Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 12.10.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від надання передбаченої законом матеріальної допомоги на утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що вона з відповідачем разом прожили досить малий проміжок часу. Більшість часу проживали окремо одне від одного, так як відповідач проходить службу в іншій місцевості. До квітня 2017 року відповідач надавав їй допомогу на утримання сина, але потім припинив її надавати. Вона мала намір ставити вимоги і про стягнення аліментів з відповідача на своє утримання, але чому ці вимоги не зазначені в позовній заяві вона пояснити не може. Вважає, що так написав адвокат. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. Проте пояснив, що він завжди надавав матеріальну допомогу на утримання сина. В квітні місяці 2017 року він приїздив до дружини та сина, привіз продуктів на значну суму, дав 400 грн., на дитячий садочок та надав кошти позивачці у доларах на проживання,тому в частині обґрунтування позовних вимог визнає їх частково. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в межах їх визначення в позовній заяві підлягають задоволенню за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2013 року. Їх шлюб був зареєстрований у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини. Судом встановлено, що на даний час сторони проживають окремо, що сторонами не заперечується. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але періодично. В зв'язку з чим позивачка настоює на стягненні аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що незважаючи на те, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Так як згідно ст. 180, 181, 182, 183, 194 СК України, той з батьків, з ким проживає дитина має право вимагати стягнення аліментів в примусовому порядку на утримання дитини. Крім того, з пояснень сторін судом встановлено, що відповідач, хоч і надає матеріальну допомогу, але періодично, що має наслідком невизначеність правовідносин між сторонами щодо матеріального утримання дитини За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивачки. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище сторін: позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Відповідач проходить службу та має грошове забезпечення. Доказів, які підтверджують розмір отримуваних прибутків, сторони суду не надали. Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, сторони на своєму утриманні не мають. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів його заробітну (прибутку) але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. та достатнім для задоволення потреб дитини у даному віці. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 27.04.2017 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Подана позивачем позовна заява має назву: «Про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини». Але в позовній заяві вимоги про стягнене аліментів на утримання дружини не заявлені. Відповідно до ст. 11 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу. в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Так як позивачем у позовній заяві не заявлені вимоги про стягнення аліментів з відповідача на її утримання, дані вимоги судом не розглядаються як не заявлені. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 640 грн. так як позивачка відповідно до ЗУ «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. На основі ст. 180, 182, 183 СК України.

Outcome: approved