Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 15 грудня 2014 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,3744 га, яка розташована на території Демино-Олександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 039201. 30 березня 2011 року [PERSON] у Демино-Олександрівській сільській раді Троїцького району Луганської області вчинив заповіт, яким вказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,3744 га, яка розташована на території Демино-Олександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 039201, після своєї смерті заповідає [PERSON]. Оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено, відновити його на даний час не представляється можливим, оскільки це міг зробити тільки власник документу. Вказане позбавляє позивача можливості оформити спадщину на все спадкове майно у нотаріальному порядку. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Демино-Олександрівська сільська рада Троїцького району Луганської області до суду свого представника не направила, надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі, справу просить розглянути без участі їх представника. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 423072, - 15 грудня 2014 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,3744 га, яка розташована на території Демино-Олександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 039201. 30 березня 2011 року [PERSON] у Демино-Олександрівській сільській раді Троїцького району Луганської області вчинив заповіт, яким вказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,3744 га, яка розташована на території Демино-Олександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 039201, після своєї смерті заповідає [PERSON]. Оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено, відновити його на даний час не представляється можливим, оскільки це міг зробити тільки власник документу. Вказане позбавляє позивача можливості оформити спадщину на все спадкове майно у нотаріальному порядку. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач по справі є єдиним спадкоємцем майна померлого за заповітом, так як позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померлий на підставі наданих доказів є власником зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225, 1268 ЦК України, ст. 81 ч. 1 п. «г», 131 ЗК України,

Outcome: approved