Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Заступник прокурора Харківської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» до Вовчанської районної адміністрації Харківської області, [PERSON], Реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції, третя особа: [PERSON] про визнання недійсними розпоряджень та повернення земельної ділянки. Зазначив, що розпорядженням Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області від 21 листопада 2012 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель запасу рекреаційного призначення у власність громадянам в кількості 88 чоловік для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області. Розпорядженням Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області від 19 липня 2013 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, площею 7,8570 га із земель запасу рекреаційного призначення для передачі у власність 88 громадянам для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, на підставі якого [PERSON] передано у власність земельну ділянку, загальною площею 0,10 га із земель запасу рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва та внесено відомості про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.08.2013 року за № 4955809. Земельна ділянка передана [PERSON] із земель, що раніше перебували в оренді ТОВ «Синтез Блеск» та ТОВ «Телесенс» на підставі договорів оренди, укладених з Вовчанською районною державною адміністрацією. Вказаним субєктам господарювання земельну ділянку передано для використання у рекреаційних цілях без зміни цільового призначення та без вилучення із постійного землекористування ДП «Вовчанське лісове господарство». 02.11.2013 року на підставі договору купівлі-продажу, [PERSON] відчужено зазначену земельну ділянку [PERSON] Посилаючись на те, що спірну земельну ділянку передано у власність [PERSON] Вовчанською районною державною адміністрацією Харківської області з перевищенням повноважень і з порушенням вимог статей 80, 84, 149, 155 Земельного кодексу України та статей 7, 8, 17, 28, 23, пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» [PERSON] кодексу України, розпорядження Кабінету Міністрів України № 610-р від 10.04.2008 року, оскільки вказана земельна ділянка на час її відчуження перебувала в державній власності та належить до земель лісового фонду, просив: визнати незаконним і скасувати розпорядження Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області № 660 від 21 листопада 2012 року та № 174 від 19 липня 2013 року; визнати недійсним та скасувати записи про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6321655800:01:005:0042 від 13.08.2013 року № 4955809 та від 02.11.2013 року № 7536445; витребувати з незаконного володіння [PERSON] та передати ДП «Вовчанське лісове господарство» спірну земельну ділянку. Прокурор в судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], третя особа [PERSON] в судове засідання повторно не зявились були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник Вовчанської РДА Харківської області в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши доводи прокурора, перевіривши матеріли справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що розпорядженням Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області від 21 листопада 2012 року №660, надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель запасу рекреаційного призначення у власність громадянам в кількості 88 чоловік для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області. Розпорядженням Вовчанської районної державної адміністрації Харківської від 19 липня 2013 року №174, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, площею 7,8570 га із земель запасу рекреаційного призначення для передачі у власність 88 громадянам для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області. Відповідно до Додатку до розпорядження голови Вовчанської районної державної адміністрації № 174 від 19.07.2012 року до списку громадян в кількості 88 чоловік внесена [PERSON] На підставі зазначеного рішення Вовчанської районної державної адміністрації [PERSON] передано у власність земельну ділянку, загальною площею 0,10 га із земель запасу рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва, розташовану за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області та внесено відомості про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.08.2013 року за № 4955809. 02.11.2013 року відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області за № 1070, [PERSON] відчужено зазначену земельну ділянку [PERSON] 02.11.2013 року за № 7536445 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку, площею 0,10 га з кадастровим номером 6321655800:01:005:0042 зареєстровано за [PERSON] Відповідно до статті 19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі лісогосподарського призначення . Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 20 ЗК України (тут і далі в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення обєктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель (стаття 21 ЗК України). Згідно зі статтею 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках. Відповідно до статей 56, 57 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення. Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом. Таким чином, землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства, належать до земель лісогосподарського призначення, на які розповсюджується особливий режим щодо використання, надання в користування та передачі у власність. При цьому згідно зі статтею 3 ЗК України земельні відносини, які виникають при використанні лісів, регулюються також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать ЗК України. Водночас у пункті 2 статті 5 ЛК України передбачено, що правовий режим земель лісогосподарського призначення визначається нормами земельного законодавства. Відтак застосування норм земельного та лісового законодавства при визначенні правового режиму земель лісогосподарського призначення повинне базуватись на пріоритетності норм земельного законодавства перед нормами лісового законодавства, а не навпаки. Оскільки земельна ділянка й права на неї на землях лісогосподарського призначення є обєктом земельних правовідносин, то субєктний склад і зміст таких правовідносин повинні визначатися згідно з нормами земельного законодавства в поєднанні з нормами лісового законодавства в частині використання та охорони лісового фонду. Основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом статті 63 ЛК України полягає в здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів. Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 ЗК України). Отже, однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний звязок їх використання із лісокористуванням. Планування використання земель лісогосподарського призначення здійснюється головним чином у формі лісовпорядкування, яке, зокрема, передбачає складання проектів організації і розвитку лісового господарства та здійснення авторського нагляду за їх виконанням (пункт 13 статті 46 ЛК України). Паралельно із земельним кадастром здійснюється облік лісів та ведеться органами лісового господарства державний лісовий кадастр на основі державного земельного кадастру (частина друга статті 49 ЛК України). Державний лісовий кадастр включає: облік якісного і кількісного стану лісового фонду України; поділ лісів на категорії залежно від основних виконуваних ними функцій; грошову оцінку лісів (у необхідних випадках); інші показники (стаття 51 ЛК України). Згідно зі статтею 7 ЛК України ліси, які знаходяться в межах території України, є обєктами права власності Українського народу. Відповідно до статті 8 ЛК України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій згідно із законом. За статтею 13 ЗК України до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Передача у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більше як 1 га, що перебувають у державній власності, належить до повноважень Кабінету Міністрів України у сфері лісових відносин (стаття 27 ЛК України (тут і далі в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин). Згідно із частиною другою статті 149 ЗК України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Відповідно до частини девятої статті 149 ЗК України, Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1\~га для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами пятою восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу. За статтею 48 ЛК України в матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного обєкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства обєкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону. Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища. Затверджені матеріали лісовпорядкування є обовязковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів. Згідно з нормами статей 181 - 184, 202 - 204 ЗК України, законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про землеустрій» дані державного земельного кадастру це документальне підтвердження відомостей про правовий режим земель, їх цільове призначення, їх розподіл серед власників землі і землекористувачів за категоріями земель, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, які ґрунтуються на підставі землевпорядної документації. Згідно з пунктом 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення. Отже, аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку про те, що при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України. Визначаючи правовий статус земельної ділянки, суд бере до уваги довідку ДП «Харківська Державна лісовпорядна ікспедиція» № 128 від 19 березня 2015 року, згідно з якою відповідно до лісовпорядкування 2010 року, земельні ділянки, які надані громадянам для індивідуального дачного будівництва знаходяться в кварталі 103, виділ 8-9,11,15-22,28-29. Згідно до Схеми розміщення Старосалтівського лісництва ДП «Вовчанське лісове господарство», також підтверджується, що спірна земельна ділянка знаходиться в кварталі 103. З довідки ДП «Вовчанське лісове господарство» № 921 від 05.11.2015 року встановлено, що земельна ділянка, площею 7, 8570 га відповідно до викопіювання з планшету № 7 лісовпорядкування знаходиться в кварталі 103 та відноситься до земель Старосалтівського лісництва. Згідно з договором оренди земельної ділянки серії ВАА № 849371, укладеного 19.08.2002 року між Вовчанською районною державною адміністрацією Харківської області та ТОВ «Синтез Блеск», зареєстрованого за № 2821, ТОВ «Синтез Блеск» передано в дострокове, платне володіння і користування земельну ділянку із земель лісового фонду, площею 8,33 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на землях Старосалтівського лісництва Вовчанського держлісгоспу (квартал 103, виділ 4,8,9,10,11) на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району, Харківської області. Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановлено законом порядку, знаходиться у якісному стані - вкрита лісом, відповідно до довідки Вовчанського районного відділу земельних ресурсів Харківської області № 359 від 01.08.2002 року. Відповідно до договору оренди земельної ділянки серії ВАА № 849367, укладеного 02.08.2002 року між Вовчанською районною державною адміністрацією Харківської області та ТОВ «Телесенс КСЦЛ Україна», зареєстрованого за № 2641, ТОВ «Телесенс КСЦЛ Україна» передано в дострокове, платне володіння і користування земельну ділянку із земель лісового фонду, площею 0,67 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на землях Старосалтівського лісництва Вовчанського держлісгоспу (квартал 103, виділ 4,10,11) на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району, Харківської області. Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановлено законом порядку, знаходиться у якісному стані, вкрита лісом, відповідно до довідки Вовчанського районного відділу земельних ресурсів Харківської області № 359 від 01.08.2002 року. Вказаними договорами оренди підтверджується, що земельна ділянка яка перебувала у користуванні ТОВ «Синтез Блеск», ТОВ «Телесенс КСЦЛ України» і було передана у власність [PERSON] і в подальшому [PERSON] належить до земель лісового фонду. Враховуючи викладене відведенна спірна земельної ділянки належить до категорії земель «Ліси та інші лісовкриті площі». На підставі викладено з урахуванням норм пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України копія планшета лісовпорядкування є документом, який підтверджує право постійного користування державним лісогосподарським підприємством спірною земельною ділянкою та що остання належить до земель лісового фонду із цільовим призначенням землі лісогосподарського призначення. Оскільки земельні ділянки лісогосподарського призначення були відчужені районною державною адміністрацією без згоди користувача державного лісогосподарського підприємства, що є підставою для визнання незаконними й скасування розпоряджень районної державної адміністрації, визнання недійсною реєстрацію право власності на земельні ділянки та витребування їх із чужого незаконного володіння. Згідно ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно з чужого незаконного володіння. Однак, якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза їх волею. Спірна земельна ділянка, яка вибула з користування ДП «Вовчанське лісове господарство» та виключена із земель лісового фонду за рішенням Вовчанської районної адміністрації Харківської області, належить до земель лісового фонду та на час прийняття рішення про її відчуження перебувала в державній власності та вибула з володіння власника-держави, поза його волею, оскільки право розпорядження нею не належало Вовчанській РДА. Жодних дій щодо розпорядження земельною ділянкою компетентним органом не вчинялося, зміна цільового призначення відбувалась з порушенням встановленого законом порядку. Враховуючи викладене суд, дійшов до висновку, що земельна ділянка, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер 6321655800:01:005:0042, розташована за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області належать до земель лісового фонду, що підтверджується матеріалами лісовпорядкування, розробленими та затвердженими при проведенні базового лісовпорядкування, а також інформацією з відділу Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області та підлягає витребуванню з незаконного володіння [PERSON] Питання розподілу судових витрат регламентовано главою 8 ЦПК України, а також Пленумом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». На підставі викладеного,

Outcome: approved