Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

За позовом позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дочкою двадцяти трьох років, якщо вона буде продовжувати навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] у позові зазначила про те, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого має дочку, [PERSON], [INFO]. На цей час позивач вдруге зареєструвала шлюб й змінила своє прізвище на «Шмаровоз». Від другого шлюбу позивач також має сина, [PERSON], [INFO], котрий знаходиться на утриманні позивача. 05 грудня 2017 року дочці виповнилося 18 років, але вона продовжує навчання на І-му курсі за денною формою навчання у Сумському національному аграрному університеті за спеціальністю «міжнародне право». Разом з тим, відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає й надавати не бажає, хоча він працездатний. Відповідач працює в ДП «Семенівське лісове господарство» та отримує заробітну плату. Відповідач до суду відзив не подав. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просила його задовольнити та пояснила про те, що вона вважає, що навчання її дочки [PERSON] потребує неабияких матеріальних затрат, а тому розмір аліментів на її утримання має становити саме 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої зауважив, що позов ним визнається частково, оскільки на його утриманні знаходиться ще одна малолітня дитина дочка [PERSON], [INFO], а тому відповідач згоден з позовними вимогами щодо стягнення аліментів, але у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних зясованих судом обставин. У справі встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дочку [PERSON], [INFO], котра досягла повноліття і навчається на І-му курсі за денною формою навчання в Сумському національному аграрному університеті за спеціальністю «міжнародне право». Разом з тим, відповідач має на своєму утриманні ще одну дитину малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Указані обставини доводяться відомостями позовної заяви (а.с. 1), копії довідки з Сумського національного аграрного університету про навчання [PERSON] (а.с. 7); копії свідоцтва про народження [PERSON], де її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4), копії свідоцтва про народження [PERSON], батьком якої записаний [PERSON] (а.с. 52). У справі відсутні дані та докази про те, що відповідач не може надавати позивачеві матеріальну допомогу на дочку [PERSON]. Сторонами не надано суду доказів про те, що між ними існує недвозначна домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання [PERSON]. За таких обставин суд убачає за потрібне задовольнити позов частково з наступних підстав. За змістом ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України суд застосовує способи захисту прав та інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. При відсутності у даній справі домовленості між сторонами про добровільну сплату аліментів суд керується вимогами закону, а саме тим, що згідно зі ст. ст. 180, 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Прерогатива утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які мають бути стягнені з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON], суд переконаний, що заявлена позивачем частка є не зовсім такою, що відповідає обставинам справи з урахуванням вимог ст. ст. 182, 200 Сімейного кодексу України. Суд переконаний, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання [PERSON] в 1/4 частці у позовних вимогах обчислений помилково, оскільки розмір аліментів в 1/6 частину заробітку на одну особу цілком збігається з приписами ч. 1 ст. 52 Конституції України щодо рівності прав дітей, двох з яких ([PERSON] та [PERSON]) має утримувати відповідач. Конкретизуючи такі висновки, суд зазначає, що, беручи до уваги правила ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України у взаємозвязку із положеннями ст. 10 цього Кодексу, розмір аліментів на двох утриманців в оцьому разі має становити наближену до наведених норм закону 1/3 частку, й, відповідно, на кожну з двох осіб по 1/6 (1/3 : 2 = 1/6). Воднораз, ухвалюючи це рішення, суд відкидає висловлені у судовому засіданні позивачем на підтримання заявленої нею за позовом 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, приведені вище її аргументи, адже позивач, говорячи про складність матеріального забезпечення навчання [PERSON] (по суті плату за навчання [PERSON] за договором позивача з Сумським національним аграрним університетом про підготовку фахівця з вищою освітою, копія договору на а.с. 40) веде мову не про аліментний обовязок відповідача щодо надання коштів позивачеві на утримання [PERSON], а про додаткові витрати на неї (ст. 185 Сімейного кодексу України), вимоги про стягнення яких за позовом не заявлені.

Outcome: partial