Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем 12 жовтня 2007 року було укладено кредитний договір № 586/ФКВ-07, за яким ТОВ «Український промисловий банк» надав відповідачу кредит у сумі 46700 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк з 12 жовтня 2007 року по 11 жовтня 2022 року. Всупереч умовам кредитного договору відповідач належним чином свого зобов'язання не виконав, а саме відповідач порушив строки повернення позивачу грошових коштів, а також відсотків відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань позивач набув право вимоги по кредитному договору № 586/ФКВ-07 від 12 жовтня 2007 року. Позивач вказує, що відповідач станом на 24 лютого 2012 року повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитом у сумі 521816 грн. 27 коп., яка складається: 358487 грн. 87 коп. - тіло кредиту; 163328 грн. 40 коп. - відсотки за користування кредитом. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 3219 грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянути справу без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом було встановлено, що між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем 12 жовтня 2007 року було укладено кредитний договір № 586/ФКВ-07, за яким ТОВ «Український промисловий банк» надав відповідачу кредит у сумі 46700 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк з 12 жовтня 2007 року по 11 жовтня 2022 року. Всупереч умовам кредитного договору відповідач належним чином свого зобов'язання не виконав, а саме відповідач порушив строки повернення позивачу грошових коштів, а також відсотків відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань позивач набув право вимоги по кредитному договору № 586/ФКВ-07 від 12 жовтня 2007 року. Позивач вказує, що відповідач станом на 24 лютого 2012 року повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитом у сумі 521816 грн. 27 коп., яка складається: 358487 грн. 87 коп. - тіло кредиту; 163328 грн. 40 коп. - відсотки за користування кредитом (а.с.6-35). Отже, аналізуючи вищевикладене, судом було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, в яких відповідач порушив умови кредитного договору, а саме строки повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого створилася заборгованість, яка до цього часу не погашена та яка підлягає стягненню з останнього. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Судові витрати по справі згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 530, 625,629,1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved