overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

До суду з відповідною заявою звернулась Сурсько-Литовська сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання відумерлою спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування заяви зазначено, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], залишилась спадщина у вигляді ? частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Представник Сурсько-литовської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Зацікавлена особа - [PERSON] в судове засідання теж не з'явився, надав суду заяву щодо розгляду цивільної справи без його участі. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належало домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 1992 року за [PERSON] було визнано право особистої власності на ? частину вищевказаного домоволодіння як за чоловіком. [PERSON], відповідно до листа від 21 липня 2009 року за № Г-6, УВЖД по Вологодській області, відділу Внутрішніх справ по Грязовецькому району (ОВД по Грязовецькому району), померла [INFO] (а.с. 22). Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно довідки, наданої Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою, спадкових справ після смерті [PERSON], померлої [INFO], в період часу з 2007 року по 28 травня 2015 року не зареєстровано. (а.с. 33). Згідно вимогам ст. 278 ЦПК України, суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або не прийняли спадщину, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкоємці за заповітом та за законом відсутні, спадщина не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк, суд вважає, що є підстави для визнання спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], відумерлою. На підставі викладеного, ст.ст. 1220, 1222, 1277 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 197, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

До суду з відповідною заявою звернулася [PERSON], в обгрунтування якої вказала, що в лютому поточного року вона звернулася до УПФУ в Троїцькому районі для оформлення пенсії. Але при перевірці документів була виявлена помилка в її трудовій книжці, а саме помилково вказана дата її народження 12.07.1960 року, замість 11.06.1960 року. На підставі викладеного, просить встановити факт належності трудової книжки. Заявник в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні заяви наполягає в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, суду надав клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити вимоги заявника за таких обставин. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, \~прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документах, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначених у свідоцтві про народження або в паспорті. \~\~ \~\~ Матеріалами справи та доказами встановлено, що на ім'я [PERSON] 04.02.1977 року заповнена трудова книжка серії БТ-І № 0424161, згідно якої її дата народження записана «12 липня 1960 року» (а.с.7-9). Згідно копії паспорта громадянина України серії ЕН № 135599, дата народження заявника «11 липня 1960 року» (а.с. 4-6). Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим встановити факт належності [PERSON] трудової книжки.\~\~\~\~\~ \~\~\~\~ З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

До суду з відповідною заявою звернулася Мигіївська сільська рада Первомайського району Миколаївської області про визнання відумерлою спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], яка в обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті громадянина [PERSON], який помер [INFO], залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) площею 7,01 га, на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 10.02.2006 року, зареєстрованого за № 010602200007. Місцем відкриття спадщини є територія Мигіївської сільської ради. Залишену після смерті [PERSON] спадщину, у встановлений законодавством термін, ніхто не прийняв. Невизначеність правового статусу вищезазначеного майна веде до погіршення стану земель, їх незаконного використання, що суперечить інтересам держави. На підставі викладеного, представник заявника в судовому засіданні просила визнати відумерлою спадщину та задовольнити заяву в повному обсязі. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Представник Управління Держземагенства в Первомайському районі Миколаївської області в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, постановивши рішення згідно вимогам закону на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Судом встановлено, що власником земельної частки (паю) на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 7,01 га, серії [NUMBER], виданого 10.02.2006 року, зареєстрованого за № 010602200007, являється [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки відділу ДРАЦС по Первомайському району № 732/06.04/04-07 від 31.03.2015 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 4). Згідно запитів зроблених до Першої та Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області відомо, що спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO] - не заводилась. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно вимогам ст. 278 ЦПК України суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або не прийняли спадщину, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадкоємці за заповітом та за законом відсутні, спадщина не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк, суд вважає, що є підстави для визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою та передачі її у власність територіальної громади с. Мигія Первомайського району Миколаївської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] з посиланням на те, що він з 08.09.2016 року перебуває в шлюбі з відповідачкою, який зареєстровано у Ставищенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 75. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З 2018 року сімейне життя між ними поступово погіршилось, що призвело фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час проживають окремо. Примирення та подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Ухвалою суду від 23.06.2021 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 13).. В судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі (а.с. 18) зазначивши що з 2018 року з відповідачкою разом не проживають, в даний час відповідачка проєиває з іншим чоловіком. Відповідачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 21), відзиву на позов не подавала. Суд, розглянувши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 08 вересня 2016 року у Ставищенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 75 (а.с. 19). Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб, копією свідоцтва про народження сина. Відповідно до позовної заяви та заяви позивача (а. с. 2-3,18) сторони з 2018 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо,. Відповідачка відзиву на позов не подавала. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, відповідачка відзиву на позов не подала, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки позивач відповідно до заяви судові витрати бере на себе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] з посиланням на те, що він з 12\~травня 1992 року перебуває в\~шлюбі з\~відповідачкою,\~який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ставищенському районному управління юстиції Київської області, актовий запис № 22. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Стосунки з відповідачкою розладились, зникло взаєморозуміння, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. В судове засідання позивач не прибув. в позовній заяві просить справу розглядати без його участі (а.с. 3). Відповідач в судове засідання не прибула про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином про перше судове засідання на 15.06.2021 шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання (а. с. 20) та про судове засідання на 02.07.2021 шляхом розміщення оголошення\~на офіційному\~сайті Судової\~влади України (а.с. 22), відзиву на позов не подавала. Суд, розглянувши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що сторони\~уклали шлюб\~та зареєстрували\~його 12\~травня 1992 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ставищенському районному управління юстиції Київської області, актовий запис № 22 (а.с. 14). Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с. 5). Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб, копією свідоцтва про народження сина. Відповідно до позовної заяви (а. с. 2-3) сторони шлюбних стосунків не підтримують, примирення між ними неможливе. Відповідачка відзиву на позов не подавала. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, відповідач відзиву на позов не подав, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки позивач відповідно до позовної заяви судові витрати бере на себе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] , з посиланням на те, що він з 24 березня 2018 року перебуває в шлюбі з відповідачкою, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 339. Від даного шлюбу спільних дітей не мають, стосунки між ними розладились, зникло взаєморозуміння. Тривалий час вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою від 12.11.2020 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається позивач в позовній заяві, зазначивши, що позивач судові витрати, пов`язані з поданням позовної заяви бере на себе. Відповідачка до суду подала відзив, відповідно до якого позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у її відсутність (а.с. 47-49). Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача - [PERSON] ,вивчивши відзив відповідача про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 24 березня 2018 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 339, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Відповідно до позовної заяви, пояснень представника позивача в судовому засіданні та відзиву (а.с.47-49) сторони від даного шлюбу спільних дітей не мають, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримав, відповідач до суду подала відзив, відповідно до якого позовні вимоги визнає, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] , з посиланням на те, що він з відповідачкою мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ним (позивачем) та знаходиться на його (позивача) утриманні. Позивач просить стягнути з відповідачки алі\-менти на його користь на утримання сина до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини її доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Позивач в судове засідання не прибув, його представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просить розглядати у її та позивача відсутність. Відповідачка в судове засідання не прибула про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а. с. 13, 16, 23), відзив на позов не надходив. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем, що підтверджується копією свідоцтва про нарродження (а.с. 4) та довідкою Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 12.03.2021 № 49 (а.с 5). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідачка є особою працездатного віку, малолітній син сторін проживає з позивачем, позов підлягає задоволенню - з відповідачки слід стягнути на користь позивача на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини її доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 21 квітня 2021 року У відповідності з ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] (житель [ADDRESS] ) до [PERSON] (жительки [ADDRESS] ), з посиланням на те, що він з 31 грудня 2020 року перебуває в шлюбі з відповідачкою, який зареєстровано у Ставищенському районному відділі державної реєстрації актів цивільноо стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , актовий запис № 58. Від даного шлюбу дітей не мають. Стосунки з відповідачкою розладились, зникло взаєморозуміння. На даний час вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Ухвалою від 01.04.2021 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач до суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у його відсутність (а.с. 21). Відповідачка до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у її відсутність (а.с. 22). Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши письмову заяву відповідача про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 31 грудня 2020 року у Ставищенському районному відділі державної реєстрації актів цивільноо стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 58 (а.с. 15). Від даного шлюбу дітей не мають. Відповідно до позовної заяви, письмових заяв (а.с 21, 22) сторони проживають окремо з 17 березня 2021 року. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримав, відповідач до суду подала письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved