Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 26 серпня 2016 року позивач одружилася з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання дружини не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши сторони, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Так, даний позов згідно реєстраційного штампу надійшов до Троїцького районного суду Луганської області 02 травня 2018 року. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між позивачем та відповідачем 26 серпня 2016 року було укладено шлюб (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Позивач не працює, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 9-11). Відповідач надав до суду квитанції про перерахування на рахунок позивача певних сум грошових коштів для утримання дитини та позивача. У відповідності до положень ч.2 ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, вирішуючи позовні вимоги, враховує наявність у відповідача дитини, яку він повинен забезпечувати та надавати матеріальну допомогу матері дитини, на утриманні якої вона знаходиться. При цьому, суд вважає заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів таким, що буде відповідати інтересам дитини, а також інтересам позивача до досягнення дитиною трьох років та забезпечить у певній мірі її потреби. Таким чином, враховуючи, що дитина позивача знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач по справі, батько дитини, хоча і надає певні суми грошових коштів на утримання своєї дитини та дружини, однак вони мають мінливий характер, так як відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнути з відповідача аліменти на утримання його дитини на користь позивача у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позивача при поданні позову звільнено від сплати судового збору, а відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, який позивач повинен був сплатити при поданні позову даного характеру, тобто 352 грн 40 коп. за позов про стягнення аліментів на утримання дитини, та 352 грн 40 коп. за позов про стягнення аліментів на утримання дружини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного ст.ст. 75, 84, 180, 182 СК України,

Outcome: approved