Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що 12 травня 2015 року між нею та [PERSON] був укладений договір позики. За умовами вказаного договору [PERSON]Л, отримав від неї у борг грошові кошти у сумі 180\~000 гривень з кінцевим терміном повернення боргу до 31 серпня 2016 року. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконав, у визначений договором термін борг не повернув. За таких обставин просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики у сумі 180\~000 гривень. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач позов визнав. Зазначив, що дійсно 12 травня 2015 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, за яким він отримав у борг від останньої 180\~000 гривень з кінцевим терміном повернення коштів до 31.08.2016 року. Вказані кошти він взяв на купівлю квартири, у будинку, який мав на час повернення боргу добудуватися і здатися до експлуатації. Оскільки станом на серпень 2016 року цей будинок не добудований, а віддати кошти він планував продавши цю квартиру, він не має фінансової можливості повернути позивачці борг. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що 12 травня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким останній отримав у борг кошти у сумі 180\~000 гривень які зобовязався повернути до 30 серпня 2016 року. Факт укладення та підписання вказаного договору, отримання коштів у повному обсязі відповідачем не оспорювався та був визнаний у судовому засіданні. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та представленим договором, який був підписаний його сторонами, посвідчено передання позивачем відповідачеві 12 травня 2015 року грошової суми у розмірі 180 000 гривень. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору [PERSON] зобовязався перед [PERSON] повернути останній борг до 30 серпня 2016 року. Згідно положень ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Відповідачем не представлено суду належних доказів погашення боргу у сумі та строки визначені договором. При цьому, як пояснив в судовому засіданні відповідач через відсутність фінансової можливості він вказаний борг не повернув та жодних коштів позивачу не сплачував. За таких обставин, вимоги позивача з приводу стягнення з відповідача суми позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1800 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved