Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10.02.2016 року вона позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 700 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату дійсної претензії складає 19642 грн.00 коп. , про що останнім було дано відповідну розписку. Вказані грошові кошти [PERSON] зобовязувався повернути до 25 березня 2016 року, однак станом на даний час свої зобовязання не виконав і грошові кошти не повернув. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку грошові кошти повернути відмовляється, на неодноразові нагадування про повернення грошей не реагує, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] в її користь заборгованість в загальній сумі 40779 грн. 68 коп., що складається з основної суми позики 19642 грн. 00 коп., штрафних санкцій за неповернення вчасно позики - 19642 грн. 00 коп. та судових витрат 1495 грн. 68 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча згідно ст.128 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Суд на підставі ст.280 ЦПК України проводив заочний розгляд даної справи. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу \~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Як вбачається із розписки від 10.02.2016 року, [PERSON] отримав від [PERSON] 700 доларів США та зобовязується повернути їх до 25 березня 2016 року, в разі неповернення коштів зобовязується сплатити неустойку в 100 відсотковому еквіваленті від позиченої суми (а.с.7). Згідно копії претензії про повернення позики в сумі 1400 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату дійсної претензії складає 37619 грн. 40 коп., відповідача попереджено, що в разі несплати зазначеної вище суми боргу або сплати не в повному обсязі через 10 днів після отримання ним претензії, позичальник буде змушена відповідно до чинного законодавства України нарахувати додаткові витрати повязані із несвоєчасною сплатою боргу та відстоювати інтереси в суді(а.с.5). Згідно ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач відмовляється виконати належним чином свої грошові зобовязання передбачені договором щодо повернення позики, ігнорує заяви позивача щодо повернення суми позики, і до теперішнього часу не виконав свій обовязок, порушивши строки повернення суми коштів, передбачених ч.1 ст. 1049 ЦК України, не надавши жодної відповіді на заявлену письмову претензію. У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики від 10.02.2016 року вважається укладений між позивачем - позикодавцем та боржником - позичальником, оскільки згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, на підставі чого, відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, позичальником було надано розписку. В силу вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] умов договору позики не виконав, грошових коштів в строк не повернув і станом на даний час його борг становить 40779 грн. 68 коп., що стверджується матеріалами справи. Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] заборгованості в сумі 40779 грн. 68 коп., що складається з основної суми позики 19642 грн. 00 коп., штрафних санкцій за неповернення вчасно позики - 19642 грн. 00 коп. та згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судових витрат 1495 грн. 68 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved