Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 10.07.1992 року вона була прийнята робочою та зарахована в члени радгоспу «Прогрес» Троїцького району Луганської області, який 20.06.1994 року було перетворено у СЗАТ «Аграрник». 28.10.1996 року вона звільнилася с СЗАТ «Аграрник». При цьому, 29.09.1995 року СЗАТ «Аграрник» отримало державний акт на право колективної власності на землю серії ІІ-ЛГ № 003568, внаслідок чого було проведено паювання земель сільськогосподарського призначення. Не зважаючи на те, що на момент отримання товариством державного акту на право колективної власності на землю вона перебувала у трудових відносинах з СЗАТ «Аграрник» та була його членом, її не було включено до списку членів товариства, які мають право на отримання сертифікату на земельну частку (пай), оскільки такі списки було затверджено загальними зборами товариства вже після її звільнення. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) із резервного фонду Троїцької РДА та виділити їй земельну частку (пай) із резерву чи запасу Троїцького району Луганської області. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. На позовних вимогах наполягає. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність та не заперечують проти визнання права власності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Відповідно до п.1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» - паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до п.5 Постанови Верховної Ради України «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі» № 2200 від 13.03.1992 року роздержавлення і приватизація земель сільськогосподарських підприємств і організацій провадяться починаючи з 15 травня 1992 року відповідно до проектів, які розробляються керівництвом (адміністрацією) цих підприємств та організацій за участю експертів і державних землевпорядних організацій, схвалюються трудовими колективами і затверджуються за поданням сільської (селищної) Ради районною (міською) Радою народних депутатів. Згідно з п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 25 Земельного Кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Відповідно до п.2 Указу президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 08.08.1995 року - право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі товариству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього товариства. Судом встановлено, що [PERSON], на момент отримання товариством державного акту на право колективної власності на землю, перебувала у трудових відносинах з товариством та була його членом, однак при розпаюванні земель не була включена до списку, який додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до ППВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 невнесення до списку, не позбавляє права особи на земельну частку, за умови її членства в товаристві на момент отримання державного акта. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки на дату одержання СЗАТ «Аграрник» державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON], перебуваючи в трудових відносинах з товариством та будучи його членом, мала право на земельну частку (пай), однак не була включена у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). На підставі Указу президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 08.08.1995 року, ППВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7, Постанови Верховної Ради України «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі» № 2200 від 13.03.1992 року, ст. 25 ЗК України,

Outcome: approved