Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 14 березня 2007 року № 2-240/2007 було розподілено спадкове майно між [PERSON] та [PERSON], а саме визнано право власності за кожною по ? частині на житловий будинок з надвірними забудовами, в тому числі самовільно збудованими, що розташовані в [ADDRESS], а також за [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку розміром 1,18 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], та [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку розміром 4,45 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], які належали померлому [PERSON]. При цьому, за життя [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Троїцькою районною державною адміністрацією 25 листопада 1996 року, який посвідчує право на земельну частку (пай) розміром 7,07 умовних кадастрових гектар, із яких останній отримав 4,45 га ріллі на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, однак до теперішнього часу залишилися неоформленими 2,62 умовних кадастрових гектар пасовищ та сіножать. При видачі зазначеного державного акту на право власності на земельну ділянку вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) було вилучено. Позивач вказує, що не має належних підстав для оформлення спадщини і це можливо зробити тільки у судовому порядку, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду. Позивач, згідно уточнених позовних вимог, просить визнати за нею право власності на спадкову частку (пай), посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], який переданий у спадщину [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (номер спадкової справи 52, зареєстрований в реєстрі за № 294 від 01 квітня 1998 року). Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Троїцька селищна рада Троїцького району Луганської області у судове засідання свого представника не направила, надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника та визнання вимог у повному обсязі. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані до суду докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON], останні є подружжям згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). Рішенням Троїцького районного суду Луганської області № 2-122/11 від 11 березня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 7,07 умовних кадастрових гектарів у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шлях Леніна» с. Лантратівка Троїцького району Луганської області (а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року (а.с.11). Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 14 березня 2007 року № 2-240/2007 було розподілено спадкове майно між [PERSON] та [PERSON], а саме визнано право власності за кожною по ? частині на житловий будинок з надвірними забудовами, в тому числі самовільно збудованими, що розташовані в [ADDRESS], а також за [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку розміром 1,18 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], та [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку розміром 4,45 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], які належали померлому [PERSON]. За життя [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Троїцькою районною державною адміністрацією 25 листопада 1996 року, який посвідчує право на земельну частку (пай) розміром 7,07 умовних кадастрових гектар, із яких останній отримав 4,45 га ріллі на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, однак до теперішнього часу залишилися неоформленими 2,62 умовних кадастрових гектар пасовищ та сіножать (а.с.13-19). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 7,07 умовних кадастрових гектарів у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шлях Леніна» с. Лантратівка Троїцького району Луганської області (а.с.30), який переданий у спадщину [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (номер спадкової справи 52, зареєстрований в реєстрі за № 294 від 01 квітня 1998 року) (а.с.29). Будь-яких інших доказів на підтвердження викладених у позові обставин, позивачем до суду надано не було, клопотань про забезпечення доказів у процесі розгляду даної цивільної справи також не заявлялося. При цьому, відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. За своїм організаційно-правовим статусом судові органи не можуть здійснювати функції нотаріальної контори. Позивач посилається у позові на те, що вона позбавлена можливості оформити спадщину, тобто у нотаріальному порядку, однак у матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса, вчинена у встановленому законом порядку, про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з чим викладені у позові обставини, за яких позивач не може оформити спадщину у нотаріальному порядку, не підтверджуються належними на те доказами. Також, із позовної заяви не представляється можливим визначити належним чином коло спадкоємців та предмет позовних вимог. Таким чином, з огляду на безпідставність позовних вимог, оцінивши всі зібрані по справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позову не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи та не ґрунтуються на законі, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed