Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Заявник [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради (м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ). Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.02.1999року, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси їй на праві власності належить 1/5 частина квартири [ADDRESS] . Інші 4/5 частини квартири належать заінтересованим особам по справі її батьку [PERSON] 2/5 частини на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.02.1999 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2001 року; її матері [PERSON] та сестрі [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.02. 1999 року по 1/5 частині. З метою державної реєстрації свого права власності на нерухоме майно, а саме, своєї частки в квартирі, вона звернулася до державного реєстратора та 20.08.2019 року отримала відмову в державній реєстрації. Причина відмови полягає в тому, що в свідоцтві про право власності на житло від 18.02.1999 року, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси її ім`я вказано як « [PERSON] », а в паспорті записано « [PERSON] ». Вказує, що той факт, що свідоцтво про право власності на житло від 18.02.1999 року, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси на ім`я « [PERSON] » фактично належить їй стверджується наступним. Відповідно до її свідоцтва про народження, виданого на російській мові, вона « [PERSON] », [INFO] . На момент приватизації квартири її імя « [PERSON] » так і було записано в свідоцтві про право власності, але вже на українській мові. Так само її ім`я « [PERSON] » було записано на українській мові в довідці про склад сім`ї. При реєстрації шлюбу її ім`я в свідоцтві про шлюб записано га українській мові вже « [PERSON] » і так само в її паспорті. В зв`язку з реєстрацією шлюбу вона змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Її сестра при реєстрації шлюбу змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Встановлення даного юридичного факту їй необхідно для підтвердження свого права власності на свою частку в квартирі та її державної реєстрації. Просить суд постановити рішення, яким установити юридичний факт про те, що свідоцтво про право власності на житло від 18.02.1999 року на квартиру [ADDRESS] , виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси на ім`я « [PERSON] » фактично належить їй [PERSON] 03 січня 2020 року ухвалою суду прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Представник заявника - адвокат Хомік С. Г надав заяву про слухання справи за його відсутності. Також вказав, що заяву підтримує та просить її задоволити. Представник зацікавленої особи Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву про слухання справи за їх відсутності. Також вказали, що при вирішенні спору покладаються на розсуд суду та просять прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Зацікавлена особа - [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що не заперечує проти задоволення заяви. Зацікавлена особа - [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Також вказала, що не заперечує проти задоволення заяви. Зацікавлена особа - [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Також вказала, що не заперечує проти задоволення заяви. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № 22107 від 18.02.1999 року - квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] - [INFO] народилася [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] - 09 серпня 2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON] . Також, відповідно до копії паспорту [NUMBER] , виданого Придніпровським РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області, зазначено [PERSON] . Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, якою передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, а тому, суд вважає, що при оформленні свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 лютого 1999 року на квартиру за адресою [ADDRESS] було допущено помилку у частині написання «імені» заявниці, а тому доводи поданої до суду заяви, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є такими, що підлягають до задоволення. А тому враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даної заяви. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved