Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 17 лютого 1998 року її та третіх осіб мати [PERSON] в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі отримала зза реєстром № 147 свідоцтво про право власності на ? частину житлового будинку, розташованого в селі Кривець Ставищенського району Київської області як частку у спільному майні подружжя, та за реєстром № 148 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті 19.07.1997 року чоловіка [PERSON] на ? частину даного житлового будинку. Всупереч діючому на час видачі нормативним актам, а згодом статті 1299 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності [PERSON] не було зареєстроване в Білоцерківському МБТІ та реєстрі прав власності на нерухоме майно. Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстроване в Білоцерківському МБТІ (реєстр №57, реєстрова книга №1) за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 17.04.1989 року [PERSON] сільською радою Ставищенського району Київської області. [PERSON] померла 4 грудня 2014 року в селі Кривець Ставищенського району. Спадщину після смерті останньої прийняла вона (позивач), як спадкоємиця за заповітом, посвідченим 14 січня 2005 року [PERSON] сільською радою за реєстром № 2. Інші спадкоємці за заповітом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину вона позбавлена можливості через відсутність, передбаченої статтею 182 ЦК України, державної реєстрації права власності на житловий будинок, неможливість її здійснити через припинення правоздатності спадкодавиці та відмову нотаріуса в оформлені спадкових прав. Вказананий житловий будинок загальною площею 51,70 кв. метри житловою площею 32,20 кв. метри вартістю станом 96282,33 гривні розташований на земельній ділянці, яка не приватизована і на якій крім житлового будинку «А» розташовані сарай-літня кухня «Б», сарай «б», убиральня «В», гараж «Г», огорожа № 2. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] на вказаний житловий будинок. В судове засідання позивач не зявилась подала до суду заяву з зазначенням, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] ради в судове засідання не прибув, до суду сільська рада подала заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у відсутність представника сільської ради. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, якими проти задоволення позовних вимог не заперечують, справу просять розглядати у їх відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача [PERSON] сільської ради про визнання позову, заяви третіх осіб про те, що вони не заперечують проти задоволення позову, та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 17 лютого 1998 року [PERSON] (мати позивача та третіх осіб) в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі отримала за реєстром № 147 свідоцтво про право власності на ? частину житлового будинку № 10 по вулиці Шевченка в селі Кривець Ставищенського району Київської області як частку у спільному майні подружжя, та за реєстром № 148 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті 19.07.1997 року чоловіка [PERSON] на ? частину даного житлового будинку. 4 грудня 2014 року [PERSON] померла в селі [PERSON]. Спадщину після смерті останньої прийняла позивач [PERSON], як спадкоємиця за заповітом, посвідченим 14 січня 2005 року [PERSON] сільською радою за реєстром № 2 відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269, ст. 1270 ЦК України, подавши в установлений строк заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за вказаним заповітом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви про таку відмову. До спадкового майна померлої [PERSON] належить вищевказаний житловий будинок. Загальна площа вищевказаного будинку становить 51,70 м2, житлова площа - 32,20 м2, інветаризаційна вартість будинку - 96282,33 гривень (Вартість будинку станом на 12.02.1998 року 10572 гривні. З врахуванням індексу інфляції вартість будинку та господарських споруд становить 96282,33 гривні (10572 х 910,7% = 96279,20 гривень , де 910,7 - індекс інфляції з лютого 1998 року по травень 2015 року). У відповідності з вимогами статті 1299 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності [PERSON] не було зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно, тому позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через відсутність державної реєстрації права власності на житловий будинок, неможливість її здійснити через припинення правоздатності спадкодавці та відмову нотаріуса в оформлені спадкових прав (а.с. 18). Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 вказаного Закону „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно ч. 3 ст. 3 вказаного Закону права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моментру реєстрації. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив державної реєстрації свідоцтва про право на спадщину (ст. 1299 ЦК). Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки, як встановлено судом, право власності на вищевказаний житловий будинок на підставі вищевказаних свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом мала [PERSON], а після смерті 04.12.2014 р. останньої право власності в порядку спадкування за заповітом на вказаний будинок набула позивач, і оскільки відповідачем [PERSON] радою позов визнається, - він підлягає задоволенню. Оскільки [PERSON] сільська рада до предявлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат. З позивача [PERSON] слід стягнути недосплачений нею судовий збір в сумі 719 грн. 19 коп., оскільки ціна позову по даній справі становить 96279 грн. 20 коп., судовий збір мав бути сплачений в розмірі 962 грн. 79 коп. відповідно до ст. 4 Закону України „Про судовий збір а позивачем судовий збір сплачено в сумі 243 грн. 60 коп. 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати

Outcome: approved