Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Законний представник неповнолітнього [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті батька останнього - [PERSON], який помер [INFO] у м.Донецьк. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] у м.Донецьк. Отже, його батько помер на тимчасово окупованій території. Заявник звернувся з заявою до Московський районний у м.Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області для отримання свідоцтва про смерть батька, на що отримав письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] посилаючись на те, що пред'явлений документ, виданий на території, де органи Державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тобто на даний час заявник позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті батька в органах РАЦСу. Встановлення факту смерті батька заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Законний представник заявника надала суду письмову заяву, в якій просить заяву про встановлення факту смерті задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутність. Представник заінтересованої особи - Московського районного у м.Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], [INFO] Згідно довідки про причину смерті №4006 від 29.10.2018 року [PERSON] помер [INFO] від «жирової інфільтрації печінки, набряку головного мозку». Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого Куйбишівським відділом запису актів громадянського стану м.Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР, [PERSON] помер [INFO] у м.Донецьк. Згідно листа Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції від 26.10.2018 за №7112/15.4.04-04, заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO], оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи Державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» за № 254-III від 17 березня 2015 року, тимчасово окупованими територіями визнано окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей. Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Донецьк визначений таким населеним пунктом. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території, зокрема м.Донецьк. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. При оцінці вищезазначених документів як доказів в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Таким чином суд вважає, що факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] є доведеним та підтвердженим доказами, визнаними судом допустимими, на підставі чого подана заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно їй для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка.

Outcome: approved