Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з 10 листопада 2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося: через різні погляди на сімейне життя вони фактично припинили шлюбні стосунки та з 20 серпня 2015 року перестали жити однією сім`єю. Зазначила, що їх шлюб існує лиш формально та відновленню не підлягає. За таких обставин просила розірвати укладений між нею відповідачем шлюб. В судове засідання позивач не з`явилася. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяву про відкладення справи або про розгляд справи у його відсутності не надав. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував позивач, судом, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, прийнято рішення про заочний розгляд справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та постановити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2007 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №471. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Сторони втратили почуття кохання та взаємоповаги. З 20 серпня 2015 року сторони перестали спільно проживати та фактично припинили сімейні стосунки. Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя. Протягом наданого строку на примирення сторони стосунків не налагодили, сім'ю не відновили. Позивач наполягала на розгляді справи та задоволенні її позову, про що подала письмову заяву. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію позивача стосовно не бажання перебувати у шлюбі, час протягом якого сторони не проживають разом, виходячи із засад добровільності як укладення так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved