Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

До Харківського районного суду Харківської області з позовом звернувся гр-н [PERSON], в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «Б-1», загальною площею 503,00 кв.м., розташованої за адресою: Харківська область Харківській район с. Комунар вул. Степова, 28 «а», укладений 26.11.2003 року, між [PERSON] та арбітражним керуючим [PERSON], діючим в якості ліквідатора приватного сільськогосподарського підприємства «Безлюдівка» в результаті аукціону на ТОВ «Універсальна біржа «Гермес» та визнати за ним, [PERSON], право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-1», загальною площею 503,00 кв.м., розташовану за адресою: Харківська область Харківській район с. Комунар вул. Степова, 28 «а». Свої позовні вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що 26.11.2003 року, між ним, [PERSON] та арбітражним керуючим [PERSON], діючим в якості ліквідатора приватного сільськогосподарського підприємства «Безлюдівка», яке знаходилось в процесі банкрутства згідно постанови Господарського суду Харківської області від 22.05.2002 року, було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, розташованої за адресою: Харківська область Харківській район с. Комунар вул. Степова, 28 «а». Договір було укладено і посвідчено в результаті аукціону на ТОВ «Універсальна біржа «Гермес», що підтверджується договором купівлі-продажу № 1103008-АА від 26.11.2003 року та протоколом № 2 аукціонних торгів на «Універсальна біржа «Гермес» від 26.11.2003 року. Сторони повністю виконали умови договору: продавець передав об?єкт нерухомості, а покупець передав гроші продавцю, отримав технічну документацію на приміщення. Вказана угода є правомірною, оскільки її недійсність ніким не встановлена і вона ніким не оскаржена. Однак, даний договір купівлі продажу не був нотаріально посвідчений, згідно вимог ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 р.) Згідно довідки КП «ХРБТІ» від 09.03.2016 року за архівними матеріалами бюро станом на 31.12.2012 року право власності на нежитлову будівлю металевого складу за адресою: Харківська область Харківський район с. Комунар, вул. Степова, 28 «а», в бюро не зареєстровано. В матеріалах інвентаризаційної справи на вказаний об?єкт знаходиться копія договору купівлі-продажу № 1103008-АА від 26.11.2003 року, згідно якого гр-н [PERSON] купив нежитлову будівлю склад металевий загальною площею 570,00 кв.м., за вказаною адресою. Згідно матеріалів технічної інвентаризації на вказану будівлю за адресою: Харківська область Харківській район с. Комунар вул. Степова, 28 «а» знаходиться нежитлова будівля - склад металевий літ. «Б-1», загальною площею - 503,00 кв.м. Невідповідність даних щодо загальної площі будівлі, вказаних в матеріалах інвентаризації та правовстановлюючих документах виникла у звязку із відсутністю матеріалів технічної інвентаризації на момент видачі правовставлюючого документа. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, до суду представником позивача надано заяву, згідно якої він заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не надав. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі. Суд, дослідивши зібрані докази по справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до договору купівлі-продажу № 1103008-АА від 26.11.2003 року та протоколу № 2 аукціонних торгів на «Універсальна біржа «Гермес» від 26.11.2003 року в результаті аукціону на ТОВ «Універсальна біржа «Гермес», гр-ном [PERSON] придбано, а арбітражним керуючим - [PERSON], діючим в якості ліквідатора приватного сільськогосподарського підприємства «Безлюдівка», яке знаходилось в процесі банкрутства, згідно постанови Господарського суду Харківської області від 22.05.2002 року, продано нежитлову будівлю, розташовану за адресою: Харківська область Харківській район с. Комунар, вул. Степова, 28 «а». Згідно довідки КП «ХРБТІ» від 09.03.2016 року, за архівними матеріалами бюро, станом на 31.12.2012 року, право власності на нежитлову будівлю металевого складу за адресою: Харківська область Харківський район с. Комунар вул. Степова, 28 «а», в бюро не зареєстровано. В матеріалах інвентаризаційної справи на вказаний об?єкт знаходиться копія договору купівлі-продажу № 1103008-АА від 26.11.2003 року, згідно якого гр-н [PERSON] купив нежитлову будівлю склад металевий загальною площею 570,00 кв.м., за вказаною адресою. Згідно матеріалів технічної інвентаризації на вказану будівлю за адресою: Харківська область Харківській район с. Коммунар вул. Степова, 28 «а» знаходиться нежитлова будівля- склад металевий літ. «Б-1», загальною площею - 503,00 кв.м. Невідповідність даних щодо загальної площі будівлі, вказаних в матеріалах інвентаризації та правовстановлюючих документах виникла у звязку із відсутністю матеріалів технічної інвентаризації на момент видачі правовставлюючого документа. Сторони повністю виконали умови договору: продавець передав об?єкт нерухомості, а покупець передав гроші продавцю, отримав технічну документацію на приміщення. Дана угода є правомірною, оскільки її недійсність не встановлена судом і вона ніким не оскаржена. Однак, даний договір купівлі- продажу не був нотаріально посвідчений, згідно вимог ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 р.) Відповідно до ст. 15 закону України «Про товарні біржі» від 10.12.1991 року, яка діяла на момент укладення вказаної угоди: «Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з часу її реєстрації на біржі.» Сторонни, при укладенні 26.11.2003 року договору купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «Б-1», загальною площею 503,00 кв.м., розташованої за адресою: Харківська область Харківській район с. Комунар вул. Степова, 28 «а», керувались діючою нормою закону. Згідно ст. 6 Додатку № 1 «Правил державної реєстрації об?єктів нерухомого майна, яке знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб», затвердженого наказом Державного комітету України по Житлово-комунальному господарству N 56 від 13.12.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за N 31/105 , який діяв на момент укладення вказаного договору та в полальшому втратив чинність на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 327 від 02.07.2012 року: «договори, зареєстровані на біржі, є правовстановлюючими документами.» Положенням ст. 319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Пункт другий цієї ж статті встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, враховуючи вище викладене, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України між сторонами внаслідок укладення угоди купівлі-продажу виникли відповідні цивільні права та обовязки. Згідно статей 208, 209, 210 та 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 209 ЦК нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом (або іншою посадовою особою, яка, відповідно до закону, має право на вчинення такої нотаріальної дії) у відповідності до закону України „Про нотаріат шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Державна реєстрація прав на нерухоме майно відповідно до ст. 210 ЦК України проводиться згідно із законом України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Невиконання цих умов, відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України, може бути підставою для визнання договору нікчемним. Проте, відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і, відбулося повне або часткове виконання договору, але, одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Наступного нотаріального посвідчення договору не вимагається. Крім того, відповідно до вимог ст. 227 ЦК України, (в редакції 1963 року), яка діяла на час укладання даного договору, нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу, укладених на біржі нерухомості не вимагалось. Згідно ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами у належній формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, є необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї сторони досягнуто згоди. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ Приймаючи до уваги викладене,

Outcome: approved