Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Заочним рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 липня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „ПриватБанк до [PERSON] було задоволено / а.с. 42 /. В серпні 2015 року відповідач звернувся в суд з заявою про перегляд цього заочного рішення, посилаючись на те, що його заборгованість за час вирішення спору значно зменшилася через часткове погашення наявного боргу / а.с. 48 49 /. Ухвалою Миргородскьго міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року заочне рішення суду у справі №541/1301/15 - ц від 31 липня 2015 року скасоване, а справу призначено до судового розгляду в загальному порядку / а.с. 65 /. Під час розгляду даної справи в загальному порядку, представником позивача [PERSON], яка діє на підставі відповідних повноважень / а.с. 102 , подано письмову заяву про зменшення позовних вимог, за текстом якої представник просить стягнути з відповідача [PERSON] відповідно до заявленої ціни позову 9673,20 гривень, навівши у позові відповідні розрахунки наявної заборгованості станом на 31 травня 2015 року / а.с. 73 75 /. В судове засідання представник позивача не прибув, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи / а.с. 68, 69, 70 /, заявивши письмово про розгляд справи у її відсутність / а.с.72/. Відповідач [PERSON], уточнений в редакції від 05 жовтня 2015 року позов визнав, не заперечував проти його задоволення, пояснивши, що свого часу він одержав у позивача грошовий кредит, проте через складні сімейно побутові обставини не мав можливості погашати його вчасно. На даний час він суттєво зменшив суму наявної заборгованості за цим договором і має намір погасити всю заборгованість. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов, в межах зменшених позовних вимог, підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що 03 грудня 2008 року між банком позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошовий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою останнім відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом / а.с. 11, 12 17 /. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно зі змісту позову, банк виконав свої зобовязання перед відповідачем, а останній належним чином і в строк своїх зобовязань за договором не виконує. Згідно розрахунків позивача банку, які суд визнає вірогідними, станом на 31 травня 2015 року та на час розгляду справи відповідач заборгував йому за кредитом 7863,30 гривень; 873,08 гривень по відсоткам за користування кредитом; 500 гривень та 436,82 гривень штрафів відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у виді фіксованої частини і процентної складової, а всього 9673,20 гривень, які на засадах диспозитивності судового процесу і просить стягнути позивач / а.с. 76 101/. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, уточнені в сторону зменшення позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати по розгляду даної справи, які документально підтверджені / а.с. 1 /, та про стягнення яких заявлено у позові, підлягають відшкодуванню позивачу з відповідача на підставі положень ст. 88 ч. 1 ЦПК України.

Outcome: approved