Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

До суду звернулись [PERSON] та [PERSON] з позовом до Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивачі просять визнати в порядку спадкоємства за ними як за спадкоємцями майна померлого [INFO] [PERSON] за законом право приватної власності у рівних долях на земельну ділянку, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області: рілля, площею 2,0006 га, яка належала померлому на підставі Державного акта серії [NUMBER], виданого 02.12.2010 року [PERSON], а також просять визнати недійсним вказаний Державний акт. В обґрунтування своїх вимог позивачі вказують, що після смерті [PERSON] спадщину ними прийнято відповідно до ст. ст.1269, 1270 ЦК України, що підтверджується повідомленням нотаріальної контори про відкриття спадкової справи. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом вони звернулись в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку площею 2,0006 га, але отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Зазначений документ спадкодавцем втрачено і після оголошення у пресі його не знайдено. Вирішити в позасудовому порядку виниклу проблему не має можливості, оскільки згідно ст. 154 ЗК України органи виконавчої влади та місцевого самоврядування не мають права втручатися у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивачі надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримують, просять справу розглядати без участі сторони позивачів. Відповідач та третя особа Віньковецька РДА в судове засідання своїх представників не направили, були належно двічі повідомлені про час та місце розгляду справи, вимоги позивачки визнали, просять справу розглядати у відсутності їх представника. Справа розглянута у відсутності сторін та третіх осіб відповідно до вимог ст. 169 ч.2, 158 ч.2, п. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] [INFO] ( свідоцтво про смерть [NUMBER] від 17.03.2015р.) актовий запис №22. Він був власником земельної ділянки площею 2,0006 га. розташованої на території Віньковецької селищної Ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Його права власника посвідчуються державним актом серії [NUMBER] виданим Віньковецькою селищною радою, що підтверджується інформаційною довідкою № 655/54-15 відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області від 10.12.2015 року. Вартість ділянки становить 31230.14 грн. [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями за заповітом після смерті батька [PERSON] (свідоцтва про їх народження: [NUMBER], актовий запис №10 від 26 січня 1985 року та [NUMBER], актовий запис № 46 від 28 травня 1993 року). Спадщина ними прийнята відповідно до вимог ст. ст.1269, 1270 ЦК України як особами, які вчасно звернулись із заявами в нотаріальну контору про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджено відкритою спадковою справою державним нотаріусом Віньковецького нотаріального округу. Нотаріусом відмовлено у видачі позивачам свідоцтва на право власності за законом через те, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку батька. Згідно інформаційної довідки № 655/54-15 відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області державний акт включає одну земельну ділянку розташовану на території Віньковецької селищної ради площею 2,0006 га. Її цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нотаріус правомірно відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Позивачі не віднайшли втрачений цінний папір. Зазначений державний акт відповідно до вимог статей 24 ч.4, 215, 216 ЦК України слід визнати недійсним у зв'язку з переходом власності на спадкоємців. Позивачі являються спадкоємцями за законом, що підтверджено свідоцтвом про їх народження, але не можуть в позасудовому порядку реалізувати свої права. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також, відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З аналізу наведених правових норм державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий 02.12.2010 року Віньковецькою селищною радою на ім'я [PERSON] слід визнати недійсним. За позивачами слід визнати право на спірну земельну ділянки на підставі ст. 1261 ЦК України як за спадкоємцями за законом.

Outcome: approved