Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19 листопада 2011 року позивач уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано виконкомом Марківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (актовий запис № 13). При реєстрації шлюбу позивач змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка - «[PERSON]». Від цього шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO] В сім'ї також виховується і старший син позивача - [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що відповідач зловживає алкогольними напоями. Така поведінка чоловіка негативно впливає на стан здоров'я та виховання дітей, а також на стан здоров'я позивача. З урахуванням наведених обставин, позивач прийшла до висновку про те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу буде суперечити інтересам дітей та позивача. Позивач зазначає що діти проживають з нею, а тому і позов було подано за місцем проживання позивача. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач до судового засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом було встановлено, що між сторонами 19 листопада 2011 року у виконкомі Марківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 13. (а.с.5). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] [PERSON], батьками якої є: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.6). Із довідки ТОВ ЖЕО № 4051, від 02.07.2016 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON] - власник, [PERSON] - донька, [PERSON] - онук та [PERSON] - онука (а.с.7). Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved