Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

До суду із позовом до [PERSON] відділу комплексного проектування Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор», Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» звернулась [PERSON] Посилається на таке. З 01.06.2010 року вона працювала [PERSON] відділі комплексного проектування Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» провідним інженером. 18.03.2015 року її було звільнено на підставі ст. 38 КЗпА за власним бажанням. На час звільнена перед нею існувала заборгованість по заробітній платі в сумі 7577,38 грн., яка погашалась частково. Просила стягнути з [PERSON] відділу комплексного проектування Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» заборгованість по заробітній платі в сумі 4977,38 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку. 22.08.2016 року позовні вимоги були збільшені позивач просила стягнути з Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» заборгованість по заробітній платі в сумі 4977,38 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.03.2015 року по 31.07.2016 р. в сумі 18524,56 грн. 25.10.2016 року позовні вимоги були збільшені позивач просила стягнути з Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.03.2015 року по 29.08.2016 р. в сумі 20704,62 грн. В судове засідання позивач не зявилась, її інтереси представляв за довіреністю представник [PERSON], яка позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» [PERSON] проти позову заперечувала, пояснила, що [PERSON] відділу комплексного проектування Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» не є юридичною особою. Протягом 2014 року та в 1 кварталі 2015 року відділ не виконував робіт по проектуванню автомобільних доріг, не мав замовлень тому фінансової бази для виплати заробітної плати не було. Після звільнення [PERSON] поступово її заборгованість була виплачена. Остаточний розрахунок проведено 29 серпня 2016 року. Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку в сумі 20704,62 грн. вважає надмірними, оскільки вини підприємства у невиплаті заробітної плати не було, крім того розрахунок середньої заробітної плати проведений невірно, оскільки нарахування повинно здійснюватись лише за робочі дні підприємства, протягом 2014-2015 року на підприємстві був встановлений дводенний робочий тиждень. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] працювала на посаді провідного інженеру з 01.06.2010 р. по 18.03.2015 р. в [PERSON] відділі комплексного проектування Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор». Була звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП. (а.с.4, 9). [PERSON] відділ комплексного проектування Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» є відокремленим підрозділом Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» та не є юридичною особою, що підтверджується письмовими доказами (а.с. 33, 34). Згідно довідки №266 [PERSON] відділу комплексного проектування Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» від 24.11.2016 року заборгованість по заробітній платі за 2014-2015 роки [PERSON] складає 7577,38 грн. (а.с. 7). Відповідно до наданих платіжних відомостей (а.с. 67-72) [PERSON] була виплачена заборгованість із заробітної плати: 30.12.2015 р. в сумі 800 грн.; 28.04.2016 р. 300 грн.; 30.04.2015 р. - 500 грн.; 16.05.2016 р. 1200 грн.; 30.05.2016 р. 200 грн.; 09.06.2016 р. в сумі 500 грн.; 29.08.2016 р. - 2000 грн. та 2277,38 грн. Згідно ст.. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Тобто, судом встановлено, що заборгованість на час звільнення склала 7577,38 грн., остаточно проведений розрахунок 29 серпня 2016 року. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду №13 від 24.12.1999 р. «Про застосування судами законодавства про оплату праці», при частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. На час звільнення 18.03.2015 р. з позивачем відповідачем не проведено повного розрахунку, отже необхідно стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку, тобто за період з 19.03.2015 р. по 28.08.2016 р. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно довідки №69 від 29.08.2016 р. заробітна плата складає: Січень 2015 р. 719,32 грн. за 7 робочих днів лютий 2015 р. 353,24 грн. за 3 робочих днів. Середньоденна зарплата складає: (719,92+353,24)/10 =107,32 грн. Згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Ст.. 117 КЗпП не передбачено множення середньоденного (годинного) заробітку на число календарних днів, тому необхідно помножувати на число робочих днів. Суд враховує, що ні КЗпП, ні Постанова КМУ №100 від 08.02.1995 року не вказує на необхідність враховувати кількість робочих днів на підприємстві, де працював позивач, тому суд для розрахунку кількості робочих днів взяв робочі дні протягом року по Україні. За період з 19.03.2015 р. по 28.08.2016 р. минуло 360 робочих днів. Середній заробіток за час затримки повного розрахунку за період з 16.02.2013 року по 27.03.2013 р. складає: 107,32 грн. (середньоденна зарплата)*360 днів = 38635,2 грн. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 Про практику застосування законодавства про оплату праці передбачено, що суд встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми , в день звільнення, коли ж він в цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Судом встановлено, що на день розгляду справи перед [PERSON] заборгованості із заробітної плати у Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» не має, що в судовому засіданні підтвердив її представник за довіреністю [PERSON] Проте, щодо позовних вимог в цій частині позивач не просив залишити без розгляду, не відмовлявся від них, тому у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості із заробітної плати слід відмовити. Також, позивачкою первісно був поданий позов до [PERSON] відділу комплексного проектування Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор», з якого вона просила стягнути заборгованість із заробітної плати в сумі 4977,38 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Щодо цього відповідача позивачка також не відмовлялась від позовних вимог та не просила залишити їх без розгляду, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову до відповідача [PERSON] відділу комплексного проектування Державного підприємства Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор», оскільки він не є юридичною особою та не може бути стороною в цивільній справі. Належним відповідачем є саме юридична особа - Державне підприємство Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор». Позивачка в позові просить стягнути на її користь середній заробіток в сумі 20704 грн. 62 коп. Суд прийшов до висновку, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку є більшим ніж ця сума, але,

Outcome: partial