Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

До суду\~із позовом\~звернулася позивач\~[PERSON]\~до до\~\~[PERSON],\~\~третя\~особа\~\~Новомиргородська міська\~\~рада\~Кіровоградської\~\~області про визнання особи такою, що втратила право на проживання в житловому будинку. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач, в період з 1970 року по лютий 2001 року перебувала в шлюбі з [PERSON], який мав у приватній власності 37/50 частин - житлового будинку, який розташовано за адресою: Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Шолом Алейхема № 3. 03 лютого 2001 року чоловік помер, позивач фактично прийняла спадщину - 37/50 частин житлового будинку за вищевказаною адресою. Нотаріально позивач оформила зазначену спадщину 10 грудня 2016 року. Під час проживання в зазначеному будинку, дочка позивача, [PERSON], 24 квітня 1998 року уклала шлюб з [PERSON] і після одруження, оскільки вони не мали власного житла, позивач з чоловіком дозволили зареєструватися в належному їм будинку відповідачу, з умовою, що він буде проживати з ними до придбання свого житла та відповідно на час спільного проживання з їхньою донькою. В подальшому, 03 жовтня 2003 року відповідач розірвав шлюб з донькою, і залишивши місце проживання, поїхав до м. Києва де і перебуває в даний час. Позивач неодноразово пропонувала відповідачеві знятися з реєстрації, з належної їй частини житлового будинку, однак її вимоги та прохання в добровільному порядку знятися з реєстрації, з належної їй на праві власності частини житлового будинку № 3 по вул. Шолом Алейхема в Новомиргород, Кіровоградської області, залишались без відповіді. Оскільки без зняття відповідача з реєстрації неможливо розпорядитися належною позивачу частиною житлового будинку - продати його, а кошти використати для придбання іншого житла, отримати субсидію, також неможливо без довідки про доходи відповідача, позивач змушена звернутися суду за для захисту свого порушеного права власності. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити його, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмових клопотань про відкладення розгляду справи і відзиву не надіслав, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України та шляхом направлення судової повістки-повідомлення. Згідно до ст. 128 ч.11 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за\~десять днів\~до дати\~відповідного судового\~засідання.\~З опублікуванням\~оголошення про\~виклик особа\~вважається повідомленою\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи.\~20\~вересня 2018 року на вказаному веб-сайті опубліковано оголошення про виклик відповідача у судове засідання на 24.10.2018 року на 11.00 год. Згідно зворотного\~повідомлення «Укрпошти»\~від 13\~вересня 2018\~року відповідач\~отримав копію\~ухвали суду\~про відкриття\~провадження від\~05\~вересня 2018\~р.\~та копію\~позовної заяви\~з додатками,\~проте в\~судове засідання\~не зявився. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи. Третя особа Новомиргородська міська рада Кіровоградської області повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, представник якої у судове засідання не зявився, проте представник направив до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, не заперечує проти задоволення позову. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши позивача, пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов\~ підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до вимог\~ст.72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Підставою припинення права користування жилим приміщенням відповідно\~ст.71 ЖК України\~є відсутність наймача або члена його сімї у місці їх проживання понад шість місяців без поважних причин, тобто за тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців і причини та мотиви відсутності протягом цього часу не мають правового значення. Згідно вимог\~ст.7 ч.1 п.2 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок № 3 по вул. Шолом Алейхема в м. Новомиргород, Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 10 грудня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі № 1362. Під час проживання в зазначеному будинку, дочка позивача - [PERSON], 24 квітня 1998 року уклала шлюб з [PERSON] і після одруження відповідач зареєструвався у вищезазначеному будинку, що підтверджується копією домової книги. 03 жовтня 2003 року відповідач розірвав шлюб з донькою позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії I-ОЛ № 067519, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 132. Згідно актів обстеження житлового будинку від 13.01.2018 р. та від 07.08.2018 р підтверджено факт не проживання [PERSON] у вищевказаному домоволодінні з 12 червня 2008 року. Як зазначила позивач в судовому засіданні, і такі доводи не спростовані відповідачем, вона як власник своєї частини житлового будинку позбавляється права в повній мірі користуватися та розпоряджатися майном, реєстрація відповідача у будинку є перешкодою для оформлення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Крім цього, суд враховує показання свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, що підтвердили пояснення позивача про не проживання відповідача у вказаному будинку більше 10 років. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею7 ч.1 п.2 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. У звязку з чим у спірних правовідносинах правильним способом захисту цивільного права позивача, який відповідає вимогам ст.16 Цивільного кодексу України, є визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право власності позивача щодо користування своїм майном. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved