Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Заявник [PERSON] (далі по тексту - заявник, [PERSON]) звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (далі по тексту - [PERSON]), після смерті якої відкрилась спадщина на земельні ділянки розташовані на території Хотівлянської та Пекурівської сільських рад Городнянського району Чернігівської області. Проте, після звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини було виявлено, що в Державних актах на земельні ділянки було невірно зазначено ім'я померлої, а саме: замість - «[PERSON]» було зазначено - «[PERSON]». У зв'язку з чим заявник просить суд встановити юридичний факт належності її матері [PERSON] Державних актів на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER] та серії [NUMBER] виданих на підставі Розпоряджень Городнянської районної адміністрації від 22 лютого 2006 року №49. Ухвалою судді Дарницького районного суд м. Києва від 30 березня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання заявник не з'явилася, однак надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересовані особи - Хотівлянська Сільська рада Городнянського району Чернігівської області, Пекурівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області в судове засідання своїх представників не направили, однак подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] народилася [INFO] та її батьками були [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого наявна в матеріалах справи. Судом встановлено, що [PERSON] за життя склала заповіт на користь [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на все належне їй майно, в тому числі на земельні ділянки, розташовані на території Хотівлянської та Пекурівської сільських рад Городнянського району Чернігівської області. З матеріалів спадкової справи №85/2014 щодо спадкового майна, що відкрилося після смерті [PERSON], вбачається що [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини як за законом так і за заповітом. 19 травня 2014 року, [PERSON] звернулася до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з заявою щодо оформлення спадкового майна, проте нотаріусом було встановлено невідповідність імені спадкодавця у Державних актах на земельні ділянки та свідоцтві про смерть, а саме в актах на ім'я зазначено як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]». З матеріалів справи вбачається, що Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на підставі Розпорядження Городнянської районної адміністрації від 22 лютого 2006 року № 49, а саме: земельну ділянку площею 0,3740 га розташованої на території Хотівлянської сільської ради Городнянського району Чернігівської області виданий на ім'я [PERSON]. Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на підставі Розпорядження Городнянської районної адміністрації від 22 лютого 2006 року № 49, а саме: земельну ділянку площею 0,3739 га розташованої на території Хотівлянської сільської ради Городнянського району Чернігівської області виданий на ім'я [PERSON]. Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на підставі Розпорядження Городнянської районної адміністрації від 22 лютого 2006 року № 49, а саме: земельну ділянку площею 1,8806 га розташованої на території Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області виданий на ім'я [PERSON]. Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на підставі Розпорядження Городнянської районної адміністрації від 22 лютого 2006 року № 49, а саме: земельну ділянку площею 1,9037 га розташованої на території Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області виданий на ім'я [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про народження, трудової книжки та пенсійного посвідчення, копії яких наявні в матеріалах справи, дані документи видані на ім'я [PERSON]. При цьому ідентичність українського запису особового імені «[PERSON]» та російського запису «[PERSON]» в офіційних документах підтверджується експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/421-m від 05 березня 2018 року. Наведені вище обставини підтверджують той факт, що Державні акти на право приватної власності на земельні ділянки складені на [PERSON], в яких зазначено помилково ім'я «[PERSON]», дійсно видані на - [PERSON]. За приписами ст. ст.76 - 81 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін; докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З огляду на наведене, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до висновку що вимоги заяви обґрунтовані та знайшли своє підтвердження, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved