Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Заступник прокурора в інтересах Департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради подав до суду позов в якому просив стягнути з [PERSON] у відшкодування збитків, понесених внаслідок стаціонарного лікування потерпілого від злочину [PERSON] за ч.1 ст.122 КК України за період з 24.08.2012 р. по 29.08.2012 р. в КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня швидкої медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова» в розмірі 639 грн. 65 коп. Прокурор прокуратури, відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належними чином та своєчасно. Представник прокуратури надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення судових викликів зі зворотними повідомленнями. Прокурор прокуратури надав до суду заяву, в якій погоджувався на заочний розгляд справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкові від 30 грудня 2013 року [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, в силу ст.75 КК України [PERSON] було звільнено від відбування призначеного судом покарання, якщо вона протягом 1 року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов'язки. [PERSON], який є потерпілим від злочину, 24.08.2012 року надійшов до КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня швидкої медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова» та протягом періоду з 24.08.2012 року по 29.08.2012 року перебував на стаціонарному лікуванні. У відповідності до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнена судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно ч.5 ст.128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Як роз'яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму № 11 від 07.07.1995 року Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду №12 від 03.12.97 р.) постановляє, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року затверджено «Порядок про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачається, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Зазначена Постанова Пленуму Верховного Суду України роз'яснює, що термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з калькуляції вартості лікування [PERSON] за період часу його перебування на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня швидкої медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова», вказаним комунальним медичним закладом були понесені витрати на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 639,65 грн. Вартість 1 ліжко - дня складає 127,93 грн., відповідно за 5 койко-днів перебування у лікарні - 639,65 грн. Згідно до вимог ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодовувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Виходячи з того, що [PERSON] скоєно злочин, та є причинний зв'язок між його злочинними діями та перебуванням потерпілого [PERSON] на лікуванні в КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня швидкої медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова», суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, в зв'язку з чим стягує з [PERSON] на користь Департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради у відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину - 639,65 грн. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України в зв'язку з чим стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved