Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиною спадкоємицею майна померлої своєї матері за законом першої черги, яка звернулася за оформленням спадщини. На даний час позивач фактично прийняла спадщину після смерті її матері, так як проживала разом з нею за однією адресою на момент її смерті. Проте, оформити спадщину нотаріально на квартиру позивач не має можливості через втрату правовстановлюючого документу. Позивач просить суд визнати за нею право власності на дане спадкове майно. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої остання просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом». Враховуючи спірні правовідносини, у даному випадку відповідні юридичні факти виникли під час дії Цивільного кодексу Української PCP, оскільки спадщина після смерті спадкодавця відкрилася до набрання чинності ЦК України, у зв`язку з чим слід керуватися відповідними нормами вказаного нормативного акту, який діяв під час виникнення певних спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Прізвище позивача було змінено у наслідок укладення відповідних шлюбів (а.с. 9, 11-12). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-15). Згідно інформаційній довідці Троїцьке КП БТІ (вих. № 131 від 02 травня 2019 року) право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 вересня 1993 року (а.с. 16). Позивач є єдиною спадкоємицею майна померлої своєї матері за законом першої черги, яка звернулася за оформленням спадщини. На даний час позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері, так як проживала разом з нею за однією адресою на момент її смерті (а.с. 17). Проте, оформити спадщину нотаріально на квартиру позивач не має можливості через втрату правовстановлюючого документу. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 266/02-31 від 06 травня 2019 року в.о. завідувача Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області Власова О.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, належну [PERSON] , 1928 року народження, згідно свідоцтва про право власності на житло від 30 вересня 1993 року, яка померла [INFO] (а.с. 18). 10 травня 2019 року було опубліковано об`яву у місцевій газеті «Сельская Новь» про втрату правовстановлюючого документу у вигляді свідоцтва про право власності на житло від 30 вересня 1993 року на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] фондом управління та приватизації комунального майна Троїцького району Луганської області. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться спадкоємицею майна померлої відповідно до положень ст. 529 ЦК УРСР, оскільки позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів набула право на вищезазначену спадщину, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадщину, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 524, 529, 548 Цивільного кодексу Української PCP ЦК України,

Outcome: approved