Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на майновий пай та на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом. Просить суд визнати факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , сертифікату на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області Серія ЧН № 066531 виданий 24.07.1996 року виданого на підставі рішення Корюківської районної державної адміністрації від 27.06.1996 р. № 221, розміром 5,33 умовних кадастрових гектарів та зареєстровано 10.07.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 31. Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме: право власності на земельну частку (пай) площею 5,33 умовних кадастрових гектарів по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області, який належав померлій [INFO] [PERSON] , на підставі втраченого сертифікату на право власності на земельну частку (пай) Серія ЧН № 066637 виданого 24.07.1996 року на підставі рішення Корюківської районної державної адміністрації від 27.06.1996 р. № 221 та зареєстрованого 10.07.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 137; право власності на майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко, реорганізованого в ПОСП «Мир», с. Сахутівка Корюківського району Чернігівської області, який належав померлій [INFO] [PERSON] , у розмірі 3018,00 грн. на підставі Свідоцтва про право на майновий пай № 01235 від 24.01.2002 р.; право власності на земельну частку (пай) площею 5,33 умовних кадастрових гектарів по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області, який належав померлому [INFO] [PERSON] , на підставі втраченого сертифікату на право власності на земельну частку (пай) Серія ЧН № 066531 виданого 24.07.1996 року на підставі рішення Корюківської районної державної адміністрації від 27.06.1996 р. № 221 та зареєстрованого 10.07.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 31; право власності на майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко, реорганізованого в ПОСП «Мир», с. Сахутівка Корюківського району Чернігівської області, який належав померлому [INFO] [PERSON] , у розмірі 18 173,00 грн. на підставі Свідоцтва про право на майновий пай № 01178 від 21.01.2002 р. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батьків відкрилась спадщина. На сьогоднішній день позивач є фактичним власником спадкового майна померлих батьків, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно не може отримати свідоцтво про право власності на нього. Окрім того, при перевірці документів нотаріус виявив, що у нього з батьком відрізняється прізвище на одну літеру « [PERSON] » та « [PERSON] », що унеможливлює подальшу реалізацію права спадкування. Позивач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні вимог позивача. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, довідкою Корюківської міської ради, копією свідоцтва про народження та актовим записом про шлюб батьків №11 від 28.07.1957 р. Домашлинською сільською радою Корюківського району. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, довідкою Корюківської міської ради, копією свідоцтва про народження та актовим записом про шлюб батьків №11 від 28.07.1957 р. Домашлинською сільською радою Корюківського району. [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, довідкою Конотопської міської ради та Актовим записом про народження № 05 від 06.06.1958 року Тютюнницькою сільською радою Корюківського району. Мати позивача, [PERSON] , за життя була членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області та отримала у власність земельний пай, що підтверджується отриманим нею Сертифікатом на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області Серія ЧН № 066637 виданий 24.07.1996 року на підставі рішення Корюківської районної державної адміністрації від 27.06.1996 р. № 221, розміром 5,33 умовних кадастрових гектарів та зареєстровано 10.07.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 137, оригінал якого було втрачено 0). Також [PERSON] , за життя була членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка, с. Сахутівка Корюківського району Чернігівської області; відповідно до списку колишніх членів КСП ім. Шевченко с. Сахутівка, які мають право на майновий пай, затвердженого загальними зборами колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко, реорганізованого в ПОСП «Мир», с. Сахутівка від 19 квітня 2001 року, набула право власності на майновий пай, частка якого визначена в розмірі 3018,00 грн. (Три тисячі вісімнадцять грн. 00 коп.) та отримала Свідоцтво про право на майновий пай № 01235 від 24.01.2002 р., що підтверджується копією Свідоцтва, оригінал якого було втрачено. [PERSON] , за життя був членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Сахутівка Корюківського району Чернігівської області та отримав у власність земельний пай, що підтверджується отриманим ним Сертифікатом на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області Серія ЧН № 066531 виданий 24.07.1996 року на підставі рішення Корюківської районної державної адміністрації від 27.06.1996 р. № 221, розміром 5,33 умовних кадастрових гектарів та зареєстровано 10.07.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 31, оригінал якого було втрачено. Крім того [PERSON] , за життя був членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка, с. Сахутівка Корюківського району Чернігівської області; відповідно до списку колишніх членів КСП ім. Шевченко с. Сахутівка, які мають право на майновий пай, затвердженого загальними зборами колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко, реорганізованого в ПОСП «Мир», с. Сахутівка від 19 квітня 2001 року, набув право власності на майновий пай, частка якого визначена в розмірі 18 173,00 грн. та отримав Свідоцтво про право на майновий пай № 01178 від 21.01.2002 р., що підтверджується копією Свідоцтва, оригінал якого було втрачено. У виданому батьку, [PERSON] , Сертифікаті на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області Серія ЧН № 066531 прізвище записано, як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Виправити прізвище у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області Серія ЧН № 066531 виданого 24.07.1996 року, у позивача немає можливості. Тому Корюківська міська рада може ставити під сумнів належність [PERSON] вказаного Сертифікату. Факт знаходження саме у померлого [PERSON] , а потім і у позивача вказаного Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЧН № 066531 виданий 24.07.1996 року підтверджує той факт, що земельну частку (пай) та вказаний Сертифікат належав саме [PERSON] . Крім позивача, інші особи з таким прізвищем, іменем та по батькові на вказаний Сертифікат не претендують. Різницю в написанні однієї літери у прізвищі можна пояснити граматичною помилкою при написанні прізвищ « [PERSON] », замість правильного - [PERSON] . Згідно з вимогами пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Згідно пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, які мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім`я по батькові прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити не чітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Встановлення даного факту необхідно позивачу для оформлення спадщини. Мати позивача, [PERSON] , за життя не розпорядилась своїм майном, заповіту не склала. Батько позивача, не заявляв про відмову від спадщини померлої дружини [PERSON] , прийняв спадщину після її смерті з дня відкриття спадщини та був єдиним власником спадкового майна після її смерті. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину чи претендували на обов`язкову частку у спадщині, не було. [PERSON] , не встиг оформити спадкове майно дружини та за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав так як помер невдовзі після дружини [INFO] . На день смерті батька, позивач проживав разом, що підтверджується довідкою Корюківської міської ради. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме: право власності на земельну частку (пай) площею 5,33 умовних кадастрових гектарів по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області, який належав померлій [INFO] [PERSON] , на підставі втраченого сертифікату на право власності на земельну частку (пай) Серія ЧН № 066637 виданого 24.07.1996 року на підставі рішення Корюківської районної державної адміністрації від 27.06.1996 р. № 221 та зареєстрованого 10.07.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 137; право власності на майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко, реорганізованого в ПОСП «Мир», с. Сахутівка Корюківського району Чернігівської області, який належав померлій [INFO] [PERSON] , у розмірі 3018,00 грн. на підставі Свідоцтва про право на майновий пай № 01235 від 24.01.2002 р.; право власності на земельну частку (пай) площею 5,33 умовних кадастрових гектарів по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області, який належав померлому [INFO] [PERSON] , на підставі втраченого сертифікату на право власності на земельну частку (пай) Серія ЧН № 066531 виданого 24.07.1996 року на підставі рішення Корюківської районної державної адміністрації від 27.06.1996 р. № 221 та зареєстрованого 10.07.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 31; право власності на майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко, реорганізованого в ПОСП «Мир», с. Сахутівка Корюківського району Чернігівської області, який належав померлому [INFO] [PERSON] , у розмірі 18 173,00 грн. на підставі Свідоцтва про право на майновий пай № 01178 від 21.01.2002 р. На сьогоднішній день позивач є фактичним власником спадкового майна померлих батьків, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно не може отримати свідоцтво про право власності на нього. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач прийняв спадщину після смерті батьків, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно. У разі втрати, пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до суду (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13). Для підтвердження дійсності отримання покійним документа на земельну частку (пай) позивач звернувся з заявою до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де йому надали відповідну інформацію (31-25-0.201-4222/177-19 від 10.12.2019 року). Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5). Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 420,40 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved