Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

До суду звернулися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обгрунтування своєї заяви заявники вказали, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , є дітьми [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2020. Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: земельну ділянку площею 2,3959 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,4605 га для ведення особистого селянського господарства; житловий будинок [ADDRESS] . За життя, [PERSON] склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 247 від 09.08.2013, яким на випадок своєї смерті розпорядився своїм майном на користь дітей, тобто заявників. У встановлений законом порядок, після смерті батька, [PERSON] , заявники звернулися до Сквирської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] їм було відмовлено у зв`язку з тим, що у документах, яку підтверджують родинні зв`язки, містяться розбіжності у прізвищах, а саме: у Свідоцтві про смерть, заповіті, правовстановлюючих документах на право власності на майно, прізвище батька зазначено « [PERSON] »; у Свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 14.08.1984 її прізвище, як і прізвище батька зазначено російською мовою « [PERSON] » та відповідно « [PERSON] », а у Свідоцтві про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 22.08.1995 « [PERSON] »; у Свідоцтві про народження [PERSON] Серії [NUMBER] від 19.07.1961 зазначено прізвище « [PERSON] », а у паспорті громадянина України Серії [NUMBER] , виданого 09.08.1996, прізвище вказано « [PERSON] »; у Свідоцтві про народження [PERSON] Серії [NUMBER] від 03.06.1980 прізвище і заявника і померлого батька зазначено « [PERSON] », а у паспорті громадянина України Серії [NUMBER] , виданого 12.10.1999 зазначено « [PERSON] ». Тому, заявникам рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. Виходячи з викладеного вище, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що заявники, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] являються дітьми померлого [PERSON] . Родинні відносини підтверджуються довідкою Сквирської міської ради Київської області № 149 від 16.04.2021, в якій зазначено, що заявники як діти померлого займалися похованням свого батька, [PERSON] , також фотографіями, викопіювання яких додається, та показаннями свідків [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ). Також, у 2017 році заявники зверталися до Інституту української мови при Національній академії наук України із запитом щодо функціонування прізвищевих форм [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та у відповідь отримали довідку № 307/164 від 03.04.2017 в якій зазначено, що наведені форми лінгвістично ідентичні, оскільки є похідними від тієї самої назви населеного пункту Розвадів. На підставі вищевикладеного заявники звертаються до суду з вказаною заявою та просять суд: Встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , є донькою [PERSON] , який помер [INFO] в селі Квітневе, Сквирського району, Київської області, актовий запис № 345 від 11.12.2020. Встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний __ код [NUMBER] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] в селі Квітневе, Сквирського району, Київської області, актовий запис № 345 від 11.12.2020. Встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] в селі Квітневе, Сквирського району, Київської області, актовий запис № 345 від 11.12.2020. Заявники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали до канцелярії суду заяву та просили провести судове засідання без їх участі, свою заяву підтримують в повному обсязі (а.с.47). Представник заінтересованої особи Сквирської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника, заяву підтримують в повному обсязі та просять не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а.с.46). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ч. 3 ст.211, ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення; Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 11.12.2020 року, видане Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.31). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: Земельну ділянку площею 2,3959 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.21); земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.22); земельну ділянку площею 0,4605 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.23); житловий будинок [ADDRESS] (а.с.25). За життя, [PERSON] склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 247 від 09.08.2013, яким на випадок своєї смерті розпорядився своїм майном на користь заявників (а.с.30). У встановлений законом порядок, після смерті батька, [PERSON] , заявники звернулися до Сквирської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] їм було відмовлено у зв`язку з тим, що у документах, яку підтверджують родинні зв`язки, містяться розбіжності у прізвищах, а саме: У Свідоцтві про смерть, заповіті, правовстановлюючих документах на право власності на майно, прізвище їх батька зазначено « [PERSON] »; у Свідоцтві про народження [PERSON] Серії [NUMBER] від 14.08.1984 її прізвище, як і прізвище батька зазначено російською мовою « [PERSON] » та відповідно « [PERSON] » (а.с.19), а у Свідоцтві про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 22.08.1995 « [PERSON] » (а.с.20); у Свідоцтві про народження [PERSON] Серії [NUMBER] від 19.07.1961 зазначено прізвище « [PERSON] » (а.с.18), а у паспорті громадянина України Серії [NUMBER] , виданого 09.08.1996, прізвище вказано « [PERSON] » (а.с.8); у Свідоцтві про народження [PERSON] Серії [NUMBER] від 03.06.1980 прізвище і заявника і померлого батька зазначено « [PERSON] » (а.с.17), а у паспорті громадянина України Серії [NUMBER] , виданого 12.10.1999 зазначено « [PERSON] » (а.с.11). Тому, заявникам рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. Виходячи з викладеного вище, виникла у заявників необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що заявники, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є дітьми померлого [PERSON] . Родинні відносини підтверджуються довідкою Сквирської міської ради Київської області № 149 від 16.04.2021 року, в якій зазначено, що заявники як діти померлого займалися похованням свого батька, [PERSON] (а.с.36). Також, заявники надави фотографію сім`ї (а.с.37). Також, у 2017 році заявники зверталися до Інституту української мови при Національній академії наук України із запитом щодо функціонування прізвищевих форм [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та у відповідь отримали довідку № 307/164 від 03.04.2017 в якій зазначено, що наведені форми лінгвістично ідентичні, оскільки є похідними від тієї самої назви населеного пункту Розвадів (а.с.35). Отже, при дослідженні вищевказаних письмових доказів судом вбачається, що при складанні та видачі документів посадові особи не правильно відтворювали прізвище батька заявників « [PERSON] », та замість правильного вказували « [PERSON] », « [PERSON] », що для оформлення спадкових прав після його смерті має значення. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявниками права на спадщину є визнання факту родинних відносин і саме цей факт має для заявників юридичне значення, суд задовольняє заяву в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved