь-кому. Кадастрові номери земельним ділянкам почали надаватися після 2002 р. Заперечував проти доводів представника відповідача [PERSON] щодо отримання [PERSON] земельної ділянки площею 6,26 га, кадастровий номер 4822781500:04:000:0056, у спадок після смерті батька [PERSON], посилаючись на те, що такі доводи представника є припущенням. Представник Доманівської РДА [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що при прийнятті Доманівською РДА розпорядження №93 від 24.02.2007 р. в частині надання [PERSON] саме земельної ділянки площею 6,26 га у межах території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області та видачі Державного акта на цю земельну ділянку Доманівською РДА не було допущено порушень законодавства, а тому просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] особистої участі у розгляді справи не приймала, її представник [PERSON] позов не визнала у повному обсязі, просила відмовити в його задоволенні через необґрунтованість позовних вимог. У судовому засіданні представник [PERSON] пояснила, що батьки [PERSON]: [PERSON] та [PERSON], як члени КСП Прогрес, за життя набули право на земельні частки (паї) та отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) розміром 6,86 в умовних кадастрових гектарах, у землі, що перебуває в колективній власності КСП Прогрес. [PERSON] померла 21.06.1997 р., а [PERSON] помер 22.04.2002 р. Набуте ними право на земельні частки (паї) успадкувала їхня дочка [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідач на успадковану після смерті матері земельну частку (пай) отримала 06.03.2003 р. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №044304 розміром 6,55 га в межах Зеленоярської сільської ради Доманівського району. Земельну ділянку площею 6,26 га, кадастровий номер 4822781500:04:000:0056, що є предметом спору у даній справі, відповідач [PERSON] отримала законно, а саме: успадкувала її після смерті батька [PERSON] На підтвердження своїх аргументів [PERSON] звертала увагу на те, що з плану зовнішніх меж земельної ділянки у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №044304 чітко вбачається, що сусідньою земельною ділянкою з ділянкою, на яку виданий Державний акт [PERSON] після успадкування частки, що належала її матері [PERSON], є земельна ділянка, належна чоловіку [PERSON] та батьку [PERSON] - [PERSON] Зі списку, що міститься у технічній документації із землеустрою, вбачається за порядковим №335 як власник земельної ділянки №417 площею 6,26 га кадастровий номер 4822781500:04:000:0056 значиться [PERSON] Власником сусідньої земельної ділянки №418 площею 6,55 га кадастровий номер 4822781500:04:000:0057 зазначена за порядковим №336 [PERSON] Державний акт серії ЯГ №614512 на право приватної власності на землю площею 6,26 га, який прокурор просить визнати незаконним, [PERSON] отримала саме на належну її батькові [PERSON] земельну ділянку, про що свідчить зазначений у верхньому лівому кутку зворотньої сторони акту номер земельної ділянки 417. Саме під цим номером у технічній документації за ним значиться земельна ділянка, яку прокурор просить повернути. Державний акт серії ЯГ №614512 на цю земельну ділянку відповідач [PERSON] отримала не на підставі копії сертифіката, що належав її матері і на підставі якого отриманий Державний акт серії ІІІ-МК №044304, як стверджує прокурор, а на підставі оригінала сертифіката, що належав її батьку. Відповідач [PERSON] користується двома успадкованими земельними ділянками, що розташовані поряд. Крім зазначених, іншими земельними ділянками вона не користувалася і не користується. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області [PERSON] у судове засідання не з'явився, у письмовій заяві просив справу розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримав. Заслухавши прокурора Льовіна К.