Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Заявник 22 листопада 2019 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даною заявою (а.с.1-3), в якій посилаючись на викладені обставини просить суд звільнити [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Красноармійська Донецької області, РНОКПП: [NUMBER] , від повноважень опікуна над недієздатною [PERSON] , [INFO] , уродженкою м. Дніпропетровська; призначити опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] , уродженкою м. Дніпропетровська, Комунальне підприємство «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, на час перебування останньої в закладі. Ухвалою суду від 25 листопада 2019 року позов прийнято та відкрито провадження у справі (а.с.23). Про день, час та місце судового розгляду учасники справи повідомлялись відповідно до вимог ст..ст.128-129 ЦПК України. Заявник в судове засідання не з`явився. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився. Письмових заяв та пояснень не надавав. Заінтересована особа - КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради в особі свого представника в судове засідання не з`явилась. У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Сімейного кодексу України, практику Верховного Суду України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що заявлені вимоги належать задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2007 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною та призначено опікуна - [PERSON] , яку звільнено від повноважень опікуна на підставі рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.08.2015 року (а.с.9). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2017 року призначено [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] (а.с.10-11). Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2019 року [PERSON] , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту (а.с.5), яку ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2019 року скасовано та обрано [PERSON] запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с.7-8). Недієздатна [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Фактично [PERSON] проживала за адресою місця мешкання [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.19). Згідно акту обстеження місця проживання недієздатної від 20.08.2019 року, комісією було встановлено, що під час відвідування на подвір`ї будинку знаходились сторонні люди, які представились будівельниками. Вони повідомили, що [PERSON] на даний момент у будинку не проживає, більш того місяць назад вона виїхала у невідомому напрямку. Місцезнаходження її опікуна - [PERSON] , їм не відомо (а.с.12). КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради повідомила, що [PERSON] , з 04 червня 2019 року перебуває на лікуванні в закладі. За період її перебування у лікарні її опікун [PERSON] нею не піклувався та не відвідував (а.с.16). Так, Дніпропетровською місцевою прокуратурою №3 направлено звернення до Чечелівської районної у м. Дніпрі ради щодо вирішення питання про звернення до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про звільнення [PERSON] від повноважень опікуна (а.с.4). Рішенням виконавчого комітету Чечелівської районної у м.Дніпрі ради від 20.09.2019 року вирішено опікунській раді при виконкомі Чечелівської районної у м.Дніпрі ради звернутися до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про звільнення [PERSON] від повноважень опікуна над недієздатною [PERSON] (а.с.15). Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила). Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. У відповідності до п.3.6. Правил, якщо над дітьми, які виховуються у навчально-виховних закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, особами, які потребують опіки (піклування) і влаштовані у відповідні лікувальні установи чи установи соціального захисту населення, опікуни (піклувальники) не призначені, то виконання обов`язків опікунів і піклувальників від імені держави здійснюють ці установи в особі керівників цих установ. Призначити опікуна (піклувальника) можна й після влаштування зазначених у даному пункті осіб у відповідні державні установи. Таким чином, враховуючи те, що на теперішній час недієздатна [PERSON] , [INFO] , влаштована у лікувальну установу - КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, та проходить там лікування, у зв`язку із чим, суд вважає, що доцільним буде те, щоб піклування над нею здійснював саме цей заклад в особі керівника. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховуючи положення ч.2 ст.299 ЦПК України, приходить висновку, що судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved