Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

До Франківського районного суду м.Львова звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] з участю третьої особи: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач вже більше чотирьох років не бере участі у вихованні дитини, не провідує [PERSON], не цікавиться його здоров'ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитини. Фактично відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків та відбув у невідомому напрямку, покинувши сім'ю. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність, просила позов задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Третя особа: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з'явилися. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29.08.2009 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO] записані - [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №188. Відповідач по справі ніякої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає. З матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню сина, не цікавиться його здоров'ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитини. До органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради 20.02.2018 року зі заявою звернулася [PERSON] щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO] Відповідно до висновку органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 15.03.2018 року №35-1722 орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] Як вбачається з даного висновку, [PERSON] була присутня 07.03.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини та повідомила, що [PERSON] не займається вихованням дитини, не цікавиться його здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріально не утримує. Як вбачається з письмових заяв [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS]), [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS]) останні батька [PERSON] не бачили більше ніж п'ять років, він не цікавиться життя і здоров'ям дитини, його вихованням. З огляду на обставини справи, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав відповідача правомірний, обґрунтований, відповідає нормам ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, заявлений в інтересах дитини і має бути задоволений. Відповідно до ст. 164 п. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Такими обов'язками є відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України зобов'язання піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії відповідача щодо оцінки його фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними відповідно до частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Судом роз'яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку щодо утримання дитини. За ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved