Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

\~До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті залишилося нерозподіленим спадкове майно земельна частка (пай) у землях колишнього КСП «Врубовщик», село Демино-Олександрівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER] № [NUMBER] . 18 червня 2010 року вони звернулися до приватного нотаріуса Троїцького районного нотаріального округу Толченової О.В., де було зареєстровано спадкову справу [PERSON] . Відповідно до заповіту від 30.11.2009, усе своє майно за винятком земельного паю у землях колишнього КСП «Врубовщик», село Демино-Олександрівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ № [NUMBER] , спадкоємці прийняли та оформили в нотаріальному порядку. Оригінал сертифікату на земельний пай було вилучено у 2002 році при виготовленні державного акту на земельні ділянки, в зв`язку з чим питання про спадкування паю не вирішене. У 2017-2018 роках органи місцевого самоврядування Троїцького району Луганської області почали повертати власникам або їх спадкоємцям оригінали та копії земельних сертифікатів. Він отримав копію сертифікату. Однак без оригіналу правовстановлюючого документу сертифікату на право на земельну частку (пай) він не може оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В судове\~ засідання позивач не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі в судове засідання не з`явились, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії [NUMBER] , актовий запис №25 від 23.12.2009 року (а.с. 5). Факт родинних відносин між позивачем та його померлим батьком [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.10.1960 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилося нерозподіленим спадкове майно земельна частка (пай) у землях колишнього КСП «Врубовщик», село Демино-Олександрівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER] № [NUMBER] (а.с. 7). 18 червня 2010 року позивач та відповідачі звернулися до приватного нотаріуса Троїцького районного нотаріального округу Толченової О.В., де було зареєстровано спадкову справу [PERSON] . Відповідно до заповіту від 30.11.2009, усе своє майно за винятком земельного паю у землях колишнього КСП «Врубовщик», село Демино-Олександрівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ № [NUMBER] , спадкоємці прийняли, оформили в нотаріальному порядку та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 11, 12, 13). Позивач зазначає, що оригінал сертифікату на земельний пай було вилучено у 2002 році при виготовленні державного акту на земельні ділянки, в зв`язку з чим питання про спадкування паю не вирішене. У 2017-2018 роках органи місцевого самоврядування Троїцького району Луганської області почали повертати власникам або їх спадкоємцям оригінали та копії земельних сертифікатів. Позивач отримав копію сертифікату. Однак без оригіналу правовстановлюючого документу сертифікату на право на земельну частку (пай) він не може оформити спадщину в нотаріальному порядку. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» «Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого іншого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~\~\~\~ Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, його права підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі\~п.1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»,\~ст.ст.1217,\~1218,\~1220,\~1223,\~1261,\~1274\~ ЦК\~України,\~ст.ст.\~78,\~81,\~131\~ЗК України,\~

Outcome: approved