Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

До суду надійшла зазначена позовна заява, в якій позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію в сумі 5 739, 78 грн та покласти на боржника судові витрати. Зазначає, що за адресою: [ADDRESS] , з особовим рахунком [NUMBER] , згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 року [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «Харківенергозбут». За період з 01.01.2020 р. по 30.11.2020 р. за вказаною адресою згідно переданих у відповідності до вимог п.11 Постанови №312, п.4.3 ПРРЕЕ, п.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 5 739, 78 грн. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатила, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію. Ухвалою від 14.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Сторонам надано час для подання заяв по суті. 01.03.2021 року представником [PERSON] - адвокатом Шаповалом Л.І. було подано відзив на позов, в якому він вказав, що [PERSON] заперечує проти позову в повному обсязі, оскільки з 30.11.2019 року вона уклала договір оренди житлового приміщення №4, а саме квартири: [ADDRESS] , з [PERSON] на умовах сплати комірного та витрат на комунальні послуги, в тому числі за використану електроенергію. Як вказав представник, контролер ПрАТ «Харківенергозбут» тривалий час не приходив перевіряти лічильник, та на вимогу [PERSON] передав фотографію лічильника, і виявилося, що лічильник нарахував показання, які не відповідали реальному споживанню електроенергії. У зв`язку з вказаним відповідачі передали лічильник на перевірку. З рахунків за квітень -травень 2020 року, відповідачам стало відомо, що прилад на метрологічну перевірку не передавався та перерахунок здійснено не було. Відповідачі звернулися, у зв`язку з вище вказаним, до АТ «Харківобленерго» з проханням провести метрологічну експертизу та здійснити перерахунок за середніми показниками. Представник вказав, що Акціонерне товариство надало відповідь, в якій щодо метрологічної перевірки конкретно нічого не зазначило та вказало, що прилад було замінено, також було зазначено, що з заявою про проведення експертизи приладу обліку [PERSON] не зверталася. Зважаючи на зазначене, відповідачі звернулися зі скаргою до Голови Національної комісії, на що отримали лист, в якому комісія дійшла висновку про порушення АТ «Харкіобленерго» вимог ст.77 ЗУ «Про ринок електричної енергії», у споживача, довірительки [PERSON] використовувався неповірений лічильник. АТ «Харкіобленерго» зобов`язувалось у місячний строк здійснити перерахунок, однак перерахунок так здійснено і не було. Враховуючи вище вказане адвокат Шаповал Л.І. просив залишити позов без задоволення. Представником позивача було надано відповідь на відзив, в якій було вказано, що викладене у відзиві не відповідає дійсності, оскільки підрозділу в АТ «Харківобленерго» з назвою Лозівський районний розрахунково -сервісний центр не існує, спеціалісти енергозбуту ніколи не фіксували покази лічильника і не проводили демонтаж лічильників, службові особи ПрАТ «Харківенергозбут» інформацію стосовно контрольного огляду приладу обліку, технічної перевірки чи експертизи ЗКО надавати чи не надавати не могли, оскільки звернень відповідача до них не було, а також у зв`язку з відсутністю компетенції у них в цих питаннях. Спеціалісти ПрАТ «Харківенергозбут» виключно в межах своєї компетенції займаються розрахунками за спожиту електроенергію згідно електронної бази даних, яка належить ППКО та ОСР, тобто АТ «Харкіобленерго». Представник не заперечував, що договір з постачальником електроенергії укладався [PERSON] . Представник вказав, що ПрАТ «Харківенергозбут» є постачальником електричної енергії, тобто виконує лише зобов`язання щодо продажу електричної енергії. Також представник вказав, що документи надані представником [PERSON] не стосуються спору з ПрАТ «Харківенергозбут», а свідчать про з`ясування обставин з АТ «Харківобленерго», яке позову не пред`являло. Представник позивача зазначив і про те, що відповідачу направлялися претензії, на які реакції з боку [PERSON] не було, до ПрАТ «Харківенергозбут» щодо незгоди з нарахуваннями не зверталася. Зважаючи на вище вказане, представник наполягав на задоволенні позову. Представником [PERSON] було надано заперечення, в яких він зазначив, що ПрАТ «Харкіенергозбут» створене на підставі рішення позачергових загальних зборів Акціонерної компанії «Харківобленерго» шляхом виділу з Акціонерної компанії «Харківобленерго» і передачі йому частини майна, прав та обов`язків Акціонерної компанії «Харківобленерго» на підставі рішення загальних зборів акціонерів товариства про заснування товариства. Товариство є правонаступником Акціонерної компанії «Харківобленерго» в частині прав та обов`язків переданих йому майна, прав та обов`язків згідно з розподільним балансом, а також в частині прав та обов`язків. Предметом діяльності товариства є постачання електричної енергії за регульованим тарифом та постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом, інші види, в тому числі, організація та проведення обстеження, випробувань, налагодження та ремонт основного та допоміжного механічного, тепломеханічного, електричного та електронного обладнання, виготовлення запасних частин для такого обладнання, обстеження та допуск експлуатації електричних мереж електрообладнання споживачів та інших суб`єктів господарювання, повірка та ремонт засобів вимірювання, надання інших послуг з метрологічного забезпечення. Представник посилався на те, що викладене в законі, статуті та підзаконних актах спростовує доводи представника позивача щодо відсутності повноважень у ПрАТ «Харківенергозбут». Представник зазначив, що [PERSON] зверталася до регулятора зі скаргою та в ході перевірки було встановлено, що державна повірка лічильника електричної енергії у неї на квартирі закінчилася у 1-му кварталі 2020 року. Перший квартал почався з 01.01.2020 року, таким чином облік спожитої електроенергію в квартирі [PERSON] здійснювався не повіреним ЗКО. Адвокат відповідача зазначав, що сумніви в правильний роботі лічильника свідчать про необхідність зняття, пломбування і направлення лічильника на експертизу. З огляду, що електропостачальником були допущені порушення, комісією було прийнято рішення про зобов`язання Акціонерним товариством «Харківобленерго» у місячний термін з моменту отримання листа, виконати перерахунок обсягу спожитої електроенергії за ККОЕЕ. Представник вказав, що незважаючи на рішення регулятора, перерахунок так і не здійснено. Зважаючи на вище вказане, адвокат наголошував на тому, що відповідь на відзив позивача не містить аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотивів їх відхилення. Представником позивача та представником [PERSON] були подані клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, а саме Акціонерного товариства «Харківобленерго». Адвокатом Шаповал Л.І. також було подано клопотання про залучення в якості співвідповідача [PERSON] . Представник позивача та представник відповідача не заперечували проти клопотань та залучення співвідповідача до третьої особи. Клопотання сторін були задоволені, до участі у справі залучено співвідповідача [PERSON] та третю особу Акціонерне товариство «Харківобленерго». У судове засідання представник позивача з`явився, наполягав на задоволенні позову, та вказував, що перерахунок вже було здійснено, у зв`язку з чим просив стягнути заборгованість за електричну енергію з [PERSON] та стягнути в рівних частинах з [PERSON] та [PERSON] суму судового збору. Відповідач [PERSON] не з`явилася, однак був присутній її представник -адвокат Шаповал Л.І., який заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання з`явився, проти позову заперечував та вказував, що він звертався до ПрАТ «Харківенергозбут» та АТ «Харківобленерго» з вимогою провести перерахунок, однак з ним не бажали спілкуватися. Представник третьої особи у судове засідання з`явилася, позов підтримала в повному обсязі та підтвердила факт проведення перерахунку на підставі рішення комісії. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач [PERSON] є побутовим споживачем з особовим рахунком [NUMBER] електричної енергії, яку постачає ПрАТ «Харківенергозбут» за адресою: [ADDRESS] , згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 року. Також судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , та за її заявою було укладено договір №990021 про користування електричною енергією з АК «Харківобленерго»(а.с.6-8, 10-11). Згідно договорів оренди житлового приміщення №4 від 30.11.2019 року та №4 від 30.11.2020 року (а.с.33-34), [PERSON] є орендарем квартири за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території. Згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Згідно з п.4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. У відповідності з п.4.7. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з п. 4.8. ПРРЕЕ, форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розмішені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до п.13 Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Враховуючи, що за адресою: [ADDRESS] , фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua, з [PERSON] , дані про яку передані від попереднього постачальника АТ «Харківобленерго». Укладення договору [PERSON] не заперечується. Згідно з п.5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору. За умовами п. 3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. Відповідно до п.6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. Як зазначав представник [PERSON] , лічильник не вірно нараховував показання, тобто вони не відповідали дійсності, у зв`язку з чим відповідачі звернулися зі скаргою до Голови Національної комісії, на що отримали лист, в якому комісія дійшла висновку про порушення АТ «Харкіобленерго» вимог ст.77 ЗУ «Про ринок електричної енергії», у споживача, довірительки [PERSON] використовувався неповірений лічильник. АТ «Харкіобленерго» зобов`язувалось у місячний строк здійснити перерахунок, однак перерахунок так здійснено і не було. Представник позивача та представник третьої особи вказували, що перерахунок здійснено було, а тому вказана у позові сума боргу зазначена вже після проведення перерахунку, тобто посилання представника відповідача є безпідставними. Проведення перерахунку також підтверджується довідкою про розрахунки за спожиту електричну енергію, наявною в матеріалах справи(а.с.19), та протоколом засідання комісії інформаційно -консультаційного відділу управління інформаційної політики та роботи зі споживачами АТ «Харківобленерго» від 16.01.2021 року(а.с.89), згідно яких здійснено перерахунок з останнього фактичного контрольного знімання спірного періоду з 28.03.2020 року по 04.05.2020 року, дати планової заміни лічильника. Належних та допустимих доказів невірності періоду або суми перерахунку суду не надано, тому підстав вважати вимоги позивача незаконними у суду немає. Посилання [PERSON] на те, що він звертався до ПрАТ «Харківенергозбут» та АТ «Харківобленерго» з вимогою провести перерахунок, жодним чином не спростовують заборгованість [PERSON] , яка є споживачем електричної енергії. Згідно з підпунктом 2 п.5.5.5. ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п.9.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Згідно з підпунктом 1 пункту 5.2.1. ПРРЕЕ, електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Як вбачається з матеріалів справи, договір укладено було саме з [PERSON] , яка є власником квартири та споживачем електричної енергії за даною адресою. Посилання представника [PERSON] на укладення договору оренди житлового приміщення з [PERSON] , в якому вказано про зобов`язання орендаря сплачувати за комунальні послуги, не свідчить про наявність права вимоги у ПрАТ «Харківенергозбут» до орендаря, оскільки він не є споживачем за договором постачання електричної енергії. Статтями 526-527,530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно дост.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як визначено ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.ч.1,5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню. Представник позивача просив стягнути борг за спожиту електричну енергію з [PERSON] та судові витрати з [PERSON] та [PERSON] . З урахуванням вище викладеного, беручи до уваги думку думку сторін та письмові докази, суд вважає за необхідне стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію з [PERSON] . Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що спір стосується споживача послуг та суд стягує борг саме зі споживача - [PERSON] , з [PERSON] спору у позивача не має, оскільки він не є споживачем відповідно до Договору. Згідно п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Зважаючи на вище вказане, суд вважає за необхідне закрити провадження в частині вимог до [PERSON] , оскільки спір між позивачем та ним відсутній, вимог до нього не пред`явлено, а тому відсутні підстави для стягнення судового збору з [PERSON] . На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved