Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що за паспортом і свідоцтвом про народження та всіма іншими документами її чоловік значився як [PERSON]. Він помер 14.12.2014, після чого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований, за адресою: пров. Кірова, 5, с. Копіївка Тульчинський район Вінницької області, однак заявник будучи єдиним спадкоємцем на майно, оформити свої спадкові права не може, оскільки у договорі купівлі-продажу вказаного будинку у анкетних даних її чоловіка допущено помилку і вказано його, як [PERSON] «Герасимович», замість правильного [PERSON] «Героімович». Вказані обставини змусили заявника звернутися до суду з даною заявою, просить встановити факт належності договору купівлі-продажу від 03.03.1989, [PERSON]. Заявник у судове засідання не з`явилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності у якій вказала, що заяву підтримує і просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак Копіївська сільська рада надіслала на адресу суду письмове повідомлення, у якому вказано, що сільська рада просить розглядати справу без участі її представника і проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що: згідно копії паспорта серії АА № 522793 від 07.08.1997, заявник значиться як [PERSON] (а.с. 3). [PERSON], помер 14.12.2014, що підтверджується, копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 304000 від 15.12.2014 (а.с. 4). Згідно копії рішення Тульчинського районного суд Вінницької області у справі № 148/3375/14-ц від 15.01.2015, встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], який помер 14.12.2014 (а.с. 14). Відповідно до копій посвідчення особи серії БО № 047889 від 10.10.1990, військового квитка серії ГУ № 039221 від 01.02.1994, свідоцтва про народження серії ББ № 851470 від 26.06.1945, померлий значився, як [PERSON] (а.с. 11, 10, 13). У копії технічного паспорту від 02.03.1989 на житловий будинок, який розташований, за адресою: пров. Кірова, 5, с. Копіївка Тульчинський район Вінницької області, власником вказано [PERSON] (а.с. 5). Згідно копії договору купівлі-продажу від 03.03.1989, житлового будинку, який розташований, за адресою: пров. Кірова, 5, с. Копіївка Тульчинський район Вінницької області, покупцем вказано [PERSON] (а.с. 6). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 дає розяснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. На підставі п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявлених [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved