Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

До суду звернулась позивачка із вказаним позовом (а.с. 44-47), згідно якого просила суд стягнути з в Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Т» на її користь грошові кошти в розмірі 86325,90 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди, моральну шкоду в розмірі - 3674,10 грн., витрати з визначенням вартості матеріального збитку завданого автомобілю - 800,00 грн., судовий збір в розмірі 908,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.06.2014 року о 10 год. 00 хв. по вул. Електриків в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода. Водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Урал», д.н.з. [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Факт ДТП підтверджується довідкою про ДТП з Відділу ДАІ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 21.06.2014 року та розгорнутою довідкою про ДТП № 9402515 від 23.06.2014 року з ДАІ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві. 16.07.2014 року постановою Подільського районного суду м. Києва притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності та встановлено, що ним порушено п. 13.1 ПДР України. Автомобіль марки «Урал», д.н.з. [NUMBER] був застрахований ПрАТ «Український страховий дім», поліс АС/4529258 від 13.07.2013 року. 22.06.2014 року позивачем було подано заяву до ПрАТ «Український страховий дім» про настання страхового випадку. В червні 2014 року представниками страхової було проведено оцінку пошкодження автомобіля марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER]. Станом на день подання позову позивачу не відомо в яку грошову суму було оцінено пошкодження вказаного автомобіля, грошової суми [PERSON] сплачено не було. В листопаді 2014 року позивач змушена була звернутись до експерта для складання звіту про оцінку автотранспорту. 27.11.2014 року було складено звіт № 3317 про вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], що на праві власності належить позивачу, згідно якого вартість відновлювального ремонту становить 86325,90 грн., а вартість експертизи - 800,00 грн. Внаслідок ДТП позивачу завдано моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, які вона зазнала, у зв'язку з ушкодженням автомобіля. [PERSON] не могла використовувати транспортний засіб за призначенням, а саме навчати учнів управлінню автомобілем. Автомобіль є єдиним джерелом заробітку позивача. Позивач просить стягнути грошові кошти саме з ТОВ «Експрес-Т», оскільки автомобіль марки «Урал», д.н.з. [NUMBER] належить саме ТОВ «Експрес-Т». Крім того, ПрАТ «Український страховий дім» не виплатив позивачу жодної компенсації, знайти страхову компанію позивач не має можливості. Представники позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у позові. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Т» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що позивач не вжив всіх заходів для отримання страхового відшкодування з Приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» та МТСБУ. Крім того, [PERSON] в день настання дорожньо-транспортної пригоди використовував автомобіль марки «Урал», д.н.з. [NUMBER], який належить ТОВ ««Експрес-Т», у власних цілях. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Український страховий дім», в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що в справі містяться відповідні документи, заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності, та постановити заочне на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України, в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав суду заперечення, в яких зазначив, що просить розгляд справи проводити без участі представника МТСБУ. Зазначив, що з 03.10.2014 року ПрАТ «Український страховий дім» припинив членство в МТСБУ. Відповідно ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує шкоду у разі недостатності коштів майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований. До МТСБУ не надходила інформація про банкрутство або ліквідацію страховика, або недостатності коштів та майна ПрАТ «Український страховий дім» при здійсненні його ліквідації, тому просить відмовити в позові. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні надав суперечливі пояснення, спочатку зазначав, що наказ підприємства № 20/06 про надання в особисте користування для власних потреб [PERSON] автомобіль марки «Урал», д.н.з. [NUMBER] за його підписом він бачить вперше та підпис йому не належить. Автомобіль в той день використовувався в рекламних цілях підприємства. Через два місяці після ДТП за вказівкою адміністрації написав заяву, що брав автомобіль для власних потреб. Пізніше надав письмові пояснення, в яких зазначив, що згадав, як брав автомобіль в цей день для власних потреб, при цьому пояснити хто йому надрукував вказані пояснення не зміг. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача ТОВ «Експрес-Т», третьої особи, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.06.2014 року о 10 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Електриків, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Урал», д.н.з. [NUMBER], що належить ТОВ «Експрес-Т», не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], який належить позивачці. Транспортні засоби отримали механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 16.07.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. (а.с. 7) Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4529258 Приватним акціонерним товариством «Український страховий дім» застраховано транспортний засіб «Урал», д.н.з. [NUMBER], зі строком дії поліса з 13.07.2013 року по 12.07.2014 року. (а. с. 6) 12.11.2014 року представник позивачки звернувся до Приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» із заявою про відшкодування майнової шкоди внаслідок ДТП (а. с. 27). Проте, відповіді від Приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» на заяву надано не було, відшкодування майнової шкоди позивачці, як власнику пошкодженого автомобіля марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] не здійснено. Судом встановлено, що відповідач ПрАТ «Український страховий дім» з 03.10.2014 року припинило членство у МТСБУ. Згідно інформації про юридичну особу статус відомостей про юридичну особу - відомості не підтверджено, за юридичною адресою поштову кореспонденцію не отримує, про що свідчать покази позивача, а також повернення судових повісток про виклик до суду, у зв'язку з їх вибуттям за юридичною адресою. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання, збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6 під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. У пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті ДТП, та визначаючи розмір такої шкоди, ст. 1192 ЦК України, згідно з яким з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі. Як вбачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], який згідно наказу № 02-к прийнятий на роботу у Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес-Т» на посаду водія з 04.01.2011 року. Автомобіль марки «Урал», д.н.з. [NUMBER] на праві власності належить ТОВ «Експрес-Т». Як встановлено судом, дана подія сталася при виконанні водієм [PERSON] своїх трудових обов'язків, що підтверджується його первинними поясненнями. ( а.с. 76-78) Суд критично оцінює як докази надання автомобіля [PERSON] в особисте користування на 21-22.06.2014 року заяву від його імені та наказ 20/06 ТОВ «Експрес», що містяться на а.с. 79-80, оскільки як пояснив [PERSON] заява була ним написана через два місяці після ДТП, а про наявність наказу йому взагалі відомо не було. Суд вважає письмові пояснення [PERSON] від 23.11.2015 року, які були подані ним суду в судовому засіданні від 19.02.2016 року під час доповнень такими, що не відповідають дійсності, оскільки на питання суду про зміст даної заяви, обставини виготовлення даної заяви, [PERSON] відповіді суду надати не зміг. Відповідно до вимог ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає доведеним завдання позивачці матеріальної шкоди в розмірі 87125,90 грн., який підтверджений звітом № 3317 від 27.11.2014 року, проведений СПД «[PERSON], відповідно до якого вартість матеріального збитку (а.с. 10-12) становить 86325,90 грн. та квитанцією в підтвердження витрат на проведення експертизи в розмірі 800,00 грн. (а.с. 24). (86325,90 +800,00=87125,90) Згідно правової позиція Верховного Суду України у справі 6-2808цс15 від 20.01.2016 року право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, відповідно до положень ст.ст. 1167, 1172, 1187 ЦК України та вказаної правової позиції Верховного Суду України саме з ТОВ «Експрес-Т» слід стягнути на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 87125,90 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При визначені розміру завданої шкоди суд враховує глибину та тривалість моральних страждань позивача, її переживання за неможливість використовувати власний автомобіль для отримання прибутку, що даний автомобіль є єдиним джерелом доходу позивача. Виходячи із засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, про необхідність задовольнити вимоги позивачки в частині стягнення на її користь моральної шкоди в розмірі 3674,10 грн., які і підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Експрес-Т». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ТОВ «Експрес-Т» на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. (а.с. 38) На підставі викладеного,

Outcome: approved