Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 09.06.2021, ухваленим у справі за вищезазначеним позовом (далі - Рішення), позовні вимоги позивача були задоволені повністю та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк) заборгованість по кредитному договору б/н від 31.01.2008 у розмірі 36 182,31 грн. Заявник [PERSON] 09.07.2021 звернулася до суду із заявою про перегляд Рішення, посилаючись на те, що останнє було прийняте за її відсутності без врахування усіх доказів на заперечення позовних вимог. Враховуючи поважність причини неявки до суду та те, що позовні вимоги не визнає та вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів, а також мати можливість надати свої пояснення щодо предмету спору, просить суд скасувати Рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Сторони в судове засідання не прибули. Розглянувши подану заяву, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З матеріалів цивільної справи № 285/429/21 встановлено, що 27.01.2021 Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . Як свідчать матеріали справи, судові повідомлення направлялися [PERSON] як на адресу її реєстрації (відповідно до відомостей Центру надання адміністративних послуг Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 05.02.2021): [ADDRESS] , так і на адресу, зазначену в позовній заяві: [ADDRESS] . Ухвала про відкриття провадження та повідомлення про розгляд справи вручені не були і повернулись на адресу суду: за адресою [ADDRESS] - за закінченням терміну зберігання; за адресою [ADDRESS] - за відсутністю адресата за вказаною адресою. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» зробив висновок про можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо такий строк поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем. Сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав усі процесуальні документи та повістки за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною неявки в судове засідання, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надавала адресу для направлення кореспонденції, а саме: [ADDRESS] , вказавши її у заяві про отримання кредиту. Заявником [PERSON] не було надано жодних доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, її посилання на ненадання позивачем належних та допустимих доказів, а також неналежне повідомлення її, як відповідача у справі, є безпідставними, оскільки суд оцінив докази всебічно, повно, об`єктивно відповідно до тих, які були наявні у справі на момент винесення заочного рішення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed