Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 серпня 2012 року Великовікнинською сільською радою Збаразького району Тернопільської області, актовий запис за №10, та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі половини із всіх видів його заробітку, однак не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги щодо розірвання шлюбу позивачка мотивує тим, що на протязі спільного проживання у сторін почали виникати непорозуміння, суперечки, сварки, які призвели до неприязних відносин. В даний час відносини між сторонами загострилися настільки, що сімя фактично розпалася, спільне проживання стало неможливим, а тому позивачка не бажає надалі залишатися в шлюбі, оскільки це суперечить її інтересам. Вимоги щодо стягнення аліментів позивачка мотивує тим, що малолітній син перебуває на її утриманні і потребує матеріальної допомоги, а відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Не повідомив відповідач і причини своєї неявки в судове засідання. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що 19 серпня 2012 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON]. Шлюб був зареєстрований Великовікнинською сільською радою Збаразького району Тернопільської області, актовий запис за №10. Дана обставина знайшла своє підтвердження свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-ИД №089312 (а.с.4). Судом встановлено, що сторони втратили повагу одне до одного як подружжя, сумісне проживання стало неможливим. В даний час сторони проживають окремо один від одного. За вказаних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сімя фактично розпалася, зберегти її немає можливості, а тому шлюб слід розірвати. Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини суд виходив із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ИД №197443 (а.с.6). Малолітній [PERSON], 05 липня 2014 року, перебуває на утриманні позивачки і проживає разом з нею в с. Великі Вікнини Збаразького району Тернопільської області, що стверджується довідкою №271 від 08.02.2016 року, виданою Великовікнинською сільською радою Збаразького району Тернопільської області (а.с.7). Згідно пояснень позивачки, які викладені у позовній заяві, відповідач [PERSON] коштів на утримання малолітнього сина [PERSON] не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, беручи до уваги те, що вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання дитині не надає, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, в зв`язку з чим необхідно стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини із всіх видів його доходу, однак не менше 30 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 лютого 2016 року (день звернення із позовною заявою до суду) до досягнення дитиною повноліття. Суд, згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 551 гривню 20 копійок сплаченого судового збору. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в користь держави 551 гривню 20 копійок судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved