Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла її мати [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (пай [NUMBER]) площею 6.970 га. розташованої на території Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.03.2014 року, копією свідоцтва про народження, копію свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 100673 від 12.01.2002 року. За життя [PERSON] склала заповіт відповідно до якого земельну ділянку площею 6.970 га, розташовану на території Петропавлівської селищної ради передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 100673 виданого Петропавлівською селищною радою 12.01,2002 року заповіла у власність позивачці, що підтверджується копією заповіту від 05.12.2006 року посвідченого секретарем Самарської сільської ради Петропавлівського району та зареєстрованому в реєстрі за №112. Таким чином позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Спадкоємці які б відповідно до ст. 1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку у спадщині відсутні. Відповідно до діючого законодавства [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], однак нотаріусом 11.02.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва через відсутність оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю, та через те, що нею пропущено строк на прийняття спадщини, що підтверджується листом нотаріуса від 11.02.2015 року вих. № 130/02-14 с/с 25/2015. Передбачений законодавством шестимісячний строк на прийняття спадщини позивачка пропустила через скрутне матеріальне становище та віддаленість місця її проживання, оскільки вона проживає в Апостолівському районі Дніпропетровської області, що знаходиться на значній відстані від смт. Петропавлівка, а тому не мала можливості на той час приїздити до смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області для подання заяви про прийняття спадщини. До того ж вказаний строк, як зазначила позивачка, строк нею було пропущено через відсутність оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю, який вона до цього часу так і не знайшла. Вважає, що пропустила строк з поважних причин. Оригінал Державного акту на право приватної власності на землю дійсно втрачено, де він може бути позивачка не знає, проте в мене є копія вказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 100673 завірена печаткою Управління Дсржземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області, що підтверджує право власності [PERSON] на земельну ділянку (пай). [PERSON] за життя володіла вказаною земельною ділянкою, ніхто її право власності до суду не оспорив, а тому вона була належним власником даної земельної ділянки. Від спадщини позивачка не відмовлялася, ніхто її право на спадщину до суду не оспорив, однак через пропуск строку на прийняття спадщини та відсутність оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю вона не має можливості оформити спадкове майно на своє ім'я, володіти, користуватися і розпоряджатися ним як законний власник, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, про розгляд справи належним чином повідомлені. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, відповідно до матеріалів справи [INFO] померла, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, була матір'ю позивачки. Відповідно до заповіту від 05.12.2006 року та дійсного станом на 02.03.2015 року, померла заповідала позивачці земельну ділянку, площею 6.970 га. розташованої на території Петропавлівської селищної ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ДП № 100673 від 12.01.2002 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно листа завідуючої Петропавлівської державної нотаріальної контори від 11.02.2015 року в №130/02-14, позивачкою пропущено строк прийняття спадщини та відсутній правовстановлюючий документ, а саме оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ДП № 100673 від 12.01.2002 року. Довідкою Петропавлівської селищної ради від 27.02.2015 року № 197 підтверджується, що померла на день смерті проживала за місцем реєстрації сама, тобто, особи , які б прийняли спадщину за законом, відсутні, тож спадкоємці які б відповідно до ст. 1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку у спадщині відсутні. Довідкою управління Держземагенства у Петропавлівському районі від 13.02.2015 року №14-408-0.4-892/2-15 вартість земельної ділянки складає 152685 грн.50 коп. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) підтверджуються свтановлені обставини справи та відсутність інших спадкоємців. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Таким чином позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON], була належним власником земельної ділянки, і її право власності належним чином оформлено. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття. Від спадщини позивач не відмовлялася, ніхто її право на спадщину до суду не оспорив. Однак через відсутність оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ДП № 100673 від 12.01.2002 року вона не мала можливості в позасудовому порядку оформити спадкове майно на своє ім'я, володіти, користуватися і розпоряджатися ним як законний власник. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved