Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

До Тульчинського районного суду 13.11.2015 звернулася [PERSON] з заявою про визнання особи безвісно відсутнім. Заява мотивована тим, що 18.09.1999 вона зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO]. За час проживання в шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] [PERSON] Відразу після травневих свят 2005 року, [PERSON] повідомив заявникові, що їде на заробітки за кордон, однак не пояснив куди саме, залишив сімю і зник в невідомому напрямку. Після відїзду, заявник ніяких відомостей про його можливе місце знаходження не отримувала. Заявник намагалася встановити місце знаходження свого чоловіка за допомогою знайомих і родичів, але не змогла. Минуло понад 10 років, і [PERSON] так і не з'явився, його ніхто не бачив і не знає де він може бути. На даний час [PERSON] має намір створити сімю із іншим чоловіком, однак для цього їй необхідно розірвати шлюб, укладений з [PERSON], а тому просить суд визнати його безвісно відсутнім. Заявник у судове засідання не зявилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності у якій вказала, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно копії паспорта серії АВ № 843630 від 04.02.2009, заявник значиться як [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 160818 від 23.07.2015, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, заявник перебуває у шлюбі з [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до довідки № 740 від 15.10.2015, виданої Печерською сільською радою Тульчинського району, [PERSON], зареєстрований, за адресою: вул. Данила Нечая, 2, Тульчинський район Вінницька область, однак з травня 2005 року за вказаною адресою не проживає (а.с. 8). Також, згідно іншої довідки № 742 від 16.10.2015, виданої виконавчим комітетом Сокілецької сільської ради Немирівського району, останній знятий з реєстрації у 2000 році і на даний час на території сільської ради не проживає (а.с. 9). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. На підставі ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідності до ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно ст. 247 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON], оскільки відомості про місце перебування [PERSON] відсутні на протязі тривалого часу, а саме з 10.05.2005. За таких обставин, суд вважає, що існують правові підстави для задоволення вимог заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved