Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

До Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. щомісячно. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач проживає окремо та ухиляється від матеріального утримання дитини. Коли позивач з відповідачем почали проживати окремо, він забрав усі дитячі речі, а саме одяг та іграшки, у зв'язку з чим позивачці довелося купувати їх знову. [PERSON] працює моряком, щомісячно отримує дохід в іноземній валюті (в доларах США та Євро), а також є приватним підприємцем і отримує дохід від цієї діяльності, тому має можливість сплачувати аліменти дитині в заявленій до стягнення сумі. Відповідач подарував [PERSON] квартиру для того, щоб в подальшому не виникло майнового спору при поділі майна при розірванні шлюбу. Крім того, відповідач обіцяв їй, що буде на сина давати їй по 300 доларів. Також, позивач підтвердила про отримання аліментів у серпні-листопаді 2016 року від [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. Пояснив, що відповідач є приватним підприємцем та отримує певний дохід. Відповідач працює на суднах та доказів, того, що він отримує дохід від цього позивачем не надано. Відповідач подарував квартиру позивачці в рахунок того, що він в подальшому не буде сплачувати аліменти на дитину. Крім того, відповідач потребує лікування за кордоном внаслідок отриманих травм. За свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 31.03.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області, [INFO] народився [PERSON]. В графі батько вказано [PERSON], в графі мати вказано [PERSON]. За рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18.07.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За записом у трудовій книжці [NUMBER] від 26.05.2016 року [PERSON] прийнята на посаду бухгалтера у ФОП [PERSON] За довідкою ФОП [PERSON] № 1 від 17.12.2016 року дохід [PERSON], який їй виплачено за період з травня по листопад 2016 року складає 8 339,05 грн., щомісячно у сумі, що не перевищує 1 331,52 грн. За наданими копіями фіскальних чеків [PERSON] купує продукти харчування, одяг, медикаменти та оплачує розваги дитини. За листом Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 23.02.2017 року № 176/Б/21-20-17 загальна сума доходу [PERSON] відповідно до поданої декларації за 2016 рік складає 28 131,29 грн. За листом Олешківського районного відділу державної виконавчої служби від 27.02.2017 року № 1350 виконавчі провадження де стороною виступає боржник [PERSON] станом на 15.02.2017 року не існує. За листом ТОВ «Марлоу навігейшн Україна» від 28.03.2017 року № 118 [PERSON] був працевлаштований на посаді 2 механіка на судна іноземних судноволодільців у періоди: - з 05.04.2015 р. по 14.08.2015 р.; - з 05.12.2015 р. по 10.04.2016 р.; з 27.11.2016 року по сьогоднішній час. За договором дарування квартири від 31.05.2016 року [PERSON] подарував [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Зазначений договір не містить даних, що квартира подарована в рахунок майбутніх платежів по аліментам на дитину. За податковою декларацією платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця, [PERSON] отримав дохід за 2016 рік в обсязі 28 131,29 грн. За епікризом КП «Цюрупинська центральна районна лікарня» № 5327 [PERSON] був госпіталізований з 25.06.2016 року по 08.07.2016 року з діагнозом закритий перелом ключиці та забій правого суглобу, гематома. Виписаний в задовільному стані на амбулаторне лікування. За листком непрацездатності [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 25.06.2016 по 08.07.2016 року. За квитанціями від 02.08.2016 року, 02.09.2016 року та 14.11.2016 року [PERSON] поповнив рахунок [PERSON] на 2000 грн., як аліменти за серпень-листопад 2016 року, тобто щомісячно по 500,00 грн. Відповідно до принципів 2, 4, 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1959 року, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношення здоровим і нормальним шляхом… Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Дитині має належати право на відповідне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.ст. 2, 3 Декларації про соціальні і правові принципи, які стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо при передачі на виховання і усиновлення на національному та міжнародних рівнях, яка прийнята резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй 03.12.1986 року, благополуччя дитини залежить від благополуччя сім'ї. Піклування про дитину лежить на її батьках. Відповідно до ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] має нерегулярний дохід (не щомісячний дохід протягом року) працюючи по найму на суднах іноземних судновласників та є фізичною особою-підприємцем, а тому розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що аліменти в розмірі 2 000, 00 гривень, на утримання дитини [PERSON] відповідають можливості батька їх сплачувати, не є занадто обтяжливими та такими, що будуть ставити батька в скрутне матеріальне положення. Крім того, суд враховує, що представником відповідача не доведено того, що [PERSON] потребує лікування за кордоном - того, що стан його здоров'я та витрати на лікування не дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі 2000,00 грн. Також, суд не враховує посилання представника відповідача на те, що [PERSON] подарував квартиру [PERSON] в рахунок аліментів на утримання дитини, оскільки договір дарування не містить зазначених умов та після його укладення відповідач сплачував аліменти на дитину. В той же час суд вважає, що аліменти на дитину в розмірі 5 000,00 грн., щомісячно є непомірно великими з витратами, які необхідні для забезпечення нормального розвитку та виховання [PERSON] та на матір дитини, також, покладеного обов'язок утримувати дитину. У зв'язку з зазначеним, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь держави з [PERSON].

Outcome: approved