В., представників відповідачів [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Доманівської РДА від 14.10.1996 р. за №223 на ім'я [PERSON] виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія МК №0084823 про належність їй права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Прогрес розміром 6,86 в умовних кадастрових гектарах. На підставі того ж рішення Доманівської РДА на ім'я [PERSON] виданий аналогічний сертифікат серії МК №0084831. [PERSON] і [PERSON] були подружжям та батьками відповідача [PERSON], як вбачається з копій свідоцтв про народження [PERSON] та про укладення шлюбу. [PERSON] померла 21.06.1997 р., що підтверджене копією свідоцтва про її смерть. Після смерті [PERSON] [PERSON] 01.08.2001 р. отримала свідоцтво про право на спадщину по закону серія АЕВ №337923, згідно якого успадкувала право на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності КСП Прогрес розміром 6,86 в умовних кадастрових гектарах, належних спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія МК №0084823. На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину до сертифіката 01.08.2001 р. внесені зміни: право на земельну частку (пай) передане [PERSON] 04.12.2002 р. на адресу голови Доманівської РДА від імені [PERSON] подана, а 13.12.2002 р. отримана заява про передачу у приватну власність земельної ділянки №418 площею 6,56 га із земель колективної власності колишнього КСП Прогрес. Розпорядженням №470 від 17.12.2002 р. Доманівської РДА Про передачу у приватну власність земельних ділянок (паїв) громадянам на території Прибузької та Зеленоярської сільських рад передано у приватну власність, виділено в натурі земельні ділянки громадянам, зазначеним у списках у додатках до розпорядження. Серед інших у додатку 3 до розпорядження за порядковим №8 [PERSON] передана земельна ділянка №418 розміром 6,55 га. Саме на підставі цього розпорядження на ім'я [PERSON] виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №044304 площею 6,55 га в межах Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. [PERSON] помер 22.04.2002 р., що підтверджене копією свідоцтва про його смерть. Після смерті [PERSON] [PERSON] 21.12.2006 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серія ВЕМ №489722, згідно якого успадкувала право на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності КСП Прогрес розміром 6,86 в умовних кадастрових гектарах, належних спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія МК №0084831. На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину до сертифіката 25.01.2007 р. внесені зміни: право на земельну частку (пай) передане [PERSON] 25.01.2007 р. на адресу першого заступника голови Доманівської РДА від імені [PERSON] подана, а 26.01.2007 р. отримана заява про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 6,89 фізичних гектарів ріллі належну на підставі сертифікату серії МК №0084823 від 19 лютого 1997 р. ділянка за №173 згідно Проекту організації земельних часток (паїв). Саме на цю заяву, як подану для повторного отримання земельної ділянки на підставі сертифікату серії МК №0084823, посилався у позові та у судовому засіданні прокурор. 24.02.2007 р. Доманівською РДА прийняте розпорядження №93 Про передачу у власність земельних ділянок (паїв) громадянам України (2 чоловіка) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки в межах території Богданівської, Зеленоярської сільських рад. Як вбачається з додатку до цього розпорядження [PERSON] передано у власність у межах території Зеленоярської сільської ради дві земельні ділянки: №142 а, б площею 7,13 га та №417 площею 6,26 га. На підставі вказаного розпорядження на ім'я [PERSON] видані Державні акти на право власності на земельні ділянки: 1) серія ЯГ №614512 на земельну ділянку №417 площею 6,26 га, кадастровий №4822781500:04:000:0056; 2) серія ЯГ №614513 на земельну ділянку №142 б площею 4,42 га, кадастровий №4822781500:01:000:0077; 3) серія ЯГ №594085 на земельну ділянку №142 а площею 2,34 га, №4822781500:01:000:0076. Копії актів містяться в матеріалах справи. Прокурор у судовому засіданні, як і в позовній заяві, посилався на незаконне отримання відповідачем [PERSON] саме земельної ділянки №417 площею 6,26 га, кадастровий №4822781500:04:000:0056, право власності на яку у відповідача посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №614512. В обґрунтування своїх доводів прокурор Льовін К.В. зазначав, що саме біля другого примірника цього державного акта, а не інших актів знаходиться копія сертифіката серія МК №0084823, що видавався на ім'я матері [PERSON] [PERSON] Оригінал сертифіката серія МК №0084831, що видавався на ім'я [PERSON], знаходиться біля других примірників Державних актів на право власності на земельні ділянки серія ЯГ №614513 та серія ЯГ №594085. Зазначене, на його думку, є доказом незаконного повторного отримання на підставі одного сертифіката саме земельної ділянки №417 площею 6,26 га, кадастровий №4822781500:04:000:0056. Заперечуючи проти таких доводів прокурора Льовіна К.В., представник [PERSON] посилалася на те, що відповідач [PERSON] на руках має лише два державні акти на земельні ділянки, успадковані після смерті її батьків. Земельні ділянки є сусідніми і використовуються відповідачем єдиним масивом. Іншими земельними ділянками [PERSON] не користується і не користувалася. Надані прокурором копії державних актів на земельні ділянки №142 а, б на ім'я відповідача, остання не отримувала і не використовує. Кому належали ці земельні ділянки, представникові [PERSON] невідомо. Оцінивши надані сторонами докази у відповідності до положень ст.212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наданих доказів, суд дійшов висновку про недоведеність прокурором обґрунтованості позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Так згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданих сторонами доказів, що були досліджені у ході судового розгляду, суд не вбачає порушень з боку Доманівської РДА при передачі у власність [PERSON] саме земельної ділянки №417 площею 6,26 га, кадастровий №4822781500:04:000:0056, а тому і відсутні підстави для її повернення у власність держави. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 ст.131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 р. Про судову практику у справах про спадкування згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Прокурор у судовому засіданні не заперечував, що [PERSON], як спадкоємиця [PERSON] та [PERSON], успадкувала належні їм права на земельні частки (паї). З доказів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що земельна ділянка №417 площею 6,26 га, кадастровий №4822781500:04:000:0056 перейшла до [PERSON] саме в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], тобто на законних підставах. Зазначене підтверджується та прослідковується з копій: сертифіката серія МК №0084831, виданого на ім'я [PERSON]; державних актів серії ІІІ-МК №044304, серії ЯГ №614512, виданих [PERSON]; додатків до розпоряджень Доманівської РДА №470 від 17.12.2002 р.; №93 від 24.02.2007 р.; інформації з технічної документації із землеустрою. Так, у додатку 3 до розпорядження Доманівської РДА №470 від 17.12.2002 р. [PERSON] передана земельна ділянка №418 площею 6,55 га. На підставі цього розпорядження [PERSON] отримала державний акт серії ІІІ-МК №044304, з плану зовнішніх меж земельної ділянки у цьому державному акті вбачається, що земельна ділянка [PERSON] є сусідньою. З додатку до розпорядження Доманівської РДА №93 від 24.02.2007 р. вбачається, що [PERSON] передані дві земельні ділянки №142а,б площею 7,13 га та №417 площею 6,26 га. З державного акта серії ЯГ №614512 вбачається, що він виданий [PERSON] саме на земельну ділянку №417, про що свідчить наявність номера 417 у верхньому лівому кутку другої сторони Державного акта. Також з плану меж земельної ділянки у цьому ж акті вбачається, що земельна ділянка є сусідньою з землями [PERSON] Зважаючи на те, що державний акт серії ЯГ №614512 виданий після отримання [PERSON] державного акта серії ІІІ-МК №044304, є всі підстави вважати, що земельна ділянка площею 6,26 га, кадастровий №4822781500:04:000:0056, є тією ж суміжною земельною ділянкою, яка у плані зовнішніх меж земельної ділянки у державному акті серії ІІІ-МК №044304 зазначена як землі [PERSON] З інформації, що міститься в технічній документації із землеустрою, вбачається, що земельна ділянка під №417 площею 6,26 га кадастровий №4822781500:04:000:0056 належить [PERSON], а земельна ділянка №418 площею 6,55 га кадастровий №4822781500:04:000:0057 належить [PERSON] Зазначені письмові докази узгоджуються між собою, підтверджують доводи представника [PERSON] про законність отримання відповідачем [PERSON] земельної ділянки, яка є предметом спору у даній справі, в порядку спадкування. Доводи прокурора Льовіна К.В. стосовно того, що зазначення номерів у державних актах, у додатках до розпоряджень та технічній документації не можуть свідчити про відповідність їх дійсності, оскільки така нумерація носила умовний характер і не може визнаватися як безумовно відповідна, є хибними та не заслуговують на увагу через наступне. З зазначених письмових доказів вбачається чітке прослідковування належності земельної ділянки з умовним №418 [PERSON], а після її смерті - [PERSON], земельної ділянки з умовним №417 [PERSON] Ці обставини прокурором належними переконливими доказами не спростовані. Його доводи про умовність нумерації ґрунтується на власних недоведених доказами припущеннях. Виходячи з таких доводів позивача про умовність нумерації, є необґрунтованим витребування у відповідача саме земельної ділянки кадастровий №4822781500:04:000:0056, якою [PERSON] користується, а не земельних ділянок №142 б площею 4,42 га, кадастровий №4822781500:01:000:0077 та №142 а площею 2,34 га, №4822781500:01:000:0076. Не є доказом незаконного набуття у власність [PERSON] спірної у даній справі ділянки за сертифікатом серії МК №0084823, за яким вона раніше отримала державний акт серії ІІІ-МК №044304, на підставі заяви від її імені датованої 25.01.2007 р. через наступне. З вказаної заяви вбачається, що [PERSON] звернулася з заявою, в якій просила передати у приватну власність земельну ділянку (пай) площею 6,89 фізичних гектарів, належну на підставі сертифікату серії МК №0084823 від 19 лютого 1997 р., ділянка за №173 згідно Проекту організації земельних часток (паїв). Суду не надані докази належності земельної ділянки №173 [PERSON], спірна у даній справі ділянка проходить під №417. За заявою [PERSON] Доманівською РДА 24.02.2001 р. прийняте розпорядження №93. На підставі вказаного розпорядження на ім'я [PERSON] видані Державні акти на право власності на земельні ділянки: 1) серія ЯГ №614512 на земельну ділянку №417 площею 6,26 га, кадастровий №4822781500:04:000:0056; 2) серія ЯГ №614513 на земельну ділянку №142 б площею 4,42 га, кадастровий №4822781500:01:000:0077; 3) серія ЯГ №594085 на земельну ділянку №142 а площею 2,34 га, №4822781500:01:000:0076. Доводи щодо прикріплення до другого примірника Державного акта серія ЯГ №614512, який зберігається у відділі Держгеокадастру, копії сертифіката серія МК №0084823, а не оригінала сертифіката серія МК №0084831 не доведені доказами. Крім цього, у судовому засіданні прокурор зазначив, що оригінал сертифіката серія МК №0084831 міститься біля других примірників державних актів серія ЯГ №614513 та серія ЯГ №594085. Вказане, на думку суду, не виключає помилкове прикріплення оригінала сертифіката серія МК №0084831 не до акта серія ЯГ №614512. Зберігання оригінала сертифіката серія МК №0084831 у відділі Держгеокадастру не біля виданого на його підставі Державного акту не може бути підставою для визнання останнього недійсним. Законність передачі у власність [PERSON] земельних ділянок №142б площею 4,42 га, кадастровий №4822781500:01:000:0077 та №142а площею 2,34 га, кадастровий №4822781500:01:000:0076 не була предметом розгляду даної справи, а тому, виходячи з положень ст.11 ЦПК України, не перевірялася. Таким чином, суд прийшов до висновку, що земельна ділянка площею 6,26 га кадастровий №4822781500:04:000:0056 передана у власність [PERSON] у визначений законом спосіб, а тому підстави для скасування розпорядження Доманівської РДА від 24.02.2001 р. №93 в частині передачі [PERSON] цієї земельної ділянки та визнання недійсним Державного акта серія ЯГ №614512 відсутні. Зазначене є підставою для повної відмови в задоволенні позовних вимог прокурора.

Outcome: dismissed