Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач вказує, що 12 серпня 2014 року укладено шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З часу їхнього одруження, сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам, тому позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , неповнолітнього сина залишити проживати разом з нею та стягти з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач [PERSON] до матеріалів позовної заяви додала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі, заперечень не має. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 12 серпня 2014 року у виконавчому комітеті Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 2. Від спільного шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сім`я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, спір про місце проживання малолітньої дитини відсутній, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позовній заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.\~\~ Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 15.05.2019 про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн, який позивачем сплачено за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу. Враховуючи, що [PERSON] визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті,\~\~суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 384,20 грн та стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 384,20 грн.

Outcome: approved