Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Управління охорони здоровя Чернігівської обласної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Позовні вимоги мотивовані тим, що ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 29.05.2017 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у звязку з його примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження зареєстроване у єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12017270010001636 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито. Встановлено, що 01.03.2017 року близько 14 годин 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «Chevrolet Lachetti NF», реєстраційний номер [NUMBER], рухався в Чернігові по вул. Молодчого зі сторони пр. Перемоги в напрямку вул. Шевченка. Рухаючись у вказаному напрямку в районі будинку № 68 по вул. Г. Полуботка у м.Чернігові, під час виконання повороту ліворуч з вул. Молодчого на вул. [PERSON], [PERSON] проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не надав дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину, на яку він повертав, у результаті чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON], який перетинав проїзну частину вул. [PERSON] в межах регульованого пішохідного переходу на дозволений сигнал світлофора з лівого на правий бік відносно напрямку руху автомобіля. В результаті наїзду [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою розладу здоровя на строк більше ніж 21 добу. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» в період з 01.03.2017р. по 18.03.2017р. З довідки № 05-02/219 від 11.05.2017, виданої адміністрацією КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», вартість витрат на лікування становить 8697 грн.48 коп. Тому прокурор, посилаючись у позові на п.3 ст. 131-1 Конституції України, ч.2ст.45, п.4ст.61 ЦПК України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 1166,1206 ЦК України, Постанову Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», Постанову Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 р. за № 11 «про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» просить стягнути з [PERSON] на користь обласного бюджету витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 8697грн.48коп. В судовому засіданні прокурор підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила вважати поясненнями по справі обставини викладені в позовній заяві, стягнути з [PERSON] на користь обласного бюджету витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 8697грн.48коп. Представник Управління охорони здоровя Чернігівської обласної державної адміністрації до судового засідання не зявився, про розгляд справи повідомлені належним чином, згідно поданої заяви, просять розгляд справи проводити без участі представника Управління. Позовні вимоги підтримують (а.с.20, 44). Представник відповідача адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру, в судовому засіданні, не оспорюючи фактичних обставин справи, позовні вимоги прокурора визнав частково, оскільки вважає витрати зазначені у довідці вартості одного ліжко-дня в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» такими, що не є фактичними, конкретними витратами, які б здійснювались лікарнею суто на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] Вважав за можливе відшкодування відповідачем витрат на стаціонарне лікування потерпілого визначених у довідці, а саме: на «продукти харчування» - 118,07 грн., «оплату теплопостачання» - 715,83 грн., «оплату водопостачання і водовідведення» - 140,81 грн., «оплату електроенергії» - 140,54 грн., всього в сумі 1115,25 грн. В іншій частині у задоволенні позову просив відмовити, оскільки він ґрунтується на припущеннях. Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхового товариства «Гарантія» [PERSON] в судовому засіданні щодо розгляду справи покладався на розсуд суду, вважає, що рішення у справі ніяк не впливає на права та обовязки Товариства. Підтвердив, що ПрАТ «Страховим товариством «Гарантія» здійснювались страхові відшкодування потерпілому [PERSON] на підставах і в розмірах встановлених страховим актом у відповідності до договору страхування АК/4744311 укладеного з [PERSON] Представник третьої особи Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» [PERSON], яка діє за довіреністю, в судовому засіданні позовні вимоги прокурора підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, суду пояснила, що у відповідності з Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», сума коштів у довідці вартості одного ліжко-дня в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» за березень 2017 року, визначалась лікарнею, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених потерпілим [PERSON] в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначалась на підставі медичної картки стаціонарного хворого. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводилось виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за березень 2017 року на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 29.05.2017 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України у звязку з його примиренням з потерпілим. Кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито. (а.с. 6-7). Довідкою комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівської обласної лікарні» № 05-02/219 від 11.05.2017 року підтверджено, що [PERSON] перебував на лікуванні в нейрохірургічному та стоматологічному відділенні з 01.03.2017 року по 18.03.2017 року /17 ліжко-днів/, загальна вартість лікування становить 8697,48 грн., вартість 1 ліжко-дня за березень 511,73 грн. (а.с.9). У відповідності з вимогами ст. 58, 59 ЦПК України, довідку комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівської обласної лікарні» № 05-02/219 від 11.05.2017 року, суд вважає належним і допустимим доказом щодо підтвердження строку лікування і розміру витрат на лікування потерпілого [PERSON], форма і зміст довідки у суду сумнівів не викликають. Крім того, в судовому засіданні достовірно встановлено відсутність в переліку вказаному в довідці витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання, які передбачені як виняток Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання». Таким чином, судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка виникла 01.03.2017 року близько 14 год. 30 хв. внаслідок винних дій [PERSON], потерпілим [PERSON] отримані тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та він знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному та стоматологічному відділенні КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» з 01.03.2017 року по 18.03.2017 року /17 ліжко-днів/, загальна вартість лікування становить 8697,48 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. у звязку із задоволенням позовних вимог. На підставі викладеного, ст. 1206 ЦК України, Постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» та

Outcome: approved