Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини посилаючись на наступне: з відповідачем вона проживала з 2009 року однією сім'єю без реєстрації шлюбі В період спільного проживання у них народився син Богдан, [INFO], якого відповідач зареєстрував на своє ім'я. В жовтні 2016 року вона з відповідачем припинила спільне проживання. Син проживає разом з нею та перебуває на її повному забезпеченні. Відповідач ухиляється від надання передбаченої законом матеріальної допомоги на утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що відповідач не систематично надає їй допомогу на утримання сина і в дуже малому розмірі, що змусило її подати дану позовну заяву. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. Також пояснив, що своєму сину він матеріально допомагає та буде допомагати і в подальшому, але побоюється, що сплачені ним аліменти позивачка буде використовувати не на потреби сина, а на свої власні потреби. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони проживали разом без реєстрації шлюбу з 2009 року, що сторонами не заперечується. В період спільного проживання у сторін народився син - Богдан, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини. Судом встановлено, що на даний час сторони проживають окремо, що сторонами не заперечується. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надавав, але разово та в незначному розмірі. В зв'язку з чим позивачка настоює на стягненні аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що незважаючи на те, що відповідач частково надає матеріальну допомогу на утримання дитини, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Так як згідно ст. 180,181, 182, 183, 194 СК України, той з батьків, з ким проживає дитина має право вимагати стягнення аліментів в примусовому порядку на утримання дитини. Крім того, з пояснень сторін судом встановлено, що відповідач, хоч і надає матеріальну допомогу, але несистематично та не в незначному розмірі, що не дає можливості забезпечити в повній мірі елементарних потреб дитини За таких обставин, суд вважає за потрібне стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивачки. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище сторони працюють. Доказів, які підтверджують розмір отримуваної ними заробітної плати суду не надали. Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, відповідач на своєму утриманні не має. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів його заробітну (прибутку) але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як судом встановлено, що відповідач добровільно надавав допомогу на утримання дитини, тому стягнення аліментів в розмірі ? частини заробітку відповідача суд вважає розумним та достатнім для задоволення потреб дитини у даному віці. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 23.11.2016 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Посилання відповідача на те, що позивач може витрачати аліменти не потреби дитини, а на свої власні, ніякими доказами не підтверджуються. Крім того відповідач, як батько дитини. має можливість контролювати на які цілі витрачаються сплачені ним кошти на утримання дитини або звернутись до органу опіки та піклування для вирішення цього питання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 551 грн. 20 коп., так як позивачка відповідно до ЗУ «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. На основі ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved