Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про усунення перешкод в здійсненні права власності на житловий будинок та виселення до відповідачів [PERSON]. та [PERSON], посилаючись на наступне: вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Будинок був придбаний нею на підставі договору купівлі-продажу в 1996 році. В квітні 2013 року до неї звернувсь відповідач [PERSON], з пропозицією придбати у неї житловий будинок і попрохав вселитись в нього зі своєю сім»єю: дружиною [PERSON] та двома дітьми: [PERSON] та [PERSON]. Вона погодилась та дозволила їм вселить до свого будинку. До теперішнього часу [PERSON], не уклав з нею будь-якої угоди щодо вказаного будинку і не намагається цього зробити. Він не бажає укладати з нею договору купівлі-продажу та фактично відмовився від нього. Проте відповідачі продовжують проживати у належному їй будинку і не бажають з нього виселятись, тим самим порушують її права як власника будинку, а вона не може в повній мірі здійснювати ці права. Вона неодноразово прохала відповідачів звільнити її будинок, однак вони відмовляються задовольнити її прохання. Вона сама має намір проживати в будинку, але не може цього зробити, так як в будинку проживають відповідачі і добровільно звільнити його не бажають. В зв»язку з цим вона змушена мешкати за іншою адресою та винаймати житло. Вона зверталась до міліції з заявою про виселення відповідачів з її будинку, але їй було повідомлено, що примусове виселення з її будинку можливе лише за рішенням суду, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідачі [PERSON], та [PERSON], в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки від 07.11.2014 року. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується договором купівлі земельної ділянки за вказаною адресою від 27.08.1998 року та довідкою Дніпропетровського державного нотаріального архіву про реєстрацію договору купівлі-продажу житлового будинку між [PERSON],. та [PERSON] від 27.08.1998 року. зареєстрований в реєстрі під реєстровим № 418. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Судом також встановлено, що з квітня 2013 року в належному позивачці будинку, зі згоди позивачки, проживають без реєстрації відповідачі [PERSON], [PERSON], зі своїми двома неповнолітніми дітьми, що підтверджується актом депутата Верхівцевської міської ради від 16.07.2014 року. Відповідно до відомостей домової книги на дане домоволодіння вбачається, що ні відповідачі, ні їх діти в домоволодінні позивачки не зареєстровані. З пояснень позивачки в судовому засіданні встановлено, що вона впустила відповідачів проживати в належний їй будинок, так як відповідачі мали намір його придбати у неї. Але на даний час відповідачі договір купівлі-продажу будинку з нею не укладають, не розраховуються за нього. Проживаючи в будинку руйнують будинок та господарські споруди, також в добровільному порядку з будинку виселитись не бажають. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. судом встановлено, що позивачка на даний час позбавлена можливості користуватись та розпоряджатись належним їй домоволодінням, так як відповідачі не пускають її до будинку. Згідно отриманих судом адресних довідок встановлено, що відповідач [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, а відповідач - [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. З чого суд робить висновок про те, що відповідачі інше мають житло. Виходячи з того, що між позивачем та відповідачами договір найму житлового будинку не укладався, на даний час не укладено правочину і про набуття відповідачами права власності на даний будинок, а також, враховуючи те, що відповідачі проживають у домоволодіння позивачки без реєстрації. Проте поселились в ньому з дозволу позивачки - відповідно відповідачі є тимчасовими жильцями у домоволодіння позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 99 ЖК України тимчасові жильці самостійного права на жиле приміщення, яке займають не набувають, незалежно від тривалості їх проживання. Відповідно до ч. 3 ст. 98 ЖК України тимчасові жильці за вимогою наймача або проживаючих з ними членів сім»ї зобов»язані відразу звільнити приміщення, а при відмові - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити з метою захисту права власності позивача, яка є людиною похилого віку, іншого житла не має та усунути перешкоди в здійсненні права власності позивачем на будинок [ADDRESS] Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Дніпропетровської області шляхом виселення з будинку відповідачів: [PERSON],. та [PERSON], з їх неповнолітніми дітьми: [PERSON] та [PERSON] Так як згідно адресних довідок відповідачі [PERSON], та [PERSON],зареєстровані за іншими адресами, тобто мають інше місце проживання і у випадку виселення її з даного будинку не буде порушуватись право на житло ні відповідачів ні їх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати пор сплаті судового збору в сумі по 121 грн., 80 коп. з кожного.

Outcome: approved