Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

До Цюрупинського районного суду Херсонської області з заявою про встановлення факту смерті чоловіка [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, померлого 04 липня 2016 року у м. Армянськ Автономної Республіки Крим, Україна, звернулася [PERSON]. У заяві зазначила, що її чоловік [PERSON] був громадянином України, постійно проживав у [INFO], де 04.07.2016 року помер. 06.07.2016 року Армянським міським відділом запису актів цивільного стану Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим було видано свідоцтво про смерть її чоловіка [PERSON], в якому зазначено місце смерті: м. Армянськ, Республіка Крим, Російська Федерація. У випадку, якщо смерть настала на території України , довідка подається за формою 106/0, затвердженою МОЗ України від 08.08.2006 року за №808. Проте у зв*язку з окупацією АР Крим, на території півострова контроль видачі документів здійснюють органи Російської Федерації, тобто діє юрисдикція іноземної держави та застосовуються її закони. Тому документи про смерть, видані відповідно до законів Російської Федерації, є неприйнятними для українських органів ДРАЦС і вона не може реалізвати свої особисті немайнові права. Представника заявника [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявника, подану заяву підтримала. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дружиною [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 02.02.1991 року (а.с. 5). 04.07.2016 року [PERSON] помер, на момент смерті постійно проживав у [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] місцем смерті зазначено: м. Армянськ, Республіка Крим, Російська Федерація (а.с. 7). Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5). Заявником надано лист Олешківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області від 15.02.2018 року за № 14.18-13/254 про відмову у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] з підстав того, що [PERSON] не надано медичного документу, який відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народженні і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024 (а.с. 11), що підтверджує відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», [PERSON] Крим - тимчасово окупована територія є невід'ємною частиною України з 20 лютого 2014 року та на територію якої, відповідно до ст. 4 вказаного Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Кіпр проти Туреччини» від 10.05.2001 року зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суду, просто не можуть ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це ставило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, судом приймається до уваги надане заявником свідоцтво про смерть [PERSON], померлого 04 липня 2016 року у м. Армянськ Автономної Республіки Крим, видане органом, створеним на тимчасово окупованій території АР Крим у порядку не передбаченому законодавством України (а.с.7), оскільки вказаний документ підтверджує факт смерті особи в певний час на певній території та його неприйняття може зашкодити правам та законним інтересам заявника. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до п. 2 Правил державної реєстрації смерті - реєстрація здійснюється до закінчення одного року з дня настання смерті і проводиться за останнім місцем проживання померлої особи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, а відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати медичні документи встановленого зразка, необхідні для проведення державної реєстрації смерті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт смерті чоловіка заявника на тимчасово окупованій території АР Крим знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, але реєстрація смерті якого неможлива через відсутність у заявника документів, виданих уповноваженими органами України, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved