Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] в якій заявник просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] в с. Козаківка Антрацитівського району Луганської області, на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що [INFO] в с. Козаківка Антрацитівського району Луганської області на території непідконтрольній державної влади України помер її чоловік [PERSON]. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть, у видачі якого їй було відмовлено у зв'язку з тим, що заявником пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також для впорядкування спадкових прав. Заявник вимоги та доводи, що викладені у заяві, підтримала, просила заяву задовольнити та розглядати справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві. Представник заінтересованої особи - Московський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. На обґрунтування обставин, викладених у заяві, заявником до матеріалів справи надано наступні докази. Судом встановлено, що чоловіком [PERSON], 1946 року народження, є [PERSON], 1945 року народження, уродженець с. Ширвєй Карпогорського району Архангельської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Відповідно до ксерокопії паспорта громадянина України, [PERSON] народився [INFO] у с. Ширвєй Карпогорського району Архангельської області, та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть від 04.06.2015 року, виданого виконкомом Краснолуцької сільської ради Антрацитівського району Луганської області України, [PERSON] помер [INFO] в Україні у Луганській області Антрацитівському районі у с. Козаківка. Свідоцтво про смерть має штамп Луганської Народної Республіки. Згідно довідки про смерть № 03, виданої виконавчим комітетом Краснолуцької сільської ради Антрацитівського району Луганської області 04.06.2015 року, [PERSON] помер [INFO] в с. Козаківка Антратитівського району Луганської області. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 87 від 02.06.2015 року [PERSON], [INFO], помер [INFO] в Україні Луганській області [ADDRESS]. Причина смерті: Ішемічна хвороба серця. Хронічна серцева недостатність. Дифузний кардіосклероз. 18.10.2016 року Московським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO] у с. Козаківка Антрацитівського району Луганської області, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за N 1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров'я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. Факт, який просить встановити заявник, має для неї юридичне значення, оскільки встановлення факту смерті її чоловіка є підставою для державної реєстрації смерті, впорядкування спадкових прав, та не суперечить вимогам законодавства і відповідає законним інтересам заявника. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного і

Outcome: approved