Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

До суду з позовом про зменшення розміру аліментів звернувся [PERSON] посилаючись на те, що 16 липня 2012 року судом було прийнято рішення про стягнення з нього аліментів на утримання донька Юліани, [INFO] на користь колишньої дружини в розмірі ? частини його заробітку. Проте, позивач зазначає, що він регулярно сплачує аліменти, піклується про дитини, цікавиться її життям, але на даний час позивач офіційно не працевлаштований, не має стабільного щомісячного доходу і як наслідок не має можливості сплачувати аліменти у відсотковому розмірі, а саме ? частину усіх видів доходу. До того ж, позивач має проблеми зі здоров»ям і на його утриманні згідно договору на утримання матері повнолітньою дитиною знаходиться його матір. А тому вважає, що є підстави для зменшення розміру визначених судом аліментів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням Фастівського міськрайонного суду від 16.07.2012 року з ? частини з усіх видів заробітку та тверду грошову суму, що складає 30% встановленого законодавством України прожиткового мінімуму у розмірі 386 гривень на користь [PERSON] на утримання доньки. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що відповідач працює за кордоном, має постійний дохід, договір про утримання ним матері втратив чинність в березні 2015 року, позивач має заборгованість по аліментах, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити враховуючи наступне. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду від 16.07.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки Юліани, [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не меншу 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач, в якості обставин, на які він посилається в обгрунтування поданого позову про зменшення розміру аліментів, зазначає, що на його утриманні знаходиться його мати, що підтверджує копією договору на утримання матері повнолітньою дитиною від 16.03.2012 року, а також той факт, що він не має постіного місця роботи та хворіє на варикозні хвороби, що підтверджує висновком спеціаліста. Як вбачається з письмових матеріалів справи, на утриманні у позивача дійсно перебувала його матір, проте, дія договору, на який посилається позивач закінчилася 16.03.2015 року. Відповідно до наданих позивачем копій квітанцій про грошові перекази, він слачував на користь колишньої дружини кошти в певних сумах. Проте, згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах за період з 28.02.2012 року по 30.06.2015 року позивач має заборгованість станом на 30.06.2015 року 22 685,45 гривень. За інформацією, яка була надана сторною відповідача, згідно довідок з головного центру обробки спеціальної інформації (а.с.46,47,66), [PERSON], періодично протягом 2014-2015 року перетинає кордон України в пункті пропуску Ягодин. Позивач дійсно, згідно довідки Київського міського центру зайнятості перебував на обліку в центрі як безробітний в період з 14.11.2007 року по 04.06.2008 року та з 26.03.2013 року по 13.03.2014 року. Проте, даний факт, на думку суду, не свідчить про неотримання [PERSON] в ці періоди, доходів від будь-якої іншої діяльності. Як стверджує в судовому засіданні представник відповідача, позивач [PERSON] працює по контракту за кордоном, має пристойне джерело прибутку, проте намагається ухилитися від сплати аліментів, визначених судовим рішенням, має заборгованість по аліментах, донька Юліана хворіє на хронічні захворювання, що підтверджується довідками і в зв»язку з такою поведінкою [PERSON] відповідачка [PERSON] вимушена була звертатися до відділу ДВС з проханням звернутися до суду з поданням про обмеження виїзду боржника [PERSON] за кордон, у зв»язку з злісним ухиленням від сплати аліментів. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду від 18.06.2014 року було прийнято рішення про тимчасове обмеження боржника [PERSON] в праві виїзду за межі України. В сімейному законодавстві (ст.192 СК ) закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: а) зміна матеріального стану; б) зміна сімейного стану; в) погіршення або поліпшення здоров'я. Вказані обставини можуть стосуватися платника або одержувача аліментів. Цей перелік обставин відрізняється від переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів (ст.182 СК України). Він є вичерпним. Фактично статтею 192 СК України передбачена можливість, а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів. Суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю, частково) або відмовити в задоволенні позову. Вирішуючи даний спір про (зменшення) зміну розміру аліментів, суд враховує в комплексі всі обставини, які мають значення для справи, а тому вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами в повному обсязі, обставини, на які він послався в даному позові як на підставу своєї позовної вимоги. Отже, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, суд \~приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову.

Outcome: dismissed