Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

\~До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що 20 лютого 2017 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 7,07 в умовних кадастрових га, що розташована на території колишнього КСП «Шлях Леніна» с. Лантратівка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038595 та земельної ділянки площею 5,1628 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 033455. Заповітом від 03.10.2007 [PERSON] земельну ділянку площею 5,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 033455, заповіла [PERSON] Відносно земельної частки (паю) розміром 7,04 в умовних кадастрових га, що розташована на території колишнього КСП «Шлях Леніна» с. Лантратівка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038595, заповіту вчинено не було, однак вона є єдиною спадкоємицею майна померлої матері за законом, яка фактично прийняла спадщину, так як проживала на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем. На даний час оригінал правовстановлюючого документу у вигляді державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 033455 втрачено, залишилася тільки його копія, в звязку з чим у неї відсутні належні підстави для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судове\~ засідання позивач не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть\~ участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Судом було встановлено, що факт смерті [PERSON]\~ підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії І-ЕД №492912, актовий запис №03 від 22.02.2017 року (а.с. 8). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та її померлою матір'ю підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 357832 від 18.01.1974 року (а.с. 12). В матеріалах справи зазначено, що прізвище позивача було змінено внаслідок укладення шлюбу, який рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 11.12.2009 розірвано (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЕД № 489691 від 19.09.1991, мати позивача уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить зміна її прізвища з Мироненко на [PERSON] (а.с. 14). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038595, [PERSON] зареєстровано власником земельної частки (паю) розміром 7,07 в умовних кадастрових га, що розташована на території колишнього КСП «Шлях Леніна» с. Лантратівка Троїцького району Луганської області (а.с. 9). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 033455, [PERSON] зареєстровано власником земельної ділянки площею 5,1628 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с. 10). Заповітом від 03.10.2007 [PERSON] земельну ділянку площею 5,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 033455, заповіла [PERSON] (а.с. 11). Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 17.10.2017, [PERSON] була членом КСП «Шлях Леніна» на підставі додатку до Державного акту на право колективної власності на землю серії ІІ-ЛГ № 000008 від 05.05.1996. 26.11.1996 [PERSON] отримала сертифікат на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038595, про що в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) було зроблено запис за № 227. 25.06.2001 [PERSON] було отримано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 033455 на площу 5,1628 га ріллі, цільове призначення ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 35). Отже, відносно земельної частки (паю), що розташована на території колишнього КСП «Шлях Леніна» с. Лантратівка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038595, яка залишилася не виділеною, [PERSON] заповіту вчинено не було, однак позивач є єдиною спадкоємицею майна померлої матері за законом, яка фактично прийняла спадщину, так як проживала на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, що підтверджується копією домової книги для прописки громадян, мешкаючи в будинку № 82 по вул. Набережній в с. Лантратівка Троїцького району Луганської області (а.с. 16-18). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49347168 від 05.10.2017, наданою приватним нотаріусом Троїцького районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], яка померла 20.02.2017 року, не вбачається (а.с. 23, 24). Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~\~\~\~ З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON], відмови від прийняття спадщини не вчиняла, інших спадкоємців майна померлої немає, а також те, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов\~ підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved