Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

За позовом сторона позивача просить: 1) визнати за [PERSON], [INFO], право на частку у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Путь Леніна» розміром 769 гривень, що належала померлій 05 жовтня 2001 року [PERSON]; 2) визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 8,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Путь Леніна» міста Семенівка Чернігівської області, яке належало померлій 05 жовтня 2001 року [PERSON], за рахунок земель запасу, створеного [PERSON] міською радою Чернігівської області під час передачі землі у колективну власність. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що 05 жовтня 2001 року померла мати позивача - [PERSON], яка працювала в колгоспі «Путь Леніна» з 1957 по 1976 роки та була членом колгоспу, а згодом членом КСП «Путь Леніна». З 27 січня 1996 року колгосп «Путь Леніна» перейменовано на КСП «Путь Леніна» на підставі рішення загальних зборів колгоспників. КСП «Путь Леніна» реорганізовано в ТОВ Агрофірму «Імпульс» з 16 березня 2000 року на підставі рішення загальних зборів членів КСП «Путь Леніна». ТОВ Агрофірма «Імпульс» на даний час є правонаступником КСП «Путь Леніна». Коли позивач після смерті матері, звернулася до [PERSON] районної державної нотаріальної контори для оформлення прав на майновий пай та на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства «Путь Леніна» в місті Семенівка на території [PERSON] міської ради Чернігівської області, то нотаріус повідомила позивачу, що отримати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки свідоцтво про право власності на майновий пай видано 01 квітня 2009 року, тобто вже померлій особі, а сертифікату на право на земельну частку (пай) не надано взагалі, тому в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішили тільки в судовому порядку. В грудні 2017 року позивач звернулася до відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області за отриманням інформації чи оформлювався на ім'я померлої [PERSON] сертифікат на земельну частку (пай) по КСП «Путь Леніна» по місту Семенівка. Листом від 28.12.2017 відділ у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомив наступне. 26 листопада 1995 року КСП «Путь Леніна» було видано державний акт на право колективної власності на землю. Через відсутність [PERSON] у списку осіб, котрі мають право на земельну частку (пай), що додається до державного акту на право колективної власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай) останній не видавався. Розмір земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП «Путь Леніна» складає 8,23 умовні кадастрові гектари. [PERSON] міської ради Чернігівської області від 27 листопада 2017 року позивачу було відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право власності на майновий пай по тій причині, що його може бути видано власнику паю. Позивач вважає, що має право на земельний пай та на земельну частку (пай), оскільки, 28 березня 2000 року матері позивача було видано свідоцтво про право на майновий пай № 386, згідно якого мати позивача має право на майновий пай в загальному пайовому фонді КСІІ «Путь Леніна» вартістю 769 гривень. На підставі зазначеного свідоцтва 01 квітня 2009 року, вже після смерті матері, позивачу [PERSON] міською радою Чернігівської області було видано на ім'я матері свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧНСМ № 010096, згідно якого [PERSON] має право на пайовий фонд майна КСП «Путь Леніна» товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Імпульс», частка [PERSON] становить 769 гривень. Отже, [PERSON], яка згідно довідки ТОВ Агрофірма «Імпульс» була членом КСП «Путь Леніна», повинна була під час реформування підприємства бути внесеною до списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю, і на момент розпаювання мала право на виділ їй земельної частки (паю). У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, [PERSON] міської ради Семенівського району Чернігівської області, в особі міського голови [PERSON], у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Представник відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Імпульс», в особі генерального директора [PERSON], у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, за дорученням головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління [PERSON], у судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, надіслала електронною поштою заяву про розгляд справи за її відсутності із зазначенням даних про необхідність вирішення справи на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання також не прибула, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду із зазначенням даних, що після померлої 05 жовтня 2001 року [PERSON] спадкова справа не заводилась. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказів вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі зясовано, що 05 жовтня 2001 року померла член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шлях Леніна» міста Семенівка Чернігівської області [PERSON], якій було видано свідоцтво про право на майновий пай № 386, згідно якого [PERSON] має право на майновий пай в загальному пайовому фонді КСІІ «Путь Леніна» вартістю 769 гривень. 01 квітня 2009 року [PERSON] міською радою Чернігівської області було видано на ім'я [PERSON] свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧНСМ № 010096, згідно якого [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Путь Леніна» товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Імпульс», частка [PERSON] становить 769 гривень. Першочерговим претендентом (спадкоємцем) відносно прав та обовязків померлої [PERSON] є позивач [PERSON]. Указані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 8); копії довідки товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Імпульс» про те, що [PERSON] працювала в колгоспі «Путь Леніна» та була челном КСП (а.с. 9); копії свідоцтва про право на майновий пай № 386 (а.с. 15); копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) (а.с. 16); копій довідки щодо земельної частки (паю) з відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а.с. 14). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. Відповідно до розяснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», невнесення до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання, відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720-95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно з п. 6 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачами позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Вимоги щодо визнання права на частку у згаданому вище пайовому фонді підприємства ніким по суті не оспорюється, відповідачами визнається, а тому підлягають задоволенню на основі правил ст. 328 Цивільного кодексу України.

Outcome: approved