Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

До суду з позовом звернувся позивач, в якому просить суд визнати за ним право власності на спадщину у порядку спадкоємства за заповітом - [PERSON] який помер [INFO], а саме: на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], який був побудований і зданий в експлуатацію у 1929 році на відведеній йому земельній ділянці для забудови площею 0,25 га , мотивуючи свої вимоги тим, що її вітчим за життя мав у власності зазначений житловий будинок однак не мав правовстановлюючих документів в зв'язку з чим нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач в судове засідання не з'явилась, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує із зазначених в позові підстав. Від Новоозерянської селищної ради Олевського району Житомирської області надійшла заява про слухання справи без їхнього представника. Проти позовних вимог не заперечують. Представник державної реєстраційної служби України Олевського районного управління юстиції Житомирської області в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі. Представник комунального підприємтсва Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що за [PERSON] рахується житловий будинок по [ADDRESS] який був прийнятий в експлуатацію 1929 році під будівництво якого виділялась земельна ділянка площею 0,25 га відповідно до погосподарської книги за 1991-1995 року, що стверджується довідкою Новоозерянської селищної ради Олевського району Житомирської області за №853 від 22.05.2014 року (а.с.7). Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Спадщина відкрилась в день смерті [PERSON] [INFO] згідно свідоцтва про смерть (а.с.6). [PERSON] є спадкоємицею за заповітом оскільки спадкодавцем [PERSON] за життя був складений заповіт в якому він заповів жилий будинок по [ADDRESS] своїй дочці [PERSON] (а.с.13). [PERSON] прийняла спадщину згідно її письмової нотаріально завіреної заяви від 09.12.2013 року, копія якої знаходиться в матеріал справи (а.с.15) та яка не була відкликана спадкоємицею на протязі встановленого законом строку для прийняття спадщини. Спадкоємиця [PERSON], яка має право на обов'язкову частку у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК - відмовилась від своєї обов'язкової частки в спадковому майні, яке залишилось після смерті її чоловіка [PERSON] на користь [PERSON], що стверджується її письмовою, нотаріально завіреною заявою від 30.03.2014 року (а.с.17), інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину не має. При звернені [PERSON] до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], позивачу було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність нерухомого майна(житлового будинку по [ADDRESS]) спадкодавцю дана обставина стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.04.2014 року (а.с.20). Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що дані правовідносини врегульовані ст.ст. 328, 1216, 1223, 1268,1269, 1270, 1299 ЦК України з яких слідує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Враховуючи вище наведене суд, приходить до висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом яка прийняла спащину та має право власності на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved