Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

до суду звернулись[PERSON] та [PERSON] із позовною заявою дотериторіальної громади Біленченківської сільської ради про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом. У позовній заяві позивачі вказують, що [INFO], помер їх батько [PERSON]. За життя батько отримав сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) площею 2,52 га в умовних кадастрових одиницях, який було втрачено. На його ім`я не видавався та не реєструвався Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На момент смерті, батько був розлучений, тому спадщину прийняли на той час неповнолітні його діти - позивачі. У зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, у позивачів виникла необхідність у встановленні права на майно, що залишилось після смерті батька [PERSON] у судовому порядку, тому вони звернулися до суду з даним позовом. Позивачі[PERSON], [PERSON] та їх представник по довіреності [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідачаБіленченківської територіальної громади у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги позивача визнає. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М. у судове засідання не з'явилася, надіслала пояснення, в яких також зазначила, що проти позовних вимог позивачів не заперечує та просила розглянути справу без її участі. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до територіальної громади Біленченківської сільської ради про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що померлий, [INFO] [PERSON], був батьком позивачів [PERSON], [INFO], яка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб, та [PERSON], [INFO], які на час батька [PERSON], були неповнолітніми. У відповідності до довідки виконавчого комітету Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 17.02.2016 року № 02-20/143, [PERSON] був зареєстрований та проживав, згідно реєстрації, з 1990 року по момент смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою станом на [INFO] не значилось. У довідках відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 16.12.2015 року № 31-28-99.4-1165/21-15 та від 24.02.2016 року № 31-1608-99.4-214/2-16 значиться, що на ім`я [PERSON] отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на площу 2,52 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 499 від 22.10.1996 року та зареєстрований у Книзі видачі сертифікатів за [NUMBER] від 05.02.1997 року по Біленченківській сільській раді. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я [PERSON] не реєструвався та не видавався. Видати дублікат даного сертифікату немає можливості, в з`язку зі смертю його власника. Зі змісту повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 941 від 22.12.2015 року на запит приватного нотаріуса Заєць Н.М. слідує, що станом на 22.12.2015 року після померлого [INFO] [PERSON], із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Як свідчить повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М. від 10.03.2016 року № 361/02-14, після смерті [INFO] [PERSON], спадщину у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР прийняли його діти [PERSON] та [PERSON]. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.12.2015 року, виданого приватним нотаріусом Заєць Н.М. 28 грудня 2015 року, значиться, що нотаріусом заведено спадкову справу № 315/2015 спадкодавця [PERSON], дата смерті якого [INFO]. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року (дата набрання чинності ЦК України) застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти померлого. Відповідно до листа від 22.02.2016 року № 241/02-14, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М. відмовила позивачам [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, з підстав відсутності підтверджуючих документів належності спадкодавцю [PERSON] права на вказану земельну ділянку. У п. 11 Постанови Пленуму Верховго суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, про що зазначає ст. 1218 ЦК України. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що право на земельну частку (пай) розміром 2,52 га в умовних кадастрових одиницях, є спадщиною, що залишилась після смерті [INFO] [PERSON]. Чинне законодавство у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) не передбачає процедури видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай). За таких обставин, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи, що позивачі є єдиними спадкоємцями, після померлого батька, бажають оформити спадщину, тому суд вважає, що їх позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved