Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури [PERSON] звернувся до суду із названим позовом, посилаючись на те, що ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 29.04.2016 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв»язку з примиренням обвинуваченого із потерпілим. Вказує на те, що судом було встановлено та визнано доведеним, що 16.01.2016 року близько 08 год. водій [PERSON] керував технічно справним автомобілем [NUMBER], що належить [PERSON] та рухався по автодорозі Володарка-Тетіїв Тетіївського району Київської області з смт. Володарка в напрямку с. Кашперівка Тетіївського району. Неподалік від дорожнього знака 5.45 «Початок населеного пункту», а саме на відстані 73 м. в с. Кашперівка по вул. Київській в порушення п.2.3 б Правил дорожнього руху України (водій повинен бути уважним, стежити за дородньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну) водій [PERSON] проявив неуважність та безпечність, не впорався з керуванням автомобілем, внаслідок чого допустив його виїзд на зустрічну смугу рух та з»їзд з проїжджої частини на ліве узбіччя , чим порушив вимоги п.п. 12.1,12.3 Правил дорожнього руху України ( під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку та особливості вантажу, що перевозить, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об»єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об»їзду перешкоди) та допустив з»їзд автомобіля в кювет з подальшим його зіткненням з деревом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів правих 4-го, 7-го ребер по задній підпахвовій лінії з незначним зміщенням відламків, які згідно з висновком експерта № 22 від 12.02.2016 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як викликають довготривалий розлад здоров»я та у вигляді закритої травми грудної клітки, забою правої легені, які згідно із вказаним висновком експерта відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров»я. Таким чином, порушення [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року перебуває в прямому причинному зв»язку з наслідками, що наступили, а саме отримання потерпілим [PERSON] середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Вказані дії [PERSON] кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України. В зв»язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Тетіївської центральної районної лікарні в період з 16 січня 2016 року по 22 січня 2016 року (шість ліжко-днів) та вартість його лікування за вказаний період склала 2521 (дві тисячі п»ятсот двадцять одна) гривня 32 копійки, що підтверджується калькуляцією Тетіївської ЦРЛ. Враховуючи вищевикладене просить стягнути із відповідача [PERSON] на користь Тетіївської центральної районної лікарні кошти витрачені на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 2521 гривня 32 копійки а також судові витрати по справі на користь держави. В судовому засіданні прокурор Защитинська Т.І. позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позові обставини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на що згідно ст. 49 Конституції України у державних та комунальних закладах охорони здоров»я медична допомога надається безоплатно, отже [PERSON] в Тетіївській ЦРЛ повинні були лікувати безкоштовно. Представник Управління фінансів Тетіївської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, до суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Суд, розглянувши матеріали справи,заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так в судовому засіданні із копії ухвали Тетіївського районного суду Київської області від 29.04.2016 року встановлено, що [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв»язку з примиренням обвинуваченого із потерпілим. (а.с.-9-10) Судом було встановлено та визнано доведеним, що 16.01.2016 року близько 08 год. водій [PERSON] керував технічно справним автомобілем [NUMBER], що належить [PERSON] та рухався по автодорозі Володарка-Тетіїв Тетіївського району Київської області з смт. Володарка в напрямку с. Кашперівка Тетіївського району. Неподалік від дорожнього знака 5.45 «Початок населеного пункту», а саме на відстані 73 м. в с. Кашперівка по вул.. Київській в порушення п.2.3 б Правил дорожнього руху України ( водій повинен бути уважним, стежити за дородньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну) водій [PERSON] проявив неуважність та безпечність, не впорався з керуванням автомобілем, внаслідок чого допустив його виїзд на зустрічну смугу рух та з»їзд з проїжджої частини на ліве узбіччя , чим порушив вимоги п.п. 12.1,12.3 Правил дорожнього руху України ( під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку та особливості вантажу, що перевозить, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об»єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об»їзду перешкоди) та допустив з»їзд автомобіля в кювет з подальшим його зіткненням з деревом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів правих 4-го, 7-го ребер по задній підпахвовій лінії з незначним зміщенням відламків, які згідно з висновком експерта № 22 від 12.02.2016 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості , так як викликають довготривалий розлад здоров»я та у вигляді закритої травми грудної клітки, забою правої легені, які згідно із вказаним висновком експерта відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров»я. В зв»язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Тетіївської центральної районної лікарні в період з 16 січня 2016 року по 22 січня 2016 року (шість ліжко-днів) та вартість його лікування за вказаний період склала 2521 (дві тисячі п»ятсот двадцять одна) гривня 32 копійки, що підтверджується калькуляцією Тетіївської ЦРЛ. (а.с.-8) Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1,3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов»язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров»я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до роз»ясень викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат« питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545» (далі Порядок) Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Відповідно до п.2 вищевказаного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню визначається закладом охорони здоров»я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи із кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Згідно п.3 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров»я, у якому перебував на стаціонарному лікування потерпілий , зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров»я. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з [PERSON] на користь Тетіївської ЦРЛ слід стягнути 2521 гривню 32 копійки витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути із відповідача на користь держави.

Outcome: approved