Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до Кузнецовської міської ради Рівненської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу у період з 1994 року по [INFO], визнання будівельних матеріалів, обладнання, виробів та конструкцій, з яких споруджено новостворене нерухоме майно - житловий будинок за адресою: [ADDRESS], об'єктом спільної власності [PERSON] та [PERSON], визнання за нею права власності на ? частку цих будівельних матеріалів, обладнання, виробів та конструкцій, часткове скасування державного акту на право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку [NUMBER] від 27.02.97 р. та визнання за нею права власності на ? частку цієї ділянки, визнання витрат - вартості будівельних матеріалів та робіт, понесених на будівництво сараю за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці, належній на праві приватної власності [PERSON], об'єктом спільної власності [PERSON] та [PERSON], визнання за нею права власності на ? частку цих витрат, стягнення з [PERSON] на її користь вартості ? частки цих витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 1994 року вона почала проживати однією сім»єю без укладення шлюбу з [PERSON] За період спільного проживання вони на земельній ділянці, належній [PERSON] на праві приватної власності, власними спільними силами побудували житловий будинок, який був закінчений будівництвом, проте не був зданий в експлуатацію. Крім того, з дозволу батька [PERSON] - [PERSON], на земельній ділянці останнього ними спільними власними силами побудовано сарай. [INFO] [PERSON] помер. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що з [PERSON] вона познайомилась у лютому 1994 року. На момент знайомства і позивач, і [PERSON] були розлучені. З травня 1994 року вони почали проживати разом, жили у квартирі позивача по [ADDRESS], разом з двома дітьми [PERSON] від першого шлюбу. Відносини між ними склались доброзичливі та сімейні, вони разом несли взаємні обов'язки подружжя. [PERSON] пояснила, що у них з [PERSON] не виникало потреби зареєструвати шлюб, їх відносини будувались на засадах взаємної довіри та поваги. Після приватизації [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS], по сусідству із земельною ділянкою домогосподарства його батьків, він з [PERSON] почали будувати будинок. Будинок будували власними силами, у цьому допомагали діти [PERSON] Родичі [PERSON] допомагали власними силами, проте будь-яких коштів на будівництво не надавали. З метою заробити кошти на будівництво, [PERSON] неодноразово їздив на заробітки. У 1996 році [PERSON] почав хворіти на ниркову недостатність. У 1999 році вони добудували основні приміщення будинку та переїхали у нього жити, хоча будинок будівництвом не закінчений і по даний час. На той час діти [PERSON] вже були дорослі, а тому у будинок вони переїхали вдвох з [PERSON] У даному будинку вони проживали разом до смерті [PERSON] [INFO], після його смерті вона залишилась проживати там сама, проживаючи як на момент пред'явлення позову, так і на даний час. [PERSON] пояснила, що з [PERSON] вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, тримали худобу, на земельній ділянці, яка належала батькові [PERSON], з його дозволу збудували сарай, при цьому [PERSON] обіцяв переоформити земельну ділянку під сараєм на [PERSON], проте цього не зробив. З 2006 року стан здоров»я [PERSON] погіршився, і він потребував все більшої медичної допомоги. [PERSON] возила його до медичних закладів на обстеження, лікування, а пізніше - до м.Рівне на гемодіаліз кілька разів щотижня. Позивач пояснила, що доглядала [PERSON] до його смерті та організувала його похорони. У серпні 2008 року вони подали заяву до органів ДРАЦС про реєстрацію шлюбу, таку реєстрацію було призначено на 15.09.08 р., однак [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] пояснила, що підтримувала звичайні родинні стосунки з батьками [PERSON], його братами [PERSON], [PERSON], сестрами [PERSON] та [PERSON], завжди допомагала матері [PERSON] по господарству з худобою, всі родичі [PERSON] відвідували їх на свята, вони з [PERSON] також відвідували його родичів, приймали участь у будівництві будинку [PERSON] [PERSON] вважає, що пояснення відповідачів щодо необізнаності у тому, що вона з [PERSON] проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу нещирі та пов'язані з їх бажанням усунути [PERSON] від прав на спільне з [PERSON] майно. В судовому засіданні 25.05.15 р. [PERSON] подала заяву про залишення позову без розгляду в частині вимог про часткове скасування державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 27.02.97 р., виданого [PERSON], а також про визнання за нею права власності на 0,05 га даної земельної ділянки. Ухвалою суду від 25.05.15 р. заяву [PERSON] задоволено, а позов в частині цих вимог залишено без розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала вимоги позовної заяви [PERSON] з урахуванням їх зміни, та просила суд їх задовольнити, вбачаючи для цього достатні підстави. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вимоги позовної заяви не визнали в повному обсязі, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали суду письмові заперечення, у яких вказували на безпідставність позовних вимог та клопотали про їх допит у даному цивільному процесі як свідків. Таке клопотання відповідачів судом задоволене. Допитаний як свідок відповідач [PERSON] суду показав, що про [PERSON] як дружину свого нині покійного брата [PERSON] йому нічого невідомо. Після повернення з м.Дубно до м.Кузнецовська у 1994 році, [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з батьками [PERSON] та [PERSON] у їх домогосподарстві за адресою: [ADDRESS]. Він вирішив побудувати будинок на земельній ділянці, належній батькам. Будинок будували силами всієї сім»ї, [PERSON] допомагали батьки та брати, будували підручними силами та засобами, за певні види робіт розраховувались м'ясом, так як вигодовували худобу. [PERSON] участі у роботах по будівництву будинку не приймала. Свідок припускає, що [PERSON] разом з [PERSON] відвідували його сім»ю, проте точно цього пригадати не може. Допитаний судом як свідок відповідач [PERSON] показав, що після повернення до м.Кузнецовська його брат [PERSON] проживав разом з батьками та з ними будував будинок. Одружуватись він не збирався, періодично зустрічався з різними жінками. Будинок будувався для батьків та потреб їх сім»ї, оскільки старий батьківський будинок був зношений. Землю для будівництва [PERSON] надав батько, батьки ж надавали і грошові кошти на його будівництво, оскільки власних коштів [PERSON] не мав. Всі члени їх родини допомагали у будівництві. Після погіршення стану здоров»я [PERSON] за ним доглядала сестра [PERSON] Він бачив кілька разів [PERSON] разом з [PERSON] Допитаний як свідок відповідач [PERSON] суду показав, що нині померлий [PERSON] являється його батьком. [PERSON] проживав у м.Кузнецовську з 1996 року по 2000 рік, у цей час його батько [PERSON] проживав у своїх батьків, про його сімейні стосунки з [PERSON] свідкові нічого не відомо. В подальшому [PERSON] постійно спілкувався з батьком по телефону і не чув від нього, щоб він мав наміри одружитись. Свідкові відомо про будівництво батьком будинку силами сім»ї [PERSON]. Допитана як свідок відповідач [PERSON] суду показала, що [PERSON] з [PERSON] шлюбних стосунків не підтримував, їх спілкування зводилось лише до інтимних стосунків. Коли [PERSON] почав хворіти, свідок його доглядала та була оформлена органами опіки та піклування його помічником. У будівництві будинку, до якого [PERSON] не мала відношення, [PERSON] допомагали всі родичі, у тому числі і четверо синів [PERSON] [PERSON] за [PERSON] не доглядала, оскільки працювала. Кошти на лікування [PERSON] надавали його батьки. [PERSON] підтвердила, що [PERSON] жила у збудованому будинку, проте у який час вона туди заселилась, свідкові невідомо, припускає, що це сталось після смерті [PERSON] Допитана судом як свідок відповідач [PERSON] показала, що про сімейні стосунки її нині покійного брата [PERSON] з [PERSON] їй нічого не відомо. Вона показала, що [PERSON] будував будинок для проживання себе та їх матері [PERSON] Незадовго до його смерті вона бачилась з братом, і під час розмови він повідомляв їй, що будувати сімейних стосунків ні з ким не бажає, казав, що будинок перепише тому, хто буде доглядати матір. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, подав письмові заперечення проти позову [PERSON], які обґрунтовувались тим, що син відповідача [PERSON] ніколи не проживав з [PERSON] по [ADDRESS], вони ніколи не вели спільного господарства та не створювали майно, не мали спільного бюджету, їх відносини не носили усталений характер, притаманний подружжю. [INFO] [PERSON] помер. За інформацією Кузнецовської міської державної нотаріальної контори від 19.02.15 р., на підставі заповіту [PERSON] заяву про прийняття спадщини подала [PERSON], яка бере участь у даній справі як відповідач. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник відповідача Кузнецовської міської ради Рівненської області до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив про відсутність у відповідача заперечень проти задоволення позовних вимог за наявності правових підстав. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви не визнав та з підстав недоведеності позивачем вимог позову просив суд відмовити у його задоволенні. На його думку, позивач [PERSON] не довела в суді як факт ведення з [PERSON] спільного господарства та наявність спільного бюджету, так і розмір свого вкладу у будівництво та досягнення з [PERSON] домовленості на створення майна. Заслухавши пояснення та показання сторін, дослідивши інші докази та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Підставами для такого висновку суду стало наступне. Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Статтею 235 ЦПК України передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. З правовідносин, які виникли між сторонами, вбачається спір про право спільної власності [PERSON] та [PERSON] на майно, створене під час їх спільного проживання без укладення шлюбу, а тому суд прийшов до висновку, що вимогу про встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу слід розглядати за правилами позовного провадження. Свідок [PERSON] в суді показала, що вона проживала по сусідству з [PERSON] у будинку [ADDRESS], з позивачем свідок підтримує дружні стосунки. У 1994 році [PERSON], працюючи у будинку культури ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», познайомилась з [PERSON], який працював там же. Через нетривалий час після знайомства вони почали проживати разом у квартирі [PERSON] Свідок показала, що [PERSON] їздив на заробітки разом з чоловіком [PERSON] Через кілька років спільного проживання [PERSON] та [PERSON] власними вилами почали будувати будинок, при цьому їм допомагали діти [PERSON], мати [PERSON] Свідок відвідувала житло [PERSON] та [PERSON], була присутня на їх сімейних святах, а тому їй достовірно відомо, що вони проживали однією сім»єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, усі побутові та інші питання вирішували разом. [PERSON] показала, що родичі [PERSON] обізнані у тому, що він проживав разом з [PERSON] як подружжя, до смерті [PERSON] ці обставини не оспорювали, [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] бувала вдома у його родичів. Свідок також показала, що [PERSON] доглядала [PERSON] до смерті та займалась організацією його похорон. За кілька днів до свого дня народження [PERSON] повідомив свідка, що він з [PERSON] подав заяву про реєстрацію шлюбу. Свідок [PERSON] суду показала, що вона працювала разом з [PERSON] та [PERSON] у будинку культури ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом». Невдовзі після знайомства [PERSON] з [PERSON], останній переїхав жити у квартиру позивача. Вони жили як сім»я, разом будували будинок, [PERSON] допомагала батькам [PERSON] по господарству. Після завершення частини будівельних робіт, приблизно через п'ять років після того, як вони почали спільно проживати, [PERSON] та [PERSON] перейшли жити у цей недобудований будинок. Після погіршення стану здоров»я [PERSON], [PERSON] супроводжувала його до лікувальних закладів. Свідок [PERSON] суду показав, що він проживав по сусідству з [PERSON] у будинку [ADDRESS], з позивачем свідок підтримує дружні стосунки, знайомий з нею з моменту заселення будинку у 1989 році. Свідок підтвердив показання [PERSON] про спільне проживання [PERSON] та [PERSON] як сім»ї, а також спільну їх поїздку з [PERSON] на заробітки. [PERSON] показав, що йому відомо з розмов з [PERSON]. про наміри останнього та [PERSON] будувати будинок на земельній ділянці [PERSON] Свідок приймав участь у цьому будівництві, допомагаючи [PERSON] заготовляти деревину. Від [PERSON] свідкові також відомо, що допомоги у будівництві від інших осіб він не бажав. Після побудови [PERSON] та [PERSON] перейшли туди жити, свідок часто відвідував їх у будинку, був присутній на їх сімейних святах. Коли свідок з [PERSON] разом перебували на заробітках, останній купував подарунки для [PERSON], вважав її своєю дружиною. [PERSON] допомагала по господарству батькам [PERSON], доглядала його та після його смерті організувала поховання. Свідкові відомо про спільне придбання [PERSON] та [PERSON] меблів у будинок. Від [PERSON] свідкові також відомо, що вони з [PERSON] подали заяву про реєстрацію шлюбу та мали намір обвінчатись. Свідок [PERSON] суду показав, що являється сином позивача [PERSON] З [PERSON] його матір познайомилась у 1994 році, і з того часу він почав проживати разом з сім»єю [PERSON] - ним та його рідним братом [PERSON]. Між ним та [PERSON] склались теплі сімейні стосунки, [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство та мали спільний побут. Спочатку вони жили разом з свідком та його братом у квартирі [PERSON], потім вирішили будувати будинок. Свідок показав, що у них була можливість придбати земельну ділянку для будівництва, проте [PERSON] захотів будувати будинок на власній земельній ділянці. Будинок будувався силами [PERSON] та [PERSON], останній разом з своїм братом [PERSON] та братом свідка [PERSON] їздили на заробітки. Участь у будівництві будинку, як показав свідок, приймали [PERSON], [PERSON], він та його брат [PERSON]. Після побудови будинку [PERSON] та [PERSON] переїхали туди жити, вели спільне господарство, тримали худобу, разом придбавали речі, спільно несли витрати. Після того, як [PERSON] захворів, [PERSON] та свідок возили його на гемодіаліз, [PERSON] та його колеги здавали для [PERSON] кров. Свідок показав, що [PERSON] спілкувався з своїми родичами та синами. Свідок [PERSON] суду показав, що являється шваґром [PERSON] Він підтвердив, що з 1994 року [PERSON] та [PERSON] жили як подружжя, спочатку у квартирі [PERSON], а після зведення будинку перейшли туди жити. Свідок показав, що допомагав [PERSON] у будівництві будинку деревиною. Свідок знає всю родину [PERSON], його мати приїжджала у гості до свідка. Свідок був присутній на святі новосілля, яке організовували [PERSON] та [PERSON] приблизно у 1999 році. Свідкові відомо про ведення ними спільного господарства, їх спільну участь у вирішенні усіх питань їх сім»ї, а також про те, що [PERSON] доглядала [PERSON], вона ж і організовувала його похорони. Свідок [PERSON] суду показала, що знає [PERSON] з 1985 року. Під час роботи у будинку культури приблизно у 1992-1993 році [PERSON] познайомилась з [PERSON], після чого вони стали проживати разом та вести спільне господарство, разом купували речі. Через 2-3 роки вони почали своїми силами будувати будинок, після його зведення переселились до нього. Їх шлюб зареєстрований не був, проте вони мали намір одружитись. [PERSON] доглядала [PERSON] та організувала його похорони. Свідок [PERSON] в суді показала, що вона тривалий час була знайома з [PERSON] Більше ніж за десять років до смерті [PERSON] познайомив його з [PERSON] та представив її як дружину. Вони жили разом, спочатку проживали у квартирі [PERSON], а після будівництва будинку перебрались до нього, вели спільне господарство, мали добрі відносини. Про їх спільне проживання свідкові вперше стало відомо зі слів матері [PERSON] [PERSON] неодноразово свідок бачила [PERSON] та [PERSON] разом в місті. За тиждень до смерті [PERSON] вона навідувала його у будинку, де на той час знаходились [PERSON] та [PERSON] [PERSON] жалівся свідкові, що його рідня його покинула, і крім [PERSON] та її синів, він нікому не потрібний. Свідок [PERSON] суду показала, що з 1990 року вона працювала у будинку культури ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом». Приблизно у 1993 році разом з нею почав працювати [PERSON], у нього з [PERSON] виникли романтичні стосунки. Вони почали разом проживати, свідок неодноразово відвідувала їх за місцем проживання, [PERSON] зустрічав [PERSON] з роботи. Пізніше вони почали будуватись, у зв'язку потребою у коштах на будівництво [PERSON] відправила [PERSON] та свого сина на заробітки. Свідок відвідувала будівництво будинку, а після його побудови [PERSON] та [PERSON] переселились до нього та святкували новосілля, на якому свідок була присутня. Вона також відвідувала їх сім»ю на сімейні свята, бачила, що вони тримають худобу та господарство. [PERSON] допомагала батькам [PERSON], доїла корову. З свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 26.08.08 р., судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 56 років. Судом встановлено і учасниками процесу не оспорюється, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] являються рідними братами та сестрами [PERSON], а відповідачі [PERSON] та [PERSON] - його дітьми. З наданих позивачем фотографій, виконаних протягом 1994-2008 років, вбачається, що протягом зазначеного періоду [PERSON] та [PERSON] спільно приймали участь у святкуванні Нового року та інших свят, проживали у спірному будинку, відпочивали. При цьому, як вбачається з наданих фотографій, [PERSON] разом з [PERSON] неодноразово відвідував її родичів, був присутній на похоронах її матері, проводив час з її синами, фотографії зафіксували спілкування матерів [PERSON] та [PERSON] у спірному будинку, перебування там [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], перебування там [PERSON] разом з [PERSON] у домашньому одязі, спілкування [PERSON] з сім»ями братів та сестер [PERSON] та його батьками, перебування [PERSON] за місцем роботи [PERSON], спільний відпочинок [PERSON] та [PERSON] на морі, утримання [PERSON] та [PERSON] господарства. Як вбачається з довідки відділу ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції № 03-50 від 02.09.08 р., реєстрація шлюбу між [PERSON] та [PERSON] була призначена на 15 вересня 2008 року, проте [INFO] [PERSON] помер. З письмової інформації відділу ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції №109/04.4-35 від 30.04.15 р. вбачається, що 13 серпня 2008 року [PERSON] та [PERSON] було подано заяву про державну реєстрацію шлюбу, дана заява була зареєстрована у журналі обліку заяв за № 195/03-16. Реєстрація шлюбу була призначена на 15 вересня 2008 року, але не проводилась у зв'язку із смертю нареченого [INFO] Згідно акту № 1 від 24.02.12 р. про вилучення до знищення документів, не внесених до Національного архівного Фонду, заяви громадян про проведення державної реєстрації шлюбів за 2008 рік знищені у зв'язку із закінченням строку зберігання. Довідки відділу ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції не викликають сумнівів у достовірності, за формою та змістом відповідають вимогам офіційного документу. Суд не вбачає підстав для визнання цих доказів недопустимими. Доводи представника відповідачів [PERSON] про те, що 15 вересня 2008 року припадало на понеділок, а у цей день за поточним розкладом роботи відділ ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції не працює, суд до уваги не приймає, оскільки 15 вересня 2008 року припадало на п'ятницю. Судом встановлено і учасниками процесу не оспорюється, що протягом часу з 1994 року по [INFO] [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з будь-якими особами не перебували, фактичні шлюбні стосунки з іншими особами не підтримували. Дослідивши вищезазначені докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає їх достатніми для встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] сім»єю без укладення шлюбу у період з 1994 року по [INFO], тобто до дня смерті [PERSON] Достатніх доказів, які б спростовували відшукуваний факт, суду не надано. Показання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитаних як свідків, про те, що про сімейні стосунки [PERSON] та [PERSON], спільне їх проживання та ведення ними спільного господарства їм нічого невідомо, спростовуються дослідженими судом фотографіями, з яких видно неодноразове відвідування [PERSON] та [PERSON] відповідачами, перебування позивача та [PERSON] у житлі відповідачів, спілкування [PERSON] та [PERSON] з членами сім»ї відповідачів та батьками [PERSON] З цих підстав суд критично оцінює показання відповідачів, допитаних як свідків, та вважає, що вони дають неправдиві показання з метою штучного створення доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову. Наявність рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради № 58 від 22.02.07 р. «Про реєстрацію помічника [PERSON]», згідно з яким його помічником було зареєстровано [PERSON], не спростовує вищезазначених висновків суду. Звернення [PERSON] до прокурора м.Кузнецовська із заявою про незаконне заволодіння [PERSON] його будинком по [ADDRESS] також вищезазначених висновків суду не спростовує, оскільки, як встановлено з показань свідків (крім допитаних як свідків відповідачів, до показань яких суд відноситься критично), пояснень позивача та довідки-характеристики на об'єкт нерухомості, виданої КП «Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації» від 05.01.09 р., у вказаний будинок [PERSON] вселилась разом з [PERSON] не пізніше 2001 року, у той час як таку заяву [PERSON] подано прокурору у жовтні 2008 року, тобто після смерті [PERSON] Як вбачається з державного акту на право власності на землю [NUMBER], виданого Кузнецовською міською радою Рівненської області 27.02.97 р., [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,10 га у межах згідно з планом, для будівництва та обслуговування житлового будинку. Як вбачається з довідки-характеристики на об'єкт нерухомості, виданої КП «Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації» від 05.01.09 р., домоволодіння по [ADDRESS], розташоване на земельній ділянці площею 0,10 га, складається з житлового будинку, прибудови, східців та вимощення загальною площею 89,4 кв.м., побудова 2001 року, документи, що підтверджують право власності, не пред'явлені. Як вбачається з висновку № 00730/1_ФМ будівельно-технічної експертизи від 05.08.10 р., житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], відповідає діючим державним будівельним нормам та правилам, які стосуються житлових будівель, ринкова вартість садиби складає 257200,00 грн. Оскільки будинок побудований у 2001 році, норми СК України на дані правовідносини не розповсюджуються. Відповідно до ст.22 КпШС України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Статтею 28 КпШС України передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Проте, згідно з ст.13 КпШС України, права і обов'язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Отже, нормами діючого на той час КпШС України не передбачалось виникнення права спільної сумісної власності на майно чоловіка та жінки, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Так, правила ст.ст.22, 28, 29 КпШС України не застосовуються до спорів про поділ майна осіб, які живуть однією сім'єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Такі спори вирішуються згідно з ст.17 Закону України «Про власність» та відповідних норм ЦК Української РСР, з урахуванням роз'яснень, що містяться у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.95 р. У разі спору частка в майні сторін повинна визначатися залежно від участі кожного з них у його набутті. Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про власність» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. З огляду на вищезазначену норму, суд прийшов до висновку, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] загальною площею 89,4 кв.м, зведений за час спільного проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] без укладення шлюбу, є об'єктом права їх спільної сумісної власності. Позивачем подано суду заяви-квитанції 1999-2000 року, згідно з якими [PERSON] замовлялись будівельні роботи, квитанції 1996-1997 року на придбання [PERSON] будівельних матеріалів, накладні 1997-2000 років, товарно-транспортні накладні 1996-1997 років на придбання будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, з яких споруджувався будинок. З урахуванням пояснень позивача та показань допитаних судом свідків (крім допитаних як свідків відповідачів, до показань яких суд відноситься критично) про рівну спільну участь [PERSON] та [PERSON] у будівництві будинку, суд прийшов до висновку про рівність їх часток у спільній власності. Судом встановлено і учасниками процесу не оспорюється, що правовстановлюючі документи на житловий будинок по [ADDRESS] [PERSON] чи іншими особами не виготовлялись. Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). З огляду на те, що суду не подано доказів у підтвердження проведення державної реєстрації нерухомого майна - житлового будинку по [ADDRESS], суд прийшов до висновку, що, побудувавши будинок, [PERSON] та [PERSON] набули право власності на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Оскільки про виділ в натурі частки у спільній власності позивачем не заявлялось, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на ? ідеальну частку матеріалів, обладнання тощо, використаних в процесі будівництва будинку. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З пояснень учасників процесу судом встановлено і ніким не оспорюється, що сарай, про компенсацію частини вартості якого заявлено позов, побудований на земельній ділянці, яка на праві власності належить [PERSON] Відповідно до ст.375 ЦК України, право на забудову земельної ділянки належить її власнику, який також вправі дозволити будівництво на своїй ділянці іншим особам. Суду не подано доказів у підтвердження спорудження сараю, розташованого на земельній ділянці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] чи за їх кошти, не надано також доказів у підтвердження надання [PERSON] дозволу позивачу та [PERSON] на забудову його земельної ділянки. За таких обставин суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем вимог про визнання витрат - вартості будівельних матеріалів та робіт, понесених на будівництво сараю на земельній ділянці [PERSON], об'єктом спільної власності [PERSON] та [PERSON], визнання за нею права власності на ? частку цих витрат, стягнення з правонаступника [PERSON] на її користь вартості ? частки цих витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS], складає 257200,00 грн. Отже, вартість ? частки [PERSON] у вказаному будинку складає 128600,00 грн. Оскільки при поданні позову судовий збір за вимоги майнового характеру не сплачувався, а суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на ? ідеальну частку будівельних матеріалів, обладнання, виробів та конструкцій, з яких споруджено житловий будинок, на підставі ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір», з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у загальній сумі 1286,00 грн., або по 214,33 грн. з кожного. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, з вищезазначених відповідачів на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 114,70 грн., сплачений позивачем при поданні позову за вимогу немайнового характеру, або по 19,12 грн. з кожного. Відповідно до висновку експерта № 40630/2_ЮШ від 03.09.14 р., кошторисна вартість будівельних робіт та матеріалів, затрачених на будівництво сараю на земельній ділянці [PERSON], складає 83982,00 грн. [PERSON] заявляла вимоги про визнання за нею права на ? частину витрат на його будівництво та стягнення цих витрат з правонаступника [PERSON], або на 41991,00 грн. Оскільки при поданні позову судовий збір за цю вимогу майнового характеру не сплачувався, а суд прийшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення, на підставі ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір», з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 419,91 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.331, 375, 368, 392 ЦК України, ст.ст.60, 70, 74 СК України, ст.ст.22, 28 КпШС України, ст.17 Закону України «Про власність» № 697-ХІІ від 07.02.91 р.,

Outcome: partial