Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

До Тульчинського районного суду 07.10.2016 звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. За час спільного життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час вона досягла повноліття і продовжує навчання та власного доходу не має, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги батьків. Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дочки. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом і просить стягнути на свою користь з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі 500 грн., щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення дитиною навчання. Позивач у судове засідання не зявилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі і проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у позивача і відповідача народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-АМ №061128 від 09.06.1998, виданим виконавчим комітетом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області (а.с. 6). Згідно довідки № 3925 від 27.09.2016, виданої виконавчим комітетом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] перебуває на утриманні [PERSON] (а.с. 7). Також, відповідно до довідки № 1908 від 07.09.2016, виданої Уманським державним педагогічним університетом ім. П. Тичини, [PERSON] є студенткою 2 курсу, денної форми навчання. Строк навчання з 01.09.2015 30.06.2019 (а.с. 8). У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав визначених у ч. 3 ст. 181 СК України, де зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Частиною 3 ст. 199 СК України, встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 цієї ж статті, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі статей 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочок, тому з нього слід стягнути аліменти. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути у дохід держави суму судового збору 551,20 грн. Згідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved