Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 28 липня 2010 року № 2-478/10 позивач набула право власності на земельну ділянку № 122 з кадастровим номером 4425481000:08:003:0034 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,1917 га, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області. Вказану земельну ділянку (ріллю) було виділено із земельної частки (паю) розміром 8,53 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Багачка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067480, виданого 03 січня 1997 року на імя [PERSON]. На даний час виникла необхідність переоформити на своє імя вищезазначену земельну частку (пай) для виділення в натурі (на місцевості) та узаконення нерозподілених сільськогосподарських угідь у вигляді сіножаті та пасовища, однак оригінал правовстановлюючого документу у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067480 було втрачено, залишилася тільки його копія. Вказане позбавляє позивача можливості переоформити земельну частку (пай) на своє імя у встановленому законом порядку. Позивач просить суд визнати за нею право власності на дану земельну частку (пай). Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла до суду заява, згідно якої останній просить розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Абзацом четвертим ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному надається право будь яким не забороненим законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності . Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. Судом було встановлено, що дійсно на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 28 липня 2010 року № 2-478/10 позивач набула право власності на земельну ділянку № 122 з кадастровим номером 4425481000:08:003:0034 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,1917 га, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с. 6-7). Вказану земельну ділянку (ріллю) було виділено із земельної частки (паю) розміром 8,53 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Багачка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067480, виданого 03 січня 1997 року на імя [PERSON] (а.с. 8). На даний час виникла необхідність переоформити на своє імя вищезазначену земельну частку (пай) для виділення в натурі (на місцевості) та узаконення нерозподілених сільськогосподарських угідь у вигляді сіножаті та пасовища, однак оригінал правовстановлюючого документу у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067480 було втрачено. Вказане позбавляє позивача можливості переоформити земельну частку (пай) на своє імя у встановленому законом порядку. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, оскільки на даний час у позивача відсутній земельний сертифікат, остання позбавлена можливості виділити та оформити право власності на відповідні земельні ділянки, які ще не було виділено в натурі (на місцевості) згідно даного земельного сертифікату, у звязку суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 20, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 41, 55 Конституції України,

Outcome: approved