Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Заявник [PERSON] в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території, на обґрунтування якої вказав, що 15 березня 2018 року в в м.Донецьку його дружина [PERSON] народила сина. Маючи намір зареєструвати народження дитини та отримати свідоцтво про її народження українського зразка, він, як батько дитини, звернувся з зазначеним питанням до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, надавши для цього медичне свідоцтво про народження дитини, видане Донецьким республіканським Центром охорони материнства і дитинства, проте в державній реєстрації народження дитини йому було відмовлено. Підставою відмови стало невизнання відділом державної реєстрації цього документу. Зазначаючи на вказані обставини, заявник просить суд встановити факт народження його дружиною [PERSON], [INFO], дитини чоловічої статі, яка народилася 15 березня 2018 року в м.Донецьку. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити. Доводами своїх вимог зазначав неможливість вирішення питання державної реєстрації народження дитини в позасудовому порядку. Вказував на те, що він і його дружина заінтересована особа [PERSON] є громадянами України, перебувають на обліку в Управлінні соціального захисту населення Мирноградської міської ради як внутрішньо переміщені особи, а їх постійним місцем проживання є м.Макіївка Донецької області. Відсутність документу на предмет підтвердження народження дитини, який відповідав би вимогам національного законодавства, змусила його звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження сина його дружиною [PERSON] 15 березня 2018 року в м.Донецьку для подальшого отримання в відділі РАЦС свідоцтва про його народження державного зразка. Заінтересовані особи Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та мати дитини [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявилися, надіславши на адресу суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, що не перешкоджає судовому розгляду. Вислухавши пояснення заявника та дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.144 Сімейного Кодексу України, п. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини дитина, яка з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, повинна бути зареєстрована одразу ж після народження в державному органі реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини згідно ч.4 ст. 13 цього закону та п.2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, є медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу або висновок про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за встановленою формою. За відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до п.4 ч.4 ст.13 Закону є рішення суду про встановлення факту народження. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на окупованій території України визначено статтею 317 Цивільного процесуального Кодексу, за правилами якої заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України. Як встановлено судом, з заявою про встановлення факту народження дитини звернувся батько - [PERSON], [INFO], який перебуває у шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про їх шлюб, який зареєстровано 17.09.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом №1219 (а.с.10). Згідно реєстраційних даних, зазначених в паспорті громадянина України, заявник [PERSON] зареєстрований в [INFO], а його дружина [PERSON] значиться зареєстрованою в [INFO]. (а.с.5-8). Відповідно до довідок УСЗН Мирноградської міської ради № 1408, №0000238961, заявник [PERSON] і його дружина [PERSON] перебувають на обліку в УСЗН м.Мирнограда як внутрішньо переміщені особи, фактичним місцем перебування яких є [ADDRESS] (а.с. 7,9). На підтвердження народження [PERSON] дитини заявником надано медичне свідоцтво про її народження №494 за формою первинної облікованої документації №103/у від 16.03.2018 року, видане Донецьким центром охорони материнства та дитинства, згідно якого [PERSON], яка мешкає за адресою: м.Макіївка, Горняцький район, вул.Прокатна, буд.79, 15.03.2018 року о 17.00 годині у центрі охорони материнства та дитинства народила хлопчика вагою 3450,0 г. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і жодних правових наслідків не створює. Саме з цих підстав заявнику було відмовлено в реєстрації дитини Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, куди він звернувся 27.03.2018 року. Отже, єдиним законним способом отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, що буде визнане державою Україна, є звернення із заявою до суду в порядку окремого провадження на підставі п.7 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України для встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості її реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.76 Цивільного процесуального Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність доказів, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. В якості доказів щодо певної обставини суд може брати до уваги, в тому числі, показання свідків, з огляду на що суд приймає в якості доказів щодо народження дитини [PERSON] показання свідка [PERSON], який суду пояснив, що 19.03.2018року він на прохання заявника на своєму автомобілі забирав з лікарні його дружину з сином. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м .Донецьк і м.Макіївка включені в перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому надане суду медичне свідоцтво про народження за № 494, видане медичною установою м.Донецька, не може бути визнане судом належним доказом, оскільки видане органом, створеним не відповідно до вимог українського законодавства. Разом з тим, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію у справі «Кіпр проти Туреччини» та Консультативний висновок Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, суд, виходячи з ключових інтересів дитини та її батьків, а також інших близьких родичів, відомості, викладені у ньому, може оцінювати у сукупності та взаємозвязку з іншими доказами, які дозволяють суду вважати вимоги заявника доведеними. Оскільки народження дитини дружиною заявника [PERSON] 15.03.2018року в м.Донецьку знайшов своє достатнє підтвердження, суд вважає за необхідне з метою захисту прав дитини і визначення її походження вимоги заявника про встановлення факту народження задовольнити. Згідно пункту 1 глави 1 розділу III Правил державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Частиною 1 ст.133 цього Кодексу передбачено, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матірю, а чоловік - батьком дитини. Так як дитина народилася в шлюбі, її батьками в свідоцтві про народження мають бути зазначені [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved