Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Ічнянська центральна районна лікарня» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В обґрунтування позовних вимог вказує, що ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2019 року кримінальне провадження № 12018270120000396 від 22 вересня 2018 року щодо [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Разом із тим, судом встановлено, що [PERSON] 22 вересня 2018 року о 22-30 год., керуючи належним йому технічно справним автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак [NUMBER] , 1994 року випуску, та рухаючись по площі Васильченка в м. Ічня Чернігівської області в напрямку перехрестя вулиць Ковалівка - провулок Поштовий - площа Васильченка, у порушення вимог п. 12.1, 12.3, 16.13 ПДР України, проявляючи крайню неуважність до дорожніх обставин та їх змін, при виборі швидкості руху керованим ним автомобілем, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, у результаті чого здійснюючи поворот з площі Васильченка на [ADDRESS] , не надавши переваги у русі скутеру «Дельта» д.н.з. № б/н під керуванням [PERSON] , [INFO] , який здійснював рух по пров. Поштовому в м. Ічня Чернігівської області, в результаті чого з необережності, допустив зіткнення із даним транспортним засобом. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи № 140 від 19 червня 2019 року отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього мищелку лівої великогомілкової кістки, чисельних саден на нижніх кінцівках, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЛПЗ «Ічнянська центральна районна лікарня» у період з 22.09.2018 року по 10.10.2018 року та з 05.12.2018 року по 20.12.2018 року, що підтверджується копією повідомлення, виданого лікарнею від 26.09.2019 року за № 01-22/923. Фактичні витрати на лікування потерпілого становлять 20146 гривень 96 копійок. Оскільки витрачені на лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі, позивач просить суд стягнути з [PERSON] кошти, витрачені КЛПЗ «Ічнянська центральна районна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину в розмірі 20146 грн. 96 коп. та перерахувати їх на відповідний рахунок на користь бюджету Ічнянського району в особі КЛПЗ «Ічнянська центральна районна лікарня». В судове засідання сторони не з`явились, але надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 22 вересня 2018 року о 22-30 год., керуючи належним йому технічно справним автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак [NUMBER] , 1994 року випуску, та рухаючись по площі Васильченка в м. Ічня Чернігівської області в напрямку перехрестя вулиць Ковалівка - провулок Поштовий - площа Васильченка, у порушення вимог п. 12.1, 12.3, 16.13 ПДР України, проявляючи крайню неуважність до дорожніх обставин та їх змін, при виборі швидкості руху керованим ним автомобілем, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, у результаті чого здійснюючи поворот з площі Васильченка на [ADDRESS] , не надавши переваги у русі скутеру «Дельта» д.н.з. № б/н під керуванням [PERSON] , [INFO] , який здійснював рух по пров. Поштовому в м. Ічня Чернігівської області, в результаті чого з необережності, допустив зіткнення із даним транспортним засобом. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 140 від 19 червня 2019 року потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього мищелку лівої великогомілкової кістки, чисельних саден на нижніх кінцівках, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (а.с.11-14). Сукупність допущених водієм [PERSON] вимог п.п. 12.1, 12.3, п. 16.13 «Правил дорожнього руху України» знаходяться в прямому причинному зв`язку зі скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2019 року кримінальне провадження № 12018270120000396 від 22 вересня 2018 року щодо [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (а.с.7-9). У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЛПЗ «Ічнянська центральна районна лікарня» у період з 22.09.2018 року по 10.10.2018 року та з 05.12.2018 року по 20.12.2018 року, що підтверджується копією повідомлення, виданого в.о. головного лікаря КЛПЗ «Ічнянська центральна районна лікарня» від 26.09.2019 року за № 01-22/923. Кількість проведених ліжко-днів становить - 33 (а.с.10). Фактичні витрати на лікування потерпілого [PERSON] становлять 20146 (двадцять тисяч сто сорок шість) гривень 96 копійок, які станом на 26.09.2019 року є не відшкодованими (а.с.15). Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 1206 Цивільного кодексу України, особа яка чинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно пункту 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно пункту 3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного у скоєнні злочину з потерпілим є нереабілітуючою підставою закриття кримінального провадження. Згідно ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює орган державної влади, орган суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Статтею 103-4 Бюджетного кодексу України визначено, що фінансування закладів охорони здоров`я місцевих бюджетів здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету. У відповідності до п. 4 Порядку, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Оскільки фінансування закладів охорони здоров`я здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету, то витрачені кошти на лікування потерпілих від злочинів підлягають стягненню на користь закладів охорони здоров`я. Відповідно до п. п. а) п. 3 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки). У зв`язку з цим, неповернення витрачених бюджетних коштів на лікування потерпілих від злочинів порушує інтереси держави та суспільний інтерес відповідної територіальної громади у вигляді забезпечення належного та якісного медичного обслуговування громадян. У разі стягнення коштів з відповідача, вони будуть спрямовані на необхідні медичні послуги, забезпечення діяльності лікарні тощо. Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів того, що відповідачем відшкодовано кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] . Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі КЛПЗ «Ічнянська центральна районна лікарня» про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач дійсно вчинив кримінальне правопорушення, внаслідок якого потерпілий перебував на лікуванні у КЛПЗ «Ічнянська центральна районна лікарня», що підтверджується матеріалами справи. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалене рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням чого, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Outcome: approved