Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі [PERSON] районної ради Київської області, [PERSON] центральної районної лікарні звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] центральної районної лікарні кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 3223 гривні 62 копійки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 01.02.2018 року кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрито у звязку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення в формі приватного обвинувачення. В результаті вчинення злочину потерпілий [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя, у звязку з чим перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні неврології [PERSON] центральної районної лікарні в період з 03.01.2018 року по 09.01.2018 року. Вартість лікування склала 3223 гривні 62 копійки, які відповідно до ст.1206 ЦК України відповідач зобовязаний відшкодувати [PERSON] ЦРЛ на лікування потерпілого від злочину. Прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури [PERSON] в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача[PERSON] районної ради Київської області в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує. Представник позивача [PERSON] центральної районної лікарні в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи фінансового управління [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника третьої особи, розгляд справи покладає на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 31.12.2017 року близько 13 години 50 хвилин [PERSON], знаходячись поблизу торгового кіоску «Чебуреки. Хот-Доги. Шаурма», що розташований в м. Тетіїв по вул. А. Байраківського, Київської області, на земельній ділянці з кадастровим номером 3224610100:01:095:0027 під час суперечки із [PERSON], яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому не менше п'яти ударів руками в область обличчя та голови, в результаті чого потерпілий [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя. За даним фактом було порушено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2\~ст. 125 КК України. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 01.02.2018 року кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрито у звязку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.\~\~ Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1206 ЦК України\~передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Положеннями п.п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 №545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Матеріалами справи\~підтверджено,\~що потерпілий\~від злочину\~[PERSON]перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні неврології [PERSON] центральної районної лікарні в період з 03.01.2018 року по 09.01.2018 року. Згідно довідки [PERSON] ЦРЛ № 934 від 22.11.2018 року витрати на його лікування склали 3223 гривень 62 копійки. Стаття 1206 ЦК України\~регулює порядок відшкодування витрат закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого та покладає вказаний обов'язок на особу, яка вчинила злочинні дії, причинно-наслідковим зв'язком яких стало перебування потерпілого на такому лікуванні. Факт перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров?я саме внаслідок неправомірних дій відповідача підтверджений належними доказами та не викликає у суду сумніву, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON], тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved