Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] помер її дідусь [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно - земельний пай у землях колишнього КСП «Привілля», Троїцького району Луганської області, право власності на який посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038555. Заповітом від 12.03.2001 року, посвідченим у Михайло-Лукашівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, [PERSON] , заповідав свою землю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності за заповітом від 11.12.2009 року, виданого державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області, виділену з земельного паю земельну ділянку у повному обсязі успадкувала [PERSON] . Оригінал сертифікату на земельну частку (пай) було вилучено у 2002 році при виготовленні державного акту про право власності на земельну ділянку. Отримання свідоцтва про спадщину неможливе без правовстановлюючого документу - сертифіката на право на земельну частку (пай), тому позивач змушена захищати своє право на спадщину у суді. В судове засідання позивач та її законний представник не з`явились, суду надали заяву про розгляд справи без їх участі. На задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №07 від 05.04.2005 року (а.с. 3). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.12.2009 року зареєстрованого в реєстрі за № 1285, [PERSON] є спадкоємцем всієї частки майна [PERSON] та успадкувала право на земельну ділянкою площею 10,16 га, що належить спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 041761 (а.с.4). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0038555 виданий 03.03.2000 року за №636 на ім`я [PERSON] , було втрачено у зв`язку з чим подано публікацію в місцеву газету про визнання його недійсним (а.с.7). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно копії рішення Троїцького районного суду Луганської області від 18 квітня 2006 року, [PERSON] визнано недієздатною (а.с.11). Відповідно до копії рішення Троїцького районного суду Луганської області від 10 червня 2008 року, [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] (а.с.12). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.17). Згідно відповіді Троїцького районного відділу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 602/114-20, [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 003855 розміром 15,2 умовних кадастрових гектарів по колишньому КСП «Привілля» Привільської сільської ради, який зареєстровано за № 636 від 03.03.2000 року. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0038555 гр. [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЛГ 041761 площею 10.61 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано за № 291 від 19.03.2003 року по колишньому КСП «Привілля» Троїцького району Луганської області. Кадастровий номер земельної ділянки 4425485000:07:005:0024 (а.с. 24). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого іншого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON] , відмови від прийняття спадщини не вчиняла, інший спадкоємець позов визнав, а також те, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1274 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved