Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

\~\~\~\~ До суду звернулася [PERSON] з позовом відповідно до якого, прохала суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після [PERSON] на житловий будинок № 41 по вулиці Гагаріна, с.Успенка, Онуфріївського району, Кіровоградської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що 10.10.2002 року помер її батько [PERSON] на момент смерті проживав у [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі на житловий будинок № 41 по вулиці Гагаріна, с.Успенка, Онуфріївського району, Кіровоградської області. Даний будинок належить [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Звернувшись з заявою до державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини та видачі свідоцтва, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. У звязку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом свого права. \~\~В судове засідання позивач не зявилася, але завчасно надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила Відповідач [PERSON] сільська рада Онуфріївського району Кіровоградської області до судового засідання не з'явився, але про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. На підставі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. \~\~\~\~ \~\~\~\~ Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. D ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є донькою [PERSON]П, померлого 10.10.2002 року. та [PERSON]В, померлої 19.11.2002 року. За життя [PERSON]П, належав будинок 41 по вулиці Гагаріна в селі Успенка, Онуфріївського району Кіровоградської області.. На випадок смерті [PERSON], не розпорядився належним йому майном, заповіт не залишив. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON], є позивач [PERSON]Г (донька) та [PERSON] (донька). У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. Однак, на момент смерті [PERSON], разом із ним мешкала його донька [PERSON], тобто прийняла спадщину фактично, вступом в управління та володіння спадковим майном в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р. Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р., що залишилася після померлого батька і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає. Відповідно до ч. 1 п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. [PERSON]П помер 10.10.2002р. (тобто до набрання чинності ЦК України 2003р.). Позивач після його смерті прийняла спадщину в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкування за законом має місто, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Як передбачено ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР 1963р. при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, інший з подружжя та батьки померлого. Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого батька, оскільки вона у передбачений законом строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, проте на момент смерті [PERSON] мешкала разом із ним, вступила в управління та володіння спадковим майном, що належала померлому. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. [PERSON] звернулася з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] Державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори,\~\~надано лист про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок 41 по вулиці Гагаріна в селі Успенка, Онуфріївського району Кіровоградської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказану житловий будинок. Згідно довідки виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області встановлено, що згідно по господарської книги № 16 особового рахунку № 783-1 власником житлового будинку в с.Успенка по вул.. Гагаріна,41 являється [PERSON]. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким, чином враховуючи викладене суд вважає що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved