Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

До суду звернулась позивачка із зазначеним позовом до відповідачів, після уточнення позовних вимог (а.с. 32-34) просила суд встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] шляхом виділення [PERSON], [PERSON] в користування кімнату номер 13 площею 17,4 кв.м; виділити [PERSON], [PERSON], [PERSON] в користування кімнату номер 8 прощею 17,5 кв. м; розподілити особовий рахунок по оплаті витрат по утриманню спірної квартири між [PERSON] та [PERSON] відповідно до встановленого порядку користування квартирою; зобов'язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування Житлового фонду Оболонського району м. Києва» відкрити на ім'я [PERSON] та [PERSON] окремі рахунки на оплату вартості житлово-комунальних послуг щодо вказаної квартири. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло, видане 25.09.2008 року КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району м. Києва 32/100 частини квартири спільного заселення [NUMBER], а саме: кімната № 8 та кімната № 13, за адресою [ADDRESS], належать на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Фактично сторони користуються спірною квартирою в наступному порядку: позивач та її чоловік в кімнаті номер 13, площею 17,4 кв.м, а відповідачі разом з [PERSON], [INFO] в кімнаті № 8, прощею 17,5 кв. м. Особовий рахунок по квартирі відкрито на ім'я позивачки. Сторони між собою не можуть погодити порядок оплати за житлово-комунальні послуги. Позивачка з її чоловіком отримує пенсію та додаткових доходів не мають, тому сплата коштів на житлово-комунальні послуги для позивача є суттєвими затратами. За спільною згодою розділити особовий рахунок сторони не можуть. Позивач звернулась до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування Житлового фонду Оболонського району м. Києва» із заявою про розподіл особових рахунків, на яку відповідачем надано відповідь про те, що питання про розподіл особових рахунків не відноситься до компетенції органу та для вирішення питання необхідно звертатись до суду. В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, суду зазначила, що вона разом з чоловіком не можуть сплачувати рахунки на житлово-комунальні послуги самостійно, оскільки їхнім доходом являється тільки пенсія. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечували. Представник відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування Житлового фонду Оболонського району м. Києва» заперечувала проти позовної вимоги до керуючої компанії, оскільки на момент звернення позивачки до відповідача із заявою про розподіл особових рахунків у відповідача не було правових підстав її задовольнити, оскільки була відсутня письмова домовленість між співмешканцями про порядок користування спірною квартирою або рішення суду, яким це питання врегульовано. Третя особа в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Суд, заслухавши думку сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно зі ст. 155 ЖК України власника квартири не може бути позбавлено права користування жилим приміщенням, крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що кімната № 8 та № 13 в квартирі [ADDRESS] приватизована та належить на праві спільної часткової власності позивачці та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. (а.с. 5) Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» в п. 6 роз'яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Згідно технічного паспорту зазначена квартира складається з двох кімