Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 22 березня 1995 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняли у дар Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов та споруд, що розташований в селищі Троїцьке Троїцького району Луганської області по провулку Шкільному, № 33, про що було укладено договір дарування від 22 березня 1995 року, посвідчений Троїцькою державною нотаріальною конторою Луганської області, зареєстрований в реєстрі за № 346. [PERSON] вказаний договір дарування втратила. Архівну справу щодо посвідчення договору дарування отримати позивач не може, оскільки архів знаходиться у м. Луганську на тимчасово окупованій території. Через втрату договору дарування позивач не може вільно розпоряджатися належним майном, що змушує її звернутися за захистом своїх прав до суду з позовом про визнання права власності на вказане вище нерухоме майно у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої остання просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду відзив, згідно якого заперечень на позовні вимоги не має, просить справу розглянути без участі їх представника. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що дійсно 22 березня 1995 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняли у дар Ѕ /одну другу/ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов та споруд, що розташований в селищі Троїцьке Луганської області по провулку Шкільному номер 33, про що було укладено договір дарування від 22 березня 1995 року, посвідчений Троїцькою державною нотаріальною конторою Луганської області, зареєстрований в реєстрі за № 346 (а.с. 8-9). [PERSON] вказаний договір дарування від 22 березня 1995 року, посвідчений Троїцькою державною нотаріальною конторою Луганської області, зареєстрований в реєстрі за № 346 - втратила. Архівну справу щодо посвідчення договору дарування від 22 березня 1995 року отримати не представляється можливим, оскільки архів знаходиться у м. Луганську на тимчасово окупованій території. Через втрату договору дарування позивач не має можливості вільно розпоряджатися належним їй вказаним вище майном. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спірне майно, але із-за незалежних від неї обставин не може у повному обсязі користуватися своїм правом розпорядження на таке майно через втрату правовстановлюючого документа, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 319, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved