overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який обґрунтуванні своїх вимог зазначив, що 17.04.2007 року його прийняли на роботу до ЗАТ «Троїцький маслоробний завод» на посаду машиніста АХУ. 01.10.2012 року був звільнений з вищевказаного підприємства за згодою сторін. За період роботи, підприємство заборгувало йому 5143,00 грн. заробітної плати, яка не була йому виплачена при звільненні в повному обсязі. Крім цього не здійснено розрахунок та виплату йому компенсації втрати частини доходів. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 5143,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. На позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах, позивач працював у ПрАТ «Троїцький маслоробний завод» до 01.10.2012 року (а.с. 6-8). Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Судом встановлено, що відповідач не провів повного розрахунку в день звільнення позивача і до теперішнього часу, порушуючи вимоги ст.116 КЗпП України, в якій зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. У зв'язку із викладеним, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає можливим стягнути з ПрАТ «Троїцький маслоробний завод» судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 115, 116, КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся представник позивача, в обгрунтування якого вказав, що17.01.1997 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. На теперішній час вони не мешкають разом, діти вже повнолітні. Шлюбні відносини позивач та відповідач не підтримують. На підставі викладеного просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Представник позивача в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позову наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище дошлюбне. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні причини позову, дійшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що є підставою для розірвання шлюбу, відповідно до вимог ст.112 СК України, за таких обставин. Відповідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.10.2013 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Відповідно квитанції № 5336.135.1 від 15.05.2014 року, судовий збір в сумі 243,60 грн. у повному обсязі сплачений [PERSON] при подачі позовної заяви до суду. Таким чином суд, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, присуджує стягнути з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд задовольняє вимоги [PERSON] щодо надалі іменуватися дошлюбним прізвищем «[PERSON]», так як відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 105, 110-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся представник позивача, який в обґрунтуванні своїх вимог зазначив, що 12.06.2014 року позивач та відповідач уклали письмовий договір позики у формі розписки, відповідно до якого [PERSON] передав у власність [PERSON] 18000 грн., а позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошей до 15.07.2014 року. [PERSON] борг визнавала, але у встановлений строк грошові кошти не повернула. На підставі викладеного, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 18000 грн. боргу за договором позики. Представник позивача в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні заяви наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити в повному обсязі за таких обставин. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 12.06.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір позики у форма розписки, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] у власність 18000 грн., а позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошей до 15.07.2014 року (а.с. 8). [PERSON] борг визнавала, але у встановлений строк гроші не повернула. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд приходить до висновку про повне обґрунтування заявленого позову та його повне задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд присуджує стягнути з [PERSON] судовий збір, який був в повному обсязі сплачений [PERSON] при подачі позовної заяви до суду. З урахуванням викладеного, на підставі ст. ст. 526, 1046, 1047 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся представник позивача, який в обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з лютого 2002 [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], який у 1992 році був збудований та належав СЗАТ «Аграрник». Після ліквідації підприємства збудовані будинки не були документально передані та не були поставлені на облік до Тополівської сільської ради, в зв'язку з чим [PERSON] не змогла приватизувати вказаний житловий будинок щоб у встановленому законом порядку зареєструвати право власності за собою. У 2009 році [PERSON] зверталась до Троїцької РДА з приводу проведення інвентаризації житлового будинку та подальшої приватизації, але до теперішнього часу вказане питання не вирішене. На теперішній час СЗАТ «Аграрник» визнане банкрутом та ліквідоване. [PERSON] мешкає за вказаною адресою з лютого 2002 року. На підставі викладеного, просить визнати за [PERSON] право власності на вказану квартиру у вищезазначеному будинку. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, надали суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність. На позовних вимогах наполягають. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти її задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно копії листа голови Тополівської сільської ради, останній просить КП Троїцьке БТІ виконати технічну документацію за рахунок квартиронаймачів з послідуючою приватизацією квартири (а.с. 5). Згідно довідки, наданої Тополівською сільською радою, [PERSON] значиться в приватизаційних списках по Тополівській сільській раді за № 591 (а.с. 6). Згідно технічного паспорту, виданого КП БТІ, власником квартири [ADDRESS], зареєстровано [PERSON] (а.с.9-11). Згідно довідки № 23 від 16.01.2014 року, виданої виконавчим комітетом Тополівської сільської ради, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] з лютого 2002 року по теперішній час (а.с. 12). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомими майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Оскільки судом встановлено, що позивач відкрито володіє вказаним нерухомим майном понад 10 років, тому є підстави для визнання права власності за позивачем. На підставі ст.ст.328, 344 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся представник позивача, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), яка перебуває в колективній власності КСП «Покровський», розміром 19,80 в умовних кадастрових га. На час смерті [PERSON] мешкала разом з позивачем, яка здійснила її поховання. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої, але в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на землю, він не може оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за позивачем право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надали суду заяви, в якій просять розглянути справу у їх відсутність. На позовних вимогах наполягають. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. Проти визнання права власності не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.12.2014 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 13). Згідно рішення Троїцького районного суду Луганської області від 27.01.2015 року, встановлено факт постійного проживання разом з [PERSON] його тітки [PERSON] до [INFO] (а.с. 10-11). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], [PERSON] є власницею земельної частки (паю) площею 19/80 в умовних кадастрових га, яка перебуває у КСП «Покровський» (а.с. 14). Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 1268 спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач по справі позовні вимоги визнав, інших спадкоємців майна померлої немає, тому спадкове майно повинно належати позивачу. На підставі ст.ст.78, 81, 131 ЗК України ст. ст. 328, 1216, 1225, 1268

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся представник позивача, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що [PERSON] мала у привітній власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Широка, 12, смт. Троїцьке, Луганської області. 25.03.2003 року [PERSON] померла. На час відкриття спадщини у вказаному житловому будинку були зареєстровані: чоловік [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON]. [PERSON] помер 19.02.2012 року. Оскільки оригінал правовстановлюючого документу, а саме договір дарування від 10.05.2002 року відсутній, це перешкоджає їй звернутися до державної нотаріальної контори з метою нотаріального посвідчення права власності на спадкове майно. На підставі викладеного, просить визнати за [PERSON] право власності на вказаний житловий будинок. В судове засідання представник позивача та позивач не з'явились, надали суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність. На позовних вимогах наполягають. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти визнання права власності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Факт смерті [PERSON] підтверджується відповідно копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №254977, актовий запис №32 від 13.07.2010 року (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: вул. Широка, 12, смт. Троїцьке, Луганська область, який належав їй на підставі договору дарування від 10.05.2002 року серії АЕК № 181315, зареєстрованому в реєстрі за № 552, посвідченого державним нотаріусом Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області та зареєстрованому в Троїцькому БТІ за реєстровим № 188 від 10.05.2002 року (а.с. 21). На час відкриття спадщини у вказаному житловому будинку були зареєстровані: чоловік [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON] (а.с. 14). Факт смерті [PERSON] підтверджується відповідно копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №325446, актовий запис №20 від 04.04.2012 року (а.с. 12). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, відповідач по справі позов визнав, тому спадкове майно повинно належати позивачу. На підставі ст.ст.1217, 1220, 1223, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась [PERSON], в обгрунтування якого вказала, що 02.06.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину, [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, фактично шлюбні відносини припинені. В подальшому збереження шлюбу не можливе. На підставі викладеного просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позову наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні причини позову, дійшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що є підставою для розірвання шлюбу, відповідно до вимог ст.112 СК України, за таких обставин. Судом встановлено, що 02.06.2013 року позивач уклала шлюб з відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.06.2012 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.12.2013 року, син [PERSON] народився [INFO] . Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 105, 110-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась [PERSON], в обгрунтування якого вказала, що 02.09.1995 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двоє дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. В подальшому збереження шлюбу не можливе. На підставі викладеного просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позову наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні причини позову, дійшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що є підставою для розірвання шлюбу, відповідно до вимог ст.112 СК України, за таких обставин. Судом встановлено, що 02.09.1995 року позивач уклала шлюб з відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.09.1995 року (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.04.1997 року, донька [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.08.2002 року, син [PERSON] народився [INFO] (а.с. 8). Відповідно квитанції № 58 від 22.07.2015 року судовий збір в сумі 243,60 грн. у повному обсязі сплачений [PERSON] при подачі позовної заяви до суду. Таким чином суд, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, присуджує стягнути з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 105, 110-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась [PERSON], в обгрунтування якого вказала, що 04.06.1999 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося, тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позову наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні причини позову, дійшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що є підставою для розірвання шлюбу, відповідно до вимог ст.112 СК України, за таких обставин. Відповідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.06.1999 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], син [PERSON] народився [INFO] (а.с. 6). На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 105, 110-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась [PERSON], в обгрунтування якого вказала, що 05.02.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження характерів, поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення сімейного господарства. В подальшому збереження шлюбу не можливе. На підставі викладеного просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позову наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні причини позову, дійшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що є підставою для розірвання шлюбу, відповідно до вимог ст.112 СК України, за таких обставин. Відповідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.02.2010 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], донька [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 7). Відповідно квитанції № 0.0.349344659.1 від 16.02.2015 року судовий збір в сумі 243,60 грн. у повному обсязі сплачений [PERSON] при подачі позовної заяви до суду. Таким чином суд, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, присуджує стягнути з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] щодо надалі іменуватися шлюбним прізвищем «[PERSON]», так як відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 105, 110-113 СК України,

Outcome: approved