Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

ДП «Завод ім.. Малишева» звернулося до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у період часу з березня 1981 року по листопад 1983 року відповідач працював на ДП «Завод ім.. Малишева» кровельщиком. На період роботи відповідачу надано службове жиле приміщення за адресою: [ADDRESS] . В листопаді 1983 року відповідач звільнився з ДП «Завод ім.. Малишева» за власним бажанням , в документах про звільнення зазначено ,про звільнення з заводу зі звільненням службового житла. Позивач вважає,що відповідач звільнившись з підприємства за власним бажанням , втратив право на проживання в наданому йому спірному службовому приміщенні , а тому підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. В судове засідання представник позивача не з.явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з,явився про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - Комінтернівського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з,явився Суд , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у період часу з 17.03.1981 року по 21.11.1983 року [PERSON] працював на ДП «Завод ім.. Малишева» на посаді кровельщика. На період роботи на ДП «Завод ім.. Малишева» відповідачу надано службове жиле приміщення за адресою: [ADDRESS], що підтверджується службовим ордером [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Комінтернівської ради депутатів трудящих м. Харкова 06.10.1982 року. Відповідно до ст.. 118 Житлового Кодексу Української РСР,службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до ст.. 122 Житлового Кодексу Української РСР ,на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім,ї та прописку КП «Жикомсервіс» дільниця №25 за № 3302 від 11.12.2014 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON] . Крім того , у зазначеній довідці вказано , що квартира є службовою . Як вбачається з листа Управління обліку та розподілу жилої площі Департаменту житлового господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради за № 844/4 від 02.06.2014 року , квартира [ADDRESS] видана відповідачу [PERSON] , має статус службової . Відповідно до службової записки вбачається, що [PERSON] звільнений 21.11.1983 року з ДП «Завод ім.. Малишева» за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, зі звільненням службового житла. Відповідно до ст.. 124 Житлового Кодексу Української РСР , робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Суд вважає, що відповідач [PERSON] своєю реєстрацією та проживанням у спірній квартирі створює ДП «Завод ім.. Малишева» перешкоди в користуванні, володінні, розпорядженні власністю на свій розсуд. За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ДП «Завод ім.. Малишева» обгрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь ДП «Завод ім.. Малишева» підлягає стягненню судовий збір .

Outcome: approved