Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

До Тернопільського міськрайонного суду звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] з вимогами про усунення перешкод в користуванні майном, стягнення завданої матеріальної і моральної шкоди . Просить суд захисти її право шляхом: - зобовязання [PERSON] демонтувати камери відео спостереження в будинку за адресою вул. Крушельницької 27 в м. Тернополі - зобовязання [PERSON] демонтувати споруду, що перешкоджає [PERSON] користуватися криницею за адресою вул. Крушельницької 27а в м. Тернополі - стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 15000 гривень завданої матеріальної шкоди - стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 5 000 гривень завданої моральної шкоди - заборону [PERSON] здійснювати мийку належного йому автомобіля «в недозволених місцях» за адресою вул. Крушельницької 27 в м. Тернополі Заявою від 09.11.2017 року, на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, [PERSON] конкретизувала позовні вимоги виключивши із переліку власну вимогу про стягнення завданої моральної шкоди в розмірі 5000 гривень. Надалі, 06.07.2018 року, звернулася до суду з заявою про збільшення позовних вимог в частині розміру завданої матеріальної шкоди доповнивши суму стягнення 1267 гривень. Надалі, 07.11.2018 року, звернулася до суду з заявою про збільшення позовних вимог в частині розміру завданої матеріальної шкоди доповнивши суму стягнення 11\~406, 51 гривень. Насамкінець, 24.01.2019 року, позивачка знову доповнила перелік позовних вимог сумою стягнення 5000 гривен завданої моральної шкоди. На обґрунтування позову зазначає, що вона власником суміжного з відповідачем будинковолодіння в м. Тернополі по вул. Крушельницької, 27. Останній тривалий час створює позивачці перешкоди у користуванні належним їй будинковолодінням, зокрема будівельною спорудою (камяною огорожею з фундаментною основою) обмежив [PERSON] доступ до криниці на її території, наслідком чого є вимушене користування позивачкою загальними мережами водопостачання і, як наслідок, понесення витрат на централізоване водопостачання та водовідведення на суму 27\~673, 51 гривень. Цю суму позивачка вважає завданою матеріальною шкодою, котру можна було б уникнути, якщо б [PERSON] мала б доступ до водопостачання з спірної криниці. Також позивачка обґрунтовує вимогу незаконністю дій відповідача, котрий на власному подвірї встановив камери відеоспостереження і спостерігає за кожним кроком відповідачки щоб, на переконання останньої, завдати тілесних ушкоджень. Додатково [PERSON] наголошує, що відповідач [PERSON] здійснює миття власного автомобіля миючими піноутворючими засобами на своїй ділянці, однак внаслідок перепаду рівня гуртів, стічні води потрапляють на належну позивачці земельну ділянку і забруднюють шкідливими речовинами. В судовому засіданні позивачка підтримала вимогу і просить задовольнити. Відповідач позов заперечив за безпідставністю, про що направив мотивований відзив. Заслухавши пояснення учасників справи, та дослідивши письмові докази судом встановлені наступні обставини. Однією з вимог позивачки є зобовязання [PERSON] демонтувати споруду, що перешкоджає [PERSON] користуватися криницею за адресою вул. Крушельницької 27а в м. Тернополі 07.10.2003 року рішенням Тернопільського міського суду у справі №2-6760/2003, задоволено позов матері позивачки - [PERSON] та зобовязано Тернопільське БТІ внести в генеральний план м. Тернополя та належні реєстри належний [PERSON] колодязь, який знаходиться на території будинковолодіння №27 А по вул.. Крушельницької (бувша Сінкевича) в м. Тернополі. Означеним рішенням, котре набрало законної сили, встановлено, що відповідно договору купівлі продажу від 05.07.1958 року, посвідченого Тернопільською держнотконторою скаржниця [PERSON] купила у [PERSON] будинковолодіння 27А по вул.. Сінкевича в м. Тернополі. Цей договір було посвідчено на підставі довідки характеристики №1 -14 від 08.05.1958 року, виданої Тернопільським міжміським БТІІ в ній в розділі коротка характеристика будинковолодіння під літерою «К» вказано колодязь. Відповідно до договору дарування від 06.03.1959 року, [PERSON] подарувала [PERSON] 3/10 будинковолодіння 27А по вул. Сінкевича в м. Тернополі, цей договір було посвідчено Тернопільською нотаріальною конторою на підставі довідки характеристики №192 від 02.03.1959 року в якій вказано під літерою «К» колодязь. Таким чином в суді було встановлено, що спірний колодязь належить скаржниці [PERSON] та є її власністю, так як був придбаний нею разом з будинковолодінням. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідач є власником суміжної земельної ділянки та будинковолодіння за адресою м. Тернопіль вул.. Крушельницької, 27, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на майно від 02.01.2018 року №17267301, державним актом направо власності на земельну ділянку серії ЯЕ№301775, виданим 02.10.2008 року. Дослідженням планів земельних за адресою м. Тернопіль вул. Крушельницької, 27 та вул.. Крушельницької, 27 а, встановлено, що спірна криниця знаходиться в межах земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивачки, і перебуває у безпосередній близькості (впритул) до межі земельних ділянок учасників справи. У безпосередній близькості до криниці (що візуально має вигляд металевої труби), по межі земельних ділянок м. Тернопіль вул. Крушельницької, 27 та вул.. Крушельницької, 27 а, відповідачем встановлено на фундаментній основі камяну огорожу. Суд наголошує, що негаторний позов є способом захисту права власності. не повязаним із позбавленням володіння. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження. Застосування негаторного позову можливе у випадку існування таких обставин: наявності у позивача право власності або іншого речового права, перебування спірної речі у володінні позивача, протиправність поведінки відповідача, що створює перешкоди для здійснення повноважень користування та розпорядження. Обовязок доказування обставин покладається на кожну із сторін спору, і, заявляючи позов про зобовязання [PERSON] демонтувати споруду, що перешкоджає [PERSON] користуватися криницею за адресою вул. Крушельницької 27а в м. Тернополі, саме позивач мала б довести належними, допустимими та, за новим стандартом доказування, достатніми доказами невідповідність виконуваних [PERSON] будівельних робіт та побудованих обєктів (камяної огорожі з фундаментом) вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. За європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом», зазначені обставини можуть бути доведені висновком проведеної будівельно технічної експертизи, котрий у справіі відсутній, оскільки призначення експертизи за власної ініціативи не входить до компетенції суду, а відповідного клопотання від позивача не надходило. Окрім цього саме на позивачку покладається обовязок доказування яким чином споруджена відповідачем камяна огорожа створює перешкоди (і в чому саме має прояв оцих перешкод) у користуванні за призначення криницею (фактично шматком металевої труби), котра перебуває на території земельної ділянки, якою користується [PERSON] за адресою вул.. Крушельницької, 27 А в м. Тернополі. Разом з тим позивач доводи наявності якихось ілюзорних перешкод, не підтверджує буд якими доказами. Насамкінець у цьому контексті суд наголошує, що стверджуючи про наявність речового права на спірне майно, [PERSON] окрім як повідомивши, що її мати ([PERSON]В.) померла, не представила суду доказів вступу в спадкові права та реалізації права на оформлення права власності на будинковолодіння за адресою вул.. Крушельницької 27 А в м. Тернополі. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1 ст. 22 ЦК України); За правилами\~ч.\~2\~ст.\~22\~ЦК України,\~збитками є:\~втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв'язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У звязку з означеним, за переконанням суду, не можна стверджувати по заподіяння відповідачем матеріальної шкоди позивачу на суму 27\~673, 51 гривень, котру [PERSON] визначає, як понесення витрат з централізованого водопостачання та водовідведення, яких (витрат) можна було б уникнути, якщо б [PERSON] мала б доступ до водопостачання з спірної криниці. З приводу права відповідача на встановлення камер відеоспостереження на території власного будинковолодіння, що, за твердженням позивачки є порушення її права на приватність та збір щодо неї певної інформації, суд наголошує наступне. В судовому засіданні відповідач не заперечив, що ним дійсно, з метою безпеки на території належного йому будинковолодіння в м. Тернополі по вул.. Крушельницької, 27, встановлені камери відеоспостереження. При цьому він категорично заперечив факт будь якого таємного стеження за [PERSON] Суд наголошує, що згідно ч.1 ст. 307 ЦК України \~фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. А тому, оскільки жодних доказів таємного стеження зі сторони відповідача з метою збору інформації про себе, позивач суду не надала, відкрита зйомка публічних місць камерами спостереження з території власного будинковолодіння місць загального користування з метою забезпечення власної безпеки, не може свідчити про порушення права на приватність і не тягне для відповідача будь яких правових наслідків. Суд також не вважає доведеною вимогу позивачки про заборону відповідачу мити належний йому автомобіль марки «Рено» «в недозволених місцях» на власному подвірї по вул. Крушельницької, 27 в м. Тернополі, оскільки, за твердженням [PERSON], стічні води, унаслідок перепаду рівнів грунту потрапляють на її земельну ділянку та забруднюють землю миючими речовинами. Відповідач заперечив цю вимогу, зазначив, що дійсно він іноді здійснює миття, чистить пилососом належний йому автомобіль моделі «Рено» на подвірї власного будинковолодіння, проте категорично стверджує, що не використовує будь яких миючих засобів. При цьому зазначає, що залишки стічної води залишаються на його земельній ділянці. Критичність сприйняття доводів позивача грунтуються на попередніх вказівках суду, що обовязок доказування обставин заподіяння шкоди належить саме [PERSON] Ії пояснення, не вважаються доказами в розумінні ЦПК України, а фотографічні зображення автомобіля «Рено» на території будинковолодіння відповідача, котрий з водопровідного шланга поливає автомобіль, не доводять використання шкідливих хімічних речовин для миття цього транспортного засобу, й не доводять потрапляння стічних вод на територію будинковолодіння по вул.. Крушельницької, 27 А м. Тернополя. Також, з огляду на недоведеність позивачкою заявлених позовних вимог про усунення перешкод у користуванні майном і стягнення завданої шкоди, не підлягає похідна позовна вимога про стягнення моральної в розмірі 5000 гривень.

Outcome: dismissed