overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Заочним рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість станом на 22.09.2014 року за договором № 89759104 від 16.11.2010року в сумі 25\~000,44 грн. Також стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 250 грн. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено. У заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ставиться питання про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат понесених ними у справі в розмірі 770 гривень Судом встановлено, що при ухваленні даного рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 ст. 220 ЦПК України передбачено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині питання про судові витрати. Частиною 1 ст. 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, так з метою інформування відповідача про судове засідання «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» розмістила оголошення в газету «Вісті Придніпровя» та «Урядовий Курєр», у звязку з чим від представника позивача надійшло клопотання про стягнення додаткових судових витрат з відповідача у розмірі 770 гривень (а.с.119, 206). Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Таким чином, понесені позивачем судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача, пропорційно задоволеному позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Заочним рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 11.07.2018 року було задоволено позов Кредитної спілки «Станіславська» та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь Кредитної спілки «Станіславська» заборгованість за кредитним договором №74 від 01.04.2014 року в розмірі 22 989 56,73 (двадцять дві тисячі дев'ятсот вісімдесят дев'ять гривень 73 копійки) гривень та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень судових витрат по справі. Проте до закінчення підготовчого провадження позивач 13.06.2018 р. збільшив розмір позовних вимог до 9072,19 грн. - суми заборгованості по процентах, нарахованих в період з 22.12.2016 р. по 08.06.2018 року (а.с.32), що не було враховано судом при винесенні заочного рішення суду. Відповідно до вимог ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. 03.08.2018 р. та 02.04.2019 р. до суду надійшли заяви представника Кредитної спілки «Станіславська» про ухвалення додаткового судового рішення по справі за позовом Кредитної спілки «Станіславська» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. З 29.03.2019 року суддя Польська М.В. приступила до виконання своїх обов'язків. В судове засідання для ухвалення додаткового рішення учасники судового розгляду не з'явились, представник позивача просив розглянути подану заяву без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення, про стягнення з відповідачів на користь позивача 9072, 19 грн. заборгованості по процентах, нарахованих в період з 22.12.2016 р. по 08.06.2018 року, що не було враховано при винесенні рішення суду. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Заочним рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 11.12.2017 року задоволено позов [PERSON] та: виділено [PERSON] 1/2 частину у праві власності на земельні ділянки за кадастровими номерами: 2611092001:22:002:1593, 2611092001:22:002:1588, 2611092001:22:002:1589 із спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на земельні ділянки за кадастровими номерами: 2611092001:22:002:1593, 2611092001:22:002:1588, 2611092001:22:002:1589, зареєстрованих в [INFO], участок Вишні. Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 700 000 (сімсот тисяч) гривень. В рахунок стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] зобовязано [PERSON] передати частки земельних ділянок, які належать йому на праві власності за кадастровими номерами: 2611092001:22:002:2399, 2611092001:22:002:0507, 2611092001:22:002:1588, 2611092001:22:002:1589, 2611092001:22:002:1592, 2611092001:22:002:1593, 2611092001:22:002:1596 у власність [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на: 1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером 2611092001:22:002:2399, розташовану за адресою с. Поляниця, участок Вишні м. Яремче Івано-Франківської області; 1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером 2611092001:22:002:0507, розташовану за адресою с. Поляниця, участок Вишні м. Яремче Івано-Франківської області; 1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером 2611092001:22:002:1588, розташовану за адресою с. Поляниця, участок Вишні м. Яремче Івано-Франківської області; 1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером 2611092001:22:002:1589, розташовану за адресою с. Поляниця, участок Вишні м.Яремче Івано-Франківської області; 1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером 2611092001:22:002:1592, розташовану за адресою с. Поляниця, участок Вишні м.Яремче Івано-Франківської області; 1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером 2611092001:22:002:1593, розташовану за адресою с. Поляниця, участок Вишні м.Яремче Івано-Франківської області; на 1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером 2611092001:22:002:1596 розташовану за адресою с. Поляниця, участок Вишні м.Яремче Івано-Франківської області. Однак, суд при постановленні заочного рішення не вирішив питання про стягнення з відповідача на користь позивачки судового збору. Сторони в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність постановлення у даній справі додаткового рішення з огляду на те, що суд при постановленні рішення не вирішив питання про судові витрати, хоча позивачка просила суд стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у розмірі 7000 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведенного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Заочним рішеням Волноваського районного суду від 12 березня 2015 року, ухваленому у цивільній справі № 2/221/135/2015 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу фіктивним, в задоволені позовних вимогах відмовлено. Відповідачка звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що нею було подано заяву, в якій зазначено, що справу розглядати в її відсутність, але суд в порушення вимог ч.1 ст.224 ЦПК України постановив заочне рішення, в рішенні не вказано, чи згоден позивач на заочний розгляд справи. Суд в рішенні зазначив, що вони з позивачем подали до Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області спільну заяву про розірвання шлюбу, зазначивши, що подання спільної заяви про розірвання шлюбу не обумовлено реальним бажанням припинити шлюб, а пов»язано лише з наміром позивача та відповідача одержати певні матеріальні блага. На підставі чого суд зробив даний висновок їй не зрозуміло, в позовній заяві про це не вказано, а пояснення позивача в судовому засіданні ніякими документами не підтверджено. Важає, що судом порушені вимоги ст.213 ЦПК України, тому просила суд скасувати заочне рішення.. Відповідачка у судове засідання не з»явилася,надала заяву про розгляд спрви у її відсутність, на заявлених вимогах наполягає. Позивач у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та докази, надані відповідачкою, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до п. 2 ч. З ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач посилається на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Заочним рішеням Волноваського районного суду від 24.12.2013 року ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, згідно якого визнано, що 2 стаціонарних торгових павільйони розміром 5 на 6 кв.м. загальною площею 30 кв.м. кожний, розташовані по [ADDRESS] є спільною власністю [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] 30.12.2013 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаю чись на те, що рішення прийнято без його участі. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та докази, надані представником відповідача, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до п. 2 ч. З ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. Як вбачається з матеріалів справи, справу розглянуто без участі відповідача. Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з* явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

За поданим до суду позовом позивач зазначає, що 02.12.2015 року помер [PERSON], рідний син позивачки. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Позивачка звернулась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але своїм листом Пята Запорізька державна нотаріальна контора повідомила, що постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби від 09.04.2008 року на вказану квартиру накладено арешт у звязку із виникненням заборгованості по сплаті аліментів. Позивачка звернулась із заявою до відповідача, але відповідач листом від 25.10.2016 року повідомив, що зняти арешт вони не мають можливості у звязку із знищенням архіву виконавчих проваджень, було рекомендовано звернутись до суду із відповідною заявою. На підставі викладеного позивачка просить суд зняти арешти, накладені Шевченківським відділом ДВС 09.04.2008 року на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання сторони не явилися, представник позивача просив справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в силу ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна містяться відомості про арешти нерухомого майна [PERSON] сина позивача - накладені постановою АМ № 171058 від 09.04.2008 року Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ. Аналогічний запис міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Як вбачається із листа начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління [PERSON] від 25.10.2016 року, натепер виконавчі документи у відношення [PERSON] у провадженні названого відділу не перебувають, бо строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. 02.12.2015 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Як вбачається із вищевикладеного, натепер не встановлені підстави для перебування спірної квартири під оспорюваним арештом. На підставі викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги позивача про зняття арешту з майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

За поданим до суду позовом позивач зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS], а також 1/6 частини житлового будинку [ADDRESS]. Однак майно позивача перебуває під арештом Шевченківського відділу ДВС за постановою від 22.03.2003 року. Позивачка просить суд зняти арешт та заборону відчуження її майна. В судове засідання сторони не явилися, представник позивача просила справу розглядати без її участі, проти заочного розгляду справи заперечень не надала. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в силу ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна містяться відомості про арешт всього нерухомого майна [PERSON], накладеного постановою АА 423159 від 22.03.2003 року відділом державної виконавчої служби Шевченківського району м. Запоріжжя. Аналогічний запис міститься в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається із листа начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління [PERSON] від 09.12.2014 року, натепер виконавчі документи у відношення позивача у провадженні названого відділу не перебувають, бо строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. Згідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння. Позивач є власником квартири [ADDRESS], а також 1/6 частини житлового будинку [ADDRESS], про що слідує із відповідного договору міни від 24.03.1998 року та витягу з Державному реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.06.2013 року. Як вбачається із вищевикладеного, натепер не встановлені підстави для перебування майна позивача під оспорюваним арештом. На підставі викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги позивача про зняття арешту з належного їй майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

За поданим до суду позовом позивач зазначає, що у січні 2015 року він отримав постанову держвиконавця Шевченківського відділу ДВС від 23.01.2015 року про арешт коштів, цією постановою було накладено арешт на кошти позивача в межах суми 13\~276,93 грн., що містяться на розрахункових рахунках в банківських установах, а саме на рахунку у банку АТ «Сбербанк Росії». У звязку із тим, що у позивача відсутня заборгованість за виконавчим листом, виданим Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 19.10.2006 року по справі про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, стягувач [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про повернення виконавчого листа, оскільки боржник у добровільному порядку сплачує аліменти. Постановою від 23.06.2015 р. заяву було задоволено та повернуто виконавчий лист. В свою чергу позивач звернувся до Шевченківського ВДВС із заявою про зняття арешту з коштів, але у листі від 18.06.2015 року він отримав від державного виконавця відповідь про те, що дана заява задоволенню не підлягає, оскільки в даній ситуації немає підстав для зняття арешту, а тому арешт з його коштів можливо зняти лише за рішенням суду. Позивач просить суд зняти арешт, накладений на його грошові кошти постановою державного виконавця Шевченківського відділу ДВС ЗМУЮ від 23.01.2015 року в межах суми 13\~276,93 грн. на розрахункових рахунках 321767 у ПАТ «ВТБ Банк» та 320627 у АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ». В судове засідання сторони не явилися, позивач просив справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ст. 224 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 23 січня 2015 року постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС ЗМУЮ [PERSON] було накладено арешт на кошти, що містяться на розрахункових рахунках 321767 у ПАТ «ВТБ Банк» та 320627 у АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ», в межах суми 13\~276,93 грн. Такий арешт було накладено в межах виконавчого провадження ВП № 2549373 з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів на користь [PERSON] Натомість, на підставі письмової заяви стягувача від 14.05.2015 року названий державний виконавець своєю постановою від 23.06.2015 року повернув вищевказаний виконавчий лист третій особі. Згідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння. Як вбачається із вищевикладеного, натепер не встановлені підстави для перебування майна позивача під оспорюваним арештом. Отже, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги позивача про зняття арешту з належного йому майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

За поданим до суду позовом позивач просить визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до висновку, що у позові слід відмовити. На підставі викладеного, суд, -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

За поданим до суду позовом позивач просить суд звільнити з під арештів належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS], виключивши із відповідного реєстру записи про такі обтяження. В судове засідання сторони не явилися, представник позивача просив справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в силу ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління про відкриття виконавчого провадження ВП № 14528456 від 09.12.2009 року був накладений арешт на все нерухоме майно позивача. Крім того, постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління про відкриття виконавчого провадження ВП № 22093082 від 22.10.2010 року був також накладений арешт на нерухоме майно позивача. Як вбачається із листа державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління Гусакова М.О. від 27.11.2014 року, та листа заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління Соболєвої Н.І. від 18.07.2014 року, вказані виконавчі провадження були завершені ще у 2010 році на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а їх матеріали були згодом знищені. Згідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння. Позивач та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності 7727, виданого 21.12.1998 року Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя. Як вбачається із вищевикладеного, натепер відпали підстави для перебування майна позивача, а саме належної йому квартири, під оспорюваними арештами, оскільки останні накладалися в межах перелічених виконавчих проваджень, які були закінчені. На підставі викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги позивача про звільнення належної йому квартирі з-під вказаних арештів. Натомість, заявлені позовні вимоги в іншій частині (щодо виключення записів про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчужень) задоволенню не підлягають, враховуючи, що остаточне рішення суду про звільнення певного майна із-під арешту, являється достатньою підставою для виключення відповідних записів самим державним реєстратором. На підставі викладеного,

Outcome: partial