Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернулась позивач, свої вимоги мотивує тим, що з 10 березня 2006 року до 22 вересня 2009 року вони з відповідачем перебували в шлюбі. Під час шлюбу вони придбали в кредит житловий будинок по [ADDRESS] Після розірвання шлюбу було подано до суду позов про поділ майна подружжя, тому 12 вересня 2011 року, відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області (справа №22ц- 450711) за позивачем, [PERSON] та [PERSON] визнано право власності за кожним на 1/2 частину будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1331 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS], які зареєстровані на ім'я [PERSON]. Після розірвання шлюбу та до теперішнього часу вона фактично не проживала в спірному будинку, проте за цей час вона понесла витрати по оплаті за електроенергію, а саме сплачено заборгованість за електричну енергію, яка виникла з вини відповідача в сумі 459,91 грн., та сплачена сума в розмірі 573,16 грн. за відключення постачання електроенергії. Просить стягнути з відповідача зазначені витрати. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому зазначає, що після розірвання шлюбу, він з вини позивачки не мав змоги проживати в спірному будинку, та згідно рішення Баришівського районного суду Київської області та Постанови ВДВС 14 грудня 2012 року він був вселений у власну частину будинку, та з того ж часу по сьогодення постійно проживає у даному будинку. За час проживання в будинку ним було сплачено кошти на утримання спільного будинку в сумі 5490,73 грн. а саме за електроенергію сплачено - 3084,64 грн., за газопостачання сплатив - 2 406, 09 грн.. Просить суд стягнути з позивачки [PERSON] 1/2 частину даних витрат, також, через те, що [PERSON], як власниця особового рахунку, відключила постачання електроенергії від будинку, йому було нанесено моральної шкоди яку він оцінює в 3000 грн.. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала в повному обсязі, а проти зустрічного позову заперечила. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов пред'явлений [PERSON] не визнали, а свій позов підтримали в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи суд вважає первісний та зустрічний позови необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 10 березня 2006 року до 22 вересня 2009 року сторони перебували в шлюбі. Під час шлюбу вони придбали в кредит житловий будинок по [ADDRESS] Рішенням Апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2011 року, будинок було поділено. За [PERSON] та [PERSON] визнано право власності за кожним на 1/2 частину будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1331 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS], які зареєстровані на ім'я [PERSON]. Оскільки сторони не могли дійти згоди в спільному користуванні будинком Рішенням Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2013 року, будинок було поділено в натурі, з виділенням сторонам конкретних кімнат та часток земельної ділянки. Таким чином до винесення Рішення Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2013 року, будинок перебував у спільній сумісній власності сторін, та витрати на його утримання сторони несли сумісно. Як встановлено в судовому засіданні та визнано сторонами [PERSON] в будинку фактично не проживав з часу розірвання шлюбу та до 14 грудня 2012 року, коли його було вселено в будинок ,в примусовому порядку за рішенням суду, тому на думку суду немає підстав для стягнення з нього витрат на електроенергію за 2011 по серпень 2012 року , як того вимагає позивач [PERSON] оскільки він в даний час в будинку не проживав та фактично електроенергією не користувався. Не підлягає до задоволення і вимога про відшкодування витрат [PERSON] на відключення електроенергії, оскільки остання мотивувала його тим, що була заборгованість проте жодних доказів наявності такої заборгованості та попереджень з боку Київобленерго про відключення електропостачання позивач суду не надала. Як зазначалось вище [PERSON] в будинок вселився 14 грудня 2012 року, коли його було вселено виконавчою службою на виконання рішення суду. Як пояснив в судовому засіданні [PERSON] за час, що він проживає в будинку, [PERSON] не жила там жодного дня. Таким чином вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрат за електроенергію та газопостачання, є безпідставною, оскільки дані витрати не є обов'язковими на утримання будинку, а виникають лише в разі користування відповідними послугами, якими [PERSON] не користувалась. Шо стосується відшкодування моральної шкоди, дана вимога не підлягає до задоволення з наступних підстав. Після винесення рішення про розділ майна в натурі, [PERSON] не вчинив жодних дій по належному оформленню даного майна, та його забезпеченню. Він продовжував користуватись електроенергією та газопостачанням оформленим на особові рахунки [PERSON]. Та як вбачається з наданих суду доказів, для належного оформлення права власності та укладення відповідних договорів на електро- та газо- постачання [PERSON] звернувся лише після звернення до суду та відключення електроенергії. Оскільки [PERSON] не проживає в своїй половині будинку, що є її безперечним правом, електроенергією не користується, та як власник особового рахунку несе відповідальність по витратам за договором електропостачання, вона мала повне право на відключення електроенергії, для того, щоб унебезпечити себе від можливих неплатежів з боку [PERSON] який користується електропостачанням на підставі її угоди, та ще і вимагає з неї за це половину коштів. Таким чином дії [PERSON] були законними, та негаразди [PERSON] є наслідком не дій [PERSON], а наслідком його бездіяльності. Оскільки в задоволенні заявлених позовів сторонам відмовлено, не підлягають до задоволення і судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed