Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] в якому, в урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно після померлого [PERSON], що в цілому складається з 2/3 частини будинку загальною площею 110,3 кв.м., з яких 64,6 кв.м. жилої та 38,0 кв.м. допоміжної, позначеного на технічному паспорті літерою А-1, а,а-1 та господарських споруд: гараж під літерою Б, літня кухня під літерою В, сарай під літерою Г, сарай під літерою Д, сарай під літерою Е, сарай з погребом під літерою Ж, вбиральня під літерою З, огорожа №1, хвіртка під №2 , ворота під №3, колодязь під №4 та визнати за ним право власності на 1/3 частину цього ж будинковолодіння, яка належить мені фактично, але на яку була відсутня документація, тобто в цілому все будинковолодіння, що знаходиться по вул.Шевченко, №56/12 с. Сари, Гадяцького району, Полтавської області. В обґрунтування позову посилається на те, що житловий будинок, що знаходиться за адресою по вул.Шевченка, 56/12 в с.Сари Гадяцького району Полтавської області відносився до типу колгоспного двору і станом на 01.07.1990р. членами двору були [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Головою колгоспного двору був [PERSON] Будинок належав їм в рівних долях по 1/3 частині кожному. 22.12.2004р. [PERSON] померла, що посвідчується свідоцтвом про смерть. Заповіт від її імені не посвідчувався. Після смерті матері фактично прийняв спадщину батько [PERSON], так як з померлою проживали однією сімєю та вели спільне господарство. 01.12.2012р. [PERSON] помер, що посвідчується свідоцтвом про смерть. До смерті [PERSON] зробив заповіт на його імя. Крім цього, він фактично прийняв спадщину після смерті свого батька оскільки на момент його смерті вони проживали однією сімєю та вели спільне господарство. Так у встановлений законом термін він звернувся до Гадяцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та дізнався, що на спадкове майно у вигляді домоволодіння за адресою вул. Шевченко, 56/12 в с. Сари Гадяцького району Полтавської області відсутні правовстановлюючі документи. У судове засідання призначене на 22.09.2015 року позивач та його представник зявились та дали пояснення відповідно вищевикладеному, у судове засідання призначене на 23.10.2015 року позивач та його представник не зявились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи, представник позивача надав до суду заяву в якій просять суд розглянути цивільну справу без його участі. Також зазначив, що він позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій зазначив, що [PERSON] сільська рада не заперечує проти позову [PERSON], та просив розглянути справу без представника [PERSON] сільської ради. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив. Надав до суду лист в якому також просив цивільну справу розглянути без участі представника нотаріальної контори, проти позовних вимог не заперечує. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно довідки виконкому [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 06.07.2015р. №1992, будинковолодіння в с. Сари вул.Шевченка, 56/12, Гадяцького району Полтавської області станом на 01.07.1990 року згідно по господарської книги №03 особовий рахунок №205 відносилося до типу колгоспного двору, членами двору станом на 01.07.1990р. були: голова домогосподарства [PERSON], [INFO] 1/3 частина, дружина [PERSON], [INFO] 1/3 частина, син [PERSON], [INFO] 1/3 частина. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п.20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. ст.\~120,\~123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння по вул.Шевченко, 56/12 в с.Сари Гадяцького району Полтавської області станом на 01.07.1990 р. належало на праві сумісної власності [PERSON] 1/3 частина, [PERSON] 1/3 частина, [PERSON] 1/3 частина. Судом встановлено, що 22.12.2004р. померла [PERSON], про що 22.12.2004р. в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №81, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КЕ №289059. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] проживаючи на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON], прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON], що померла 22.12.2004р. та набув права власності на 1/3 частину вищевказаного домоволодіння, яка була спадковим майном після смерті [PERSON] 01.12.2012р. помер [PERSON], про що 03.12.2012р. складено відповідний актовий запис №59, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КЕ №227891 від 03.12.2012р. 18.10.2012р. [PERSON] [INFO] склав заповіт, що було посвідчено 18.10.2012р. секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області [PERSON], згідно якого, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження за яким належний йому житловий будинок з допоміжними господарчими будівлями за адресою с.Сари вул.Шевченка, 56/12 та присадибна ділянка 0,2724 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку ведення особистого селянського господарства, державний акт на право приватної власності на землю серія Р1№500424 та земельні ділянки площею 1,666 га державний акт на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №234439 кадастровий номер земельної ділянки 5320486900:00:001:0092, земельна ділянка площею 1,670 га державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 659873 пай №1398, земельні ділянки розташовані на території [PERSON] сільської ради та грошові вклади заповів [PERSON], [INFO] Таким чином, суд приходить до висновку, що 2/3 частини домоволодіння, що розташоване за адресою вул.Шевченка, 56/12 в с.Сари Гадяцького району Полтавської області входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON], що помер 01.12.2012р. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок від 23.07.2015р., що було виготовлено КП «Контур» на замовлення [PERSON] домоволодіння №56/12 по вул. Шевченка в с. Сари Гадяцького району Полтавської області складається з житлового будинку літ.А-1, а, а-1, загальною площею 110,3 кв.м., житловою плщею 64,6 кв.м., допоміжною - 38,0 кв.м., гараж літ.Б, літня кухня літ. В, сарай - літ. Г, сарай літ. Д, сарай - літ. Е, сарай з погребом літ. Ж, вбиральня літ. З, огорожа - №1, хвіртка - №2 , ворота - №3, колодязь - №4 Згідно листа Гадяцької державної нотаріальної контори №567 від 09.09.2015р. після померлого 01.12.2012р. [PERSON], із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] 10.02.2015р. видавались свідоцтва про право на спадщину, на його земельні ділянки. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області №2433 від 05.12.2012 р. [PERSON] проживав за адресою [INFO] з батьком [PERSON] з серпня 2012 року, який був на його утриманні та здійснював догляд за ним по день його смерті 01.12.2012р. та вели спільне господарство. Таким чином, оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] та у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори з з заявою про прийняття спадщини, що окрім зазначеного, підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №41448991 від 09.09.2015р., суд приходить до висновку, що [PERSON] належним чином прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], який помер 01.12.2012р. Статтею 1218 ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З врахуванням зазначеного, а також враховуючи, що 1/3 частина вказаного домоволодіння належить [PERSON] як члену колгоспного двору, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на все вищезазначене домоволодіння. Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно пояснень державного нотаріуса [PERSON] від 24.06.2015р. до Гадяцької нотаріальної контори звернувся [PERSON] з питання оформлення спадкових прав на майно померлого [PERSON] В звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок у нотаріуса немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину за зазначене майно. Таким чином, оскільки судом не було встановлено інших спадкоємців після смерті [PERSON], померлого 01.12.2012р. окрім [PERSON] який належним чином прийняв спадщину після смерті свого батька та набув права власності на 2/3 частини зазначеного домоволодіння, що належало померлому та з врахуванням того, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, що унеможливлює оформлення спадщини та реєстрацію права власності за ним, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved