Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

\~До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилося нерозподіленим спадкове майно частка у квартирі, розташована за адресою: [ADDRESS] , що на праві спільної сумісної власності без визначення розміру часток, належить їй та спадкодавцю. До складу квартири входять: А, а, а1 [ADDRESS] будинку, Б1 [ADDRESS] сарай, ПГ погріб, В сарай, Г гараж, Д убиральня, 1-2 огорожа, 3 водопровід. Заповіту складено не було. На дату смерті спадкодавця вона проживала з ним у спірній квартирі, тому, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, подала відповідну заяву до нотаріальної контори, на підставі якої було відкрито спадкову справу. Однак, при зверненні до нотаріальної контори з`ясувалося, що отримання свідоцтва про спадщину не можливо без припинення спільної сумісної власності на квартиру шляхом визначення розміру часток та встановлення спільної часткової власності та без оригіналу правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на квартиру. Визначити розмір часток можливо лише за згодою кожного з співвласників або в судовому порядку, що позбавляє її можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судове\~ засідання позивач не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач Троїцька селищна рада Троїцького району Луганської області, в судове засідання свого представника не направили, надали відзив на позовну заяву, в якому просять розглянути справу у відсутність представника та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії [NUMBER] , актовий запис №65 від 29.05.2014 року (а.с. 5). Факт родинних відносин між позивачем та її померлим чоловіком [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17.12.1971 (а.с. 18). Після смерті [PERSON] залишилося нерозподіленим спадкове майно частка у квартирі, розташована за адресою: [ADDRESS] , що на праві спільної сумісної власності без визначення розміру часток, належить їй та спадкодавцю, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 7). До складу квартири [ADDRESS] входять: А, а, а1 квартира [ADDRESS] житловому будинку, Б1/ [ADDRESS] сарай, ПГ погріб, В сарай, Г гараж, Д убиральня, 1-2 огорожа, 3 водопровід, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с. 10-14). Позивач зазначає, що на дату смерті спадкодавця вона проживала з ним у спірній квартирі, тому, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, подала відповідну заяву до нотаріальної контори, на підставі якої було відкрито спадкову справу. Однак, при зверненні до нотаріальної контори з`ясувалося, що отримання свідоцтва про спадщину не можливо без припинення спільної сумісної власності на квартиру шляхом визначення розміру часток та встановлення спільної часткової власності та без оригіналу правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на квартиру. Визначити розмір часток можливо лише за згодою кожного з співвласників або в судовому порядку, що позбавляє її можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» «Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~\~\~\~ Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, її права підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі\~п.1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»,\~ст.ст.1217,\~1218,\~1220,\~1223,\~1261\~ ЦК\~України,\~

Outcome: approved