Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Заступник головного\~лікаря Комунальної\~установи «Обласна\~клінічна психіатрична\~лікарня» Запорізької\~обласної ради Судовська Т.Ю. звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку [PERSON] , посилаючись на те, що [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться під наглядом лікарів-психіатрів з 2005 року. Неодноразово лікувався в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з приводу параноїдної шизофренії. У клінічній картині превалює галюцинаторно-маячна симптоматика. Остання виписка 06.11.2019 року. Після виписки перший час приймав підтримуючу терапію, потім від прийому відмовився. Теперішнє погіршення стану на протязі останнього тижня, коли порушився сон, не впізнавав матір, став напруженим, підозрілим, до чогось прислухався. Зі слів матері: «В последнюю неделю перестал принимать таблетки, ночью не спит, полностью отказывается от еды, появилось агрессивное состояние по отношению ко мне, не реагирует на обращенную речь, не ест и не пьет 3 дня, сжимает руки в кулаки, замахивается ударить». У зв`язку з чим матір`ю була викликана швидка допомога. 16.01.2020 року о 20.20 бригадою швидкої медичної допомоги доставлений у приймальне відділення КУ «ОКПЛ» у супроводі санітарів в стані психомоторного збудження. Оглянутий черговим лікарем-психіатром, стан кваліфікований, як тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з кататонічними включеннями та агресивними формами поведінки. Госпіталізований у примусовому порядку, як особа, яка виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. 17.01.2020 року о 08.10 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої пацієнт страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з кататонічними включеннями та агресивними формами поведінки. Враховуючи високу імовірність скоєння суспільно-небезпечного діяння (агресія на адресу матері) та аутоагресію (відмова від їжі на протязі 3-х діб), у відповідності зі ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусова госпіталізація обґрунтована, лікування можливе тільки в умовах закладу з надання психіатричної допомоги. У судовому засіданні представник психіатричного закладу та лікар-психіатр доводи заяви підтримали з підстав, викладених в ній, і просили суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації заперечував. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, його законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі\~ст.\~14\~Закону\~України\~«Про психіатричну\~допомогу»\~особа,\~яка\~страждає\~на психічний\~розлад,\~може\~бути\~госпіталізована до\~психіатричного\~закладу\~без її\~усвідомленої\~згоди\~або без\~згоди\~її\~законного представника,\~якщо\~її\~обстеження або\~лікування\~можливі\~лише в\~стаціонарних\~умовах,\~та\~при\~встановленні в\~особи\~тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок\~чого\~вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 17.01.2020 року, [PERSON] 17.01.2020 року о 08.10 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої пацієнт страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з кататонічними включеннями та агресивними формами поведінки. Враховуючи високу імовірність скоєння суспільно-небезпечного діяння (агресія на адресу матері) та аутоагресію (відмова від їжі на протязі 3-х діб), у відповідності зі ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусова госпіталізація обґрунтована, лікування можливе тільки в умовах закладу з надання психіатричної допомоги. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved