Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. У позовній заяві позивач вказує, що з 2000 року по 2006 рік перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого має сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. 20 вересня 2006 року шлюб із [PERSON] розірвано. Відповідно до виконавчого листа № 2-635 від 25.10.2007, виданого Гадяцьким районним судом Полтавської області, з відповідача стягувалися аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів його заробітку. З 01 вересня 2017 року син навчається на першому курсі на бюджетній формі навчання у Полтавському державному педагогічному університеті ім. В.Г. Короленка на факультеті історії та права. Позивач працює в Гадяцькій спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 2 ім. Драгоманова на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи, але, у зв'язку з тим, що одна утримує сина, має тяжке матеріальне становище. Відповідач працює в АТ Укргазвидобування «Філія УГВ-сервіс». Син навчається на стаціонарній формі навчання, не має ніякого джерела доходів, перебуває на її утриманні, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не є особою з інваліднітю, має працездатний вік, працює та отримує грошові кошти, тому зобов'язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, аліменти у розмірі ј частини заробітку відповідача на період навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, направила заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі. Окрім того, відповідач [PERSON] направив відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] визнав частково, а саме погодився на стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку. Свої заперечення обгрунтовує тим, що на даний час він сплачує аліменти на утримання сина від іншого шлюбу [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини усих видів його заробітку. Окрім того, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про яких він постійно дбає та фінансово їм допомагає. З моменту стягнення з нього аліментів, як на першу, так і на другу дитину, він ніде офіційно не працював, але постійно надавав матеріальну допомогу на своїх дітей. Вказані кошти він особисто віддавав колишнім дружинам, але вони не враховувалися як сплата аліментів, у результаті чого у нього виникла заборгованість. У 2017 році він був прийнятий на посаду помічника бурильника капремонту свердловин Філії «УГВ-Сервіс» АТ «Укрбургазвидобування». Щомісячно отримує заробітну плату. На підставі виконавчих листів з нього утримуються аліменти, у розмірі, що становить 50 % його заробітку, оскільки існує борг по сплаті аліментів. Після усіх відрахувань у нього лишається близько 5000 грн. На сьогоднішній день він проживає у цивільному шлюбі з [PERSON] та її неповнолітнім сином, тому не може повноцінно забезпечити ні себе, ні дружину, так як з його заробітної плати здійснюються відрахування у розмірі 50 % доходу. Третя особа [PERSON] направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача [PERSON] підтримує у повному обсязі. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі матеріалів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, підлягають до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 20 вересня 2006 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 337 від 23.01.2019, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON], [INFO]. Зі змісту довідки Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка від 06.05.2018 № 394/06 слідує, що [PERSON] дійсно є студентом першого (бакалаврського) рівня 1-го курсу денного відділення державної форми навчання історичного факультету Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка. Зарахований на навчання 01.09.2017. Закінчується навчання 30.06.2021. Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 1054 від 01.03.2019, відповідач [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 2014 року разом зі співмешканкою [PERSON], [INFO] та її сином [PERSON], [INFO]. На підставі виконавчого листа № 2-53/2009, виданого Гадяцьким районним судом Полтавської області 11 лютого 2010 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.11.2008 до повноліття дитини. Згідно довідки про доходи № 04-1136 від 05.03.2019, [PERSON] працює в Філія «УГВ-Сервіс» АТ «Укргазвидобування» на посаді помічника бурильника капремонту свердловин та отримує заробітну плату, середній розмір якої без урахування аліментів становить 8616 грн. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3, від 15.05.2006, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 зазначеної Постанови Пленуму Верховного суду України, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що повнолітній син відповідача навчається на денній формі навчання в м. Полтава, а тому дані обставини свідчать про те, що він потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків. Суд враховуючи ті обставини, що відповідач є працездатним, на даний час працює, отримує заробітну плату, а тому може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Що стосується розміру аліментів, то в цій частині, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, а саме в меншій частці, ніж заявлено, з урахуванням тих обставин, що від іншого шлюбу відповідач має неповнолітнього сина [PERSON], на утримання якого сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку. Посилання відповідача про можливість сплачувати аліменти лише в розмірі 1/8 частини, з підстав перебування у нього на утриманні непрацездатних батьків, співмешканки та її сина, суд вважає не заслуговують на увагу, оскільки докази про перебування батьків саме на утриманні відповідача відсутні, а утримання співмешканки та її дитини не є пріоритетним перед виконанням відповідачем своїх обов'язків щодо утримання сина, батьком якого він є. З огляду на вищевказані обставини, враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини його заробітку, щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку, з урахуванням вимог ч. 2 ст.182 СК України. Відповідно до п.п 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1921 гривні, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму складає 768 грн 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову до суду. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, тому з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп. на користь держави.

Outcome: partial