Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

заступника прокурора м.Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], з участю третіх осіб: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, [PERSON], ТзОВ «ІПК ПАРТНЕР», в якому просить витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] нежитлові приміщення, що знаходяться в [ADDRESS], загальною площею 54,1 кв.м., інвентаризаційною вартістю 78053 грн. та передати її Львівській міській раді та визнати за Львівською міською радою право власності на нежитлові приміщення, що знаходяться в [ADDRESS], загальною площею 54,1 кв.м. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що згідно витягу про реєстрацію права власності від 18.02.2010 р. будинок за адресою [ADDRESS] зареєстрований на праві комунальної власності за територіальною громадою міста Львова. Право власності територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради на вказаний будинок зареєстровано на підставі рішення Залізничного райвиконкому №109 від 10.03.1987 р. Ухвалою Дрогобицького районного суду Львівської області від 12.12.2011 р. визнано право власності на нежитлові приміщення на [ADDRESS] за [PERSON] Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку №4529 від 19.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] продав ТзОВ «ІПК Партнер». Також, покликається на те, що при винесенні ухвали Дрогобицького районного суду Львівської області судом питання про припинення права комунальної власності на відповідний об'єкт нерухомості не вирішувався. В ході проведення прокуратурою міста Львова перевірки встановлено, що будівля по [ADDRESS] в порядку, визначеному законодавством про приватизацію комунального майна не відчужувалась та кошти від реалізації такого майна до міського бюджету не надходили. Вважає, що майно - приміщення по [ADDRESS] вибуло з комунальної власності територіальної громади міста Львова без відповідної правової підстави - за відсутності ухвали Львівської міської ради про продаж чи інше відчуження такого об'єкта, а також поза волею та без відома власника. Вартість приміщення згідно оцінювального акту ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» становить 78053 грн. Відповідно, до інформаційної довідки з Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 25.11.2013 року, право власності на вищевказане приміщення площею 54,1 кв.м. 26.07.2013 року зареєстроване за відповідачем на підставі свідоцтва №2908, виданого 26.07.2013 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] Відтак, вважає, що відповідач [PERSON] незаконно набув право власності на вищезазначене приміщення, тому просить позов задоволити. У судовому засіданні прокурор позовну заяву підтримав, надав пояснення аналогічні до неї, просив таку задоволити. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до неї, просила позов задоволити. Представник відповідача проти позовних вимог подав письмові заперечив, та додатково пояснив, що з офіційного порталу Міністерства юстиції України «Система реалізації конфіскованого та арештованого майна» [PERSON] дізнався про продаж з прилюдних торгів нежитлових приміщень площею 54,1 кв.м. у [ADDRESS]. Нежитлові приміщення продавались на прилюдних торгах та підставі замовлення Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, поданого при примусовому виконанні виконавчого листа №447/384/13-ц виданого 21.03.2013 р. Миколаївським районним судом Львівської області про стягнення з ТзОВ «ІПК Партнер» на користь [PERSON] боргу в сумі 55550 грн. За результатами проведення торгів, та враховуючи проведення повної оплати за придбане майно, 26 липня 2013 року старшим державним виконавцем Личаківського ВДВС Львівського міського управління юстиції складено акт державного виконавця, яким затверджено результати аукціону, проведеного 12.07.2013 р. з реалізації арештованого нерухомого майна при виконанні виконавчого листа №447/384/13-ц виданого 21.03.2013 р. Миколаївським районним судом Львівської області про стягнення з ТОВ «ІПК Партнер» на користь [PERSON] боргу в сумі 55550,00 грн. На підставі зазначеного акту, 26.07.2013 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] виданого Свідоцтво при придбання майна з прилюдних торгів, яким посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності нежитлове приміщення в будинку [ADDRESS] площею 54,1 кв.м., яке раніше належало ТОВ «ІПК Партнер». Зазначає, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем, оскільки не знав і не міг знати про те, що нерухоме майно було визнане за одним із його попередніх власників - [PERSON] на підставі ухвали Дрогобицького районного суду Львівської області від 12.12.2011 р. без залучення Львівської міської ради. Крім того, на час коли відповідач, придбав вказане майно, а ухвала Дрогобицького районного суду Львівської області від 12.12.2011 року ще не була скасована, відповідно відповідач не міг знати про жодні претензії Львівської міської ради на вказане майно. Враховуючи вищенаведене, просив у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи [PERSON] позовні вимоги підтримала, оскільки вважає, що нежитлові приміщення на [ADDRESS] належать територіальній громаді м.Львова в особі Львівської міської ради, а тому просила позов задоволити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечив. Третьої особи ТОВ «ІПК Партнер» в особі директора Прошляк Р.О. у судове засідання не з'явився, однак подав свої письмові пояснення щодо безпідставних позовним вимог, просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, на підтвердження та спростування позовних вимог, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з п.1 договору купівлі - продажу від 18.12.2012 року [PERSON] (продавець), а ТзОВ «ІПК Партнер» (покупець) приймає у власність нежитлові приміщення загальною площею 54,1 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS], та зобов'язується сплатити визначену цим договором грошову суму./а.с.43-44/. Право власності ТзОВ «ІПК Партнер» (покупця) на нежитлові приміщення було належним чином зареєстроване у Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Даний факт підтверджується витягом з про державну реєстрацію прав від 25.12.2012 р. /а.с.45/. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 26.02.2013 року встановлено, що 14.12.2012 року [PERSON] та ТзОВ «ІПК Партнер» уклали договір позики на суму 55000,00 грн., однак останнім кошти не були повернуті. У зв'язку з чим [PERSON] звернувся до суду, де було вирішено стягнути з ТзОВ «ІПК Партнер», місце знаходження: вул. Котика, 1 у м.Львові, ЄДРПОУ 38501286, в користь [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER], кошти у розмірі 55000,00 грн. та судовий збір у розмірі 550,00 грн. /а.с.46-47/. На підставі даного рішення, було видано виконавчий лист, однак виконати його виявилось не можливим, оскільки у ТзОВ «ІПК Партнер» відсутні кошти. Тому, державним виконавцем Личаківського ВДВС ЛМУЮ Довгополим В.М., було складено акт від 26.07.2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 89 кв.м./а.с.49-50/. Суд приймає до уваги те, що згідно протоколу №1413273-1/1 від 12.07.2013 року проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить на праві власності ТзОВ «ІПК Партнер», переможцем визнано [PERSON] через уповноважену особу [PERSON], який запропонував найвищу ціну в розмірі 108000,00 грн. /а.с.65/. Даний факт оплати за придбання приміщень з прилюдних торгів підтверджується квитанціями від 05.07.2013 р., 19.07.2013 р. та 23.07.2013 р. /а.с.66/. Відтак, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] видано [PERSON] свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. /а.с.68/. Згідно статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім цього, судом встановлено, що згідно довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкту нерухомого майна, власником нежитлового приміщення у [ADDRESS] являється [PERSON] /а.с.8-9/. Відповідно до акту Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради №1393-НП/13 від 31.10.2013 р., комісією було встановлено, що нежитлове приміщення у [ADDRESS] не використовується та захоплено невідомими особами. /а.с.15-16/. Суд не погоджується із твердженням заступника прокурора м.Львова відносно того, що приміщення у [ADDRESS] вибуло з комунальної власності територіального громади м.Львова без відповідної правової підстави. Оскільки, ухвалою Дрогобицького суду Львівської області від 12.12.2011 р. визнано право власності на нежитлові приміщення за [PERSON], які згодом були продані ТзОВ «ІПК Партнер». В подальшому Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.09.2013 р. заяву прокурора про перегляд рішення за нововиявленим обставниками скасовано та призначено до розгляду. /а.с.19-20/. Однак, даний позов залишено без розгляду. /а.с.21/, що дає підстави вважати первісного власника нежитлових приміщень [PERSON] Також, суд не приймає до уваги твердження заступника прокурора м.Львова про те, що кошти від реалізації нерухомого майна, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], не поступили до місцевого бюджету. Оскільки згідно Наказу Міністерства юстиції України №68/5 від 27.10.1999 р., затверджено тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, згідно якого передбачено, що на підставі копії затвердженого протоколу переможець прилюдних торгів протягом десяти робочих днів з дня підписання протоколу, не враховуючи дня проведення прилюдних торгів, здійснює розрахунки за придбане на прилюдних торгах майно в такому порядку: переможець перераховує на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби зазначену в затвердженому протоколі прилюдних торгів суму коштів, яка дорівнює різниці між продажною ціною придбаного ним лота і сумою винагороди спеціалізованій організації за цим лотом, сплаченої на поточний рахунок організатора прилюдних торгів; сума гарантійного внеску, зарахованого на рахунок організатора прилюдних торгів, визнається частиною оплати переможцем придбаного ним на прилюдних торгах майна і залишається спеціалізованій організації в рахунок оплати наданих нею послуг з реалізації цього майна. Отже, [PERSON] дотримався всіх правил з проведення прилюдних торгів. Крім цього, останній оплатив за нежитлові приміщення, значно більшу суму ніж оцінено ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». Відповідно до ч.1 статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Таким чином, спірні нежитлові приміщення не можуть бути витребуванні у [PERSON], оскільки продані в порядку, встановленому для виконання судових рішень, а відтак він є добросовісним набувачем. Оскільки відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України, добросовісність набувача презюмується, а судом в даному конкретному випадку не встановлено, що набувач [PERSON] знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець міг не мати права відчужувати майно, підстав про недобросовісність набувача немає, як немає підстав для задоволення позову про витребування у відповідача спірного майна. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування. Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки позивачем не доведено обставин вибуття нежитлових приміщень з комунальної власності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed