Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON] до [PERSON] та Русько-Тишківської селищної ради Харківського району Харківської області, в якому позивач просить суд визнати за позивачем право власності в цілому на житловий будинок літ. «А-1», цегляний, загальною площею 73,30 кв. м., житловою площею 55,00 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», сараєм літ. «В», сараєм з погрібом літ. «Г», літнім душем літ. «Д», літньою кухнею літ. «Е», сараєм літ. «Ж», вбиральнею літ. «У», огорожею №№ 1-5, свердловиною літ. «К», зливною ямою літ. «Я», вимощенням літ. «І», що розташований в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. У судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали позовні вимоги, пояснивши, що позивач прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] як єдиний спадкоємець, тому просили суд позов задовольнити. Представник відповідача заперечував проти позову з тих підстав, що відсутні докази прийняття спадщини та факту належності спадкодавцю на праві власності спірного майна, посилаючись при цьому на судові рішення, ухвалені в іншому спорі між сторонами щодо спірного спадкового майна. Русько-Тишківською селищною радою подано суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Вислухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Русько-Тишківською сільською радою Харківського району Харківської області 16.08.2001 року. Родинні стосунки між позивачем та спадкодавцем підтверджуються наданим суду свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу позивача, свідоцтвом про одруження батьків позивача, такі докази сторонами визнаються, не оспорюються, тому на підставі ст. 61 ЦПК України позивач звільнена від обов?язку доказування цих обставин. Судом також встановлено, що між сторонами розглянуто спір і рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12.10.2011 року в цивільній справі № 2-347 за позовом [PERSON] до [PERSON] та Русько-Тишківської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] та Русько-Тишківської селищної ради про визнання недійсним заповіту та визнання права власності суд відмовив в задоволенні позовних вимог за первісним та зустрічним позовами, в яких позивач [PERSON] просила визнати за позивачем право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], а відповідач [PERSON] просила суд визнати недійсним заповіт [PERSON], яка померла [INFO] від 30 жовтня 2003 року, посвідчений Русько-Тишківською сільської радою Харківського району Харківської області реєстровий № 131, визнати за [PERSON], яка померла [INFO] і за [PERSON], який помер [INFO] право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] як за забудовниками, а також визнати за позивачем право власності на цей будинок в порядку спадкування за законом після смерті батьків. Таким чином, в цій справі між тими самими сторонами був інший предмет і інші підстави позову. Згідно ст. ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем надані суду докази того, що житловий будинок літ. «А-1», цегляний, загальною площею 73,30 кв. м., житловою площею 55,00 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», сараєм літ. «В», сараєм з погрібом літ. «Г», літнім душем літ. «Д», літньою кухнею літ. «Е», сараєм літ. «Ж», вбиральнею літ. «У», огорожею №№ 1-5, свердловиною літ. «К», зливною ямою літ. «Я», вимощенням літ. «І», що розташований в [ADDRESS] в цілому входить до складу спадщини, яка залишилась після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Так підтверджено, що житловий будинок за [ADDRESS] проінвентаризований, але право власності на нього до 31.12.2012 року ні за ким в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» не було зареєстровано, що підтверджено довідкою комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № ч-475 від 01.09.2016 року. Цією довідкою підтверджено, що згідно матеріалів інвентаризації станом на 23.08.2016 року за вищевказаною адресою розташовано: житловий будинок літ. «А-1», цегляний, загальною площею 73,30 кв. м, житловою площею 55,00 кв. м, 1965 року забудови, господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай з погрібом літ. «Г», літній душ літ. «Д», літня кухня літ. «Е», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «У», огорожа №№ 1-5, свердловина літ. «К», зливна яма літ. «Я», вимощення літ. «І». Відомості технічного паспорту станом на 23.08.2016 рік свідчать про те, що будь-які самочинне будівництво, переобладнання, побудови за вищевказаною адресою відсутні, будинок з господарськими будівлями та спорудами був збудований в 1965 році, а господарські будівлі та споруди в його складі - протягом 1967-1983 років. Цей будинок зареєстрований в Погосподарській книзі Русько-Тишківської сільської ради по селу Руські Тишки під № 1069; рік забудови житлового будинку 1965; головою господарства значиться гр. [PERSON]; двір відноситься до категорії робочих; земельна ділянка площею 2500 кв.м з фонду Русько-Тишківської сільської ради. Це підтверджуються Інформацією виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради за № 1205 від 03.08.2016 року, копіями сторінок Погосподарської книги Русько-Тишківської сільської ради за 2001-2005 роки. [PERSON], який помер [INFO] з 5.09.1961 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка померла [INFO]. За життя дружина померлого ніяким чином не оспорювала право власності чоловіка в цілому на будинок що розташований в [ADDRESS], спадщину не приймала і не оформлювала після смерті чоловіка, проживаючи в іншому будинку [ADDRESS]. Відповідач також не надала суду доказів прийняття спадщини після смерті батька. Відсутні докази і того, що спірний будинок побудований за спільні кошти батьків позивача та відповідача, та відсутні докази того, що дружина спадкодавця протягом строку позовної давності оспорювала право власності чоловіка на будинок, що є предметом спору в цій справі. Наданими суду актами депутата місцевої ради, копіями договорів з комунальними службами підтверджено, що позивач була зареєстрована та проживає до теперішнього часу з 28.01.1981 року в спірному будинку, тобто добросовісно користується будинком близько 35 років. Батьки не користувалися цим будинок з 1992 року і проживали в іншому місті. Таким чином, відповідно до вимог ст. 344 ЦК України позивач за будь-яких інших підстав вправі звертатися до суду із позовом про визнання за нею права власності в порядку набувальної давності, але зазначені докази також свідчать про те, що позивач фактично вступила в управління спадковим майном після смерті батька, що відповідно до вимоги ст. ст. 529, 549 ЦК України в ред. 1963 року є підставою для визнання за позивачем права власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним позов задовольнити, визнати за позивачем право власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька та на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2434 гривні 52 коп.

Outcome: approved