Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON], яка вказала, що їй, як спадкоємцю до майна чоловіка [PERSON], перейшло за правом спадкування право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою м.Одеса, вул.Селищна, 15, співвласником якої є відповідач. Так як частки співвласників у спільному майні визначені не були, позивач після уточнення та зменшення заявлених позовних вимог просила ухвалити рішення, яким визначити в земельній ділянці, яка розташована за адресою м.Одеса, вул.Селищна, 15, розмір частки співвласника [PERSON] 79/100 частин (тобто площу 473 кв.м.), а [PERSON] 21/100 частини (тобто площу 129кв.м.). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] вимоги позову визнали та не заперечували проти його задоволення. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Виконавчим комітетом Одеської міської ради 05.06.2006р. було видано [PERSON] свідоцтво про право власності на 17/20 часток домоволодіння, яке розташоване за адресою м.Одеса, вул.Селищна, 15 (а.с. 8, 9). Також на імя [PERSON] було 12.04.2010р. видано державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою м.Одеса, вул.Селищна, 15. Співвласник [PERSON] (а.с. 13, 14). Частки у спільній власності в правовстановлюючому документі не визначені. Як вбачається з копії спадкової справи за № 304/2014, з заявою після смерті [PERSON], який помер 14.04.2014р., звернулась його дружина [PERSON], яка є єдиним спадкоємцем (а.с. 41-75). [PERSON] належить решта 3/20 частин домоволодіння, яке розташовано за адресою м.Одеса, вул.Селищна, 15, на підставі свідоцтва про право власності, яке видано виконавчим комітетом ОМР 16.07.2007р. (а.с. 118, 119). Раніше, ухвалою Маліновського районного суду м.Одеси від 18.07.2005р. по справі № 2-1003/2005 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності та виселення, було затверджено мирову угоду, згідно якої сторони спору визначилися з належністю нерухомого майна та розміром земельних ділянок, що будуть знаходитися у сторін у власності (а.с. 16). Висновком за № 952/24 від 31.05.2016р. судової земельно-технічної експертизи, проведеної на підставі ухвали суду, запропоновано [PERSON] виділити земельну ділянку площею 473 кв.м., що складає 79/100 її загального розміру, а [PERSON] 21/100 частини, що складає 129 кв.м. (а.с. 200-203). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) ч.1 ст. 355 ЦК України, а згідно ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна ч.2 цієї статті. Таким чином суд доходить до висновку про те, що заявлений позов ґрунтується на Законі а його визнання відповідачем не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, відповідає фактичному розміру часток співвласників домоволодіння (яке розташоване на спірній земельній ділянці) та поряду користування власників, який встановився між ними, тому вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом визначення розміру частки співвласника [PERSON] 79/100 частин (тобто площу 473 кв.м.), а [PERSON] 21/100 частини (тобто площу 129кв.м.). На підставі викладеного,

Outcome: approved