Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Заявник, [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON], звернулася до суду з даною заявою, зазначивши що, 09 березня 2015 р. у місті Брянка, Луганської області, Україна, померла [PERSON], яка була матірю неповнолітнього [PERSON]. Заявник отримала документи про смерть померлої неналежного зразка, які не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року\~«Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті»\~зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Задля реалізації своїх спадкових та соціальних прав, заявнику було необхідно отримати в органах РАЦС України свідоцтво про смерть, у чому їй було відмовлено Кадіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. У звязку із цим просить суд встановити факт смерті. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: З копії рішення виконавчого комітету Лисичанської міської ради №202 від 07.07.2015 року «Про надання [PERSON] статус дитини-сироти», копії рішення виконавчого комітету Лисичанської міської ради №223 від 22.07.2015 року «Про призначення опікуна над малолітньою дитиною», що [PERSON] призначено опікуном над малолітньою дитиною [PERSON]. З копії свідоцтва про народження серії І-ЕД №060729 від 14.11.2006 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Луганської області, що [PERSON] народився 26 жовтня 2006 року, мати [PERSON]. З копії паспорту громадянина України серії ЕК №048986, виданого 17.03.1997 року Брянківським МВ УМВС України в Луганській області, що [PERSON], [INFO], є уродженкою [INFO] області, зареєстрована за адресою: [INFO]. З копії лікарського свідоцтва про смерть № 206 від 11.03.2015 року, виданого медичним закладом, на бланку №106/у, який не відповідає Наказу Міністерства охорони здоровя України №545 від 08.08.2006 року\~«Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», що [PERSON] померла 09.03.2015 року, причина смерті тяжка тупа травма грудної клітини та живота з переломами ребер зліва з пошкодженням селезінки. З відмови Кадіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 19.03.2019 р., №17.11-113/106 вбачається що заявник звернувся до Кадіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію факту смерті, проте йому було відмовлено у державній реєстрації факту смерті, з підстав предявлення документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно п.8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до абзацу першого п. 13 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно ч.ч. 2, 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Брянка, Луганської області, відповідно до\~Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою. Таким чином, оскільки доводи заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, заява підлягає задоволенню, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть померлої та реалізувати свої спадкові права. На підставі викладеного,

Outcome: approved