Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з даним позовом в інтересах держави в особі Чорнобаївської РДА, Чорнобаївської районної ради, третя особа - Чорнобаївська ЦРЛ до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначалося, що відповідач вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2017 року у справі № 709/1848/17 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.. Вказаним злочином завдано державі збитків, оскільки Чорнобаївською ЦРЛ проводилось лікування потерпілої [PERSON], вартість якого не відшкодовано. У зв'язку з цим позивач в порядку ст. 56 ЦПК України звернувся до суду та просив стягнути з відповідача завдану вчиненим ним кримінальним правопорушенням майнову шкоду, що становить вартість лікування, у розмірі 4308,00 гривень. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 лютого 2018 року відкрито провадження у справі і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. У судове засідання учасники справи не зявилися. Прокурор подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити повністю. Представник Чорнобаївської ЦРЛ подав заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Від Чорнобаївської РДА та Чорнобаївської ЦРЛ жодних заяв чи клопотань до суду не надійшло, про дату, час та місце розгляду справи останні повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2017 року у справі № 709/1848/17 відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Відповідно до змісту вказаного вироку відповідача засуджено за спричинення [PERSON] умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а саме травми голови з крововиливами під м'які мозкові оболонки, синцями, забійними ранами обличчя; травми грудної клітки з переломами 3, 4, 5, 6 ребер справа, що супроводжувалась внутрішньою кровотечою в плевральну порожнину праворуч (а.с. 4-5). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» встановлено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545. Як передбачено п. 2 цього Порядку сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з листом Чорнобаївської ЦРЛ від 1 грудня 2017 року № 66 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні з 29 липня 2017 року по 10 серпня 2017 року. Вартість ліжко-дня становила 359,00 гривень. В подальшому лікування проходила в торакальному відділенні обласної лікарні м. Черкаси (а.с. 7). Таким чином вартість лікування [PERSON] у Чорнобаївській ЦРЛ становить 4308,00 гривень (359,00 гривень х 12 ліжко-днів). Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно з п.п. 1.1., 1.3. статуту Чорнобаївської ЦРЛ Чорнобаївська районна рада є власником медичного закладу, а уповноваженим органом управління лікарні, тобто розпорядником коштів, є Чорнобаївська РДА (а.с. 8-9). Враховуючи встановлення вироком суду вини відповідача у вчиненому кримінальному правопорушенні, позовні вимоги про відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілої [PERSON], підлягають до задоволення у повному обсязі. При цьому кошти підлягають стягненню саме на користь Чорнобаївської РДА як уповноваженого органу управління Чорнобаївської ЦРЛ. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті Кодексу передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1762,00 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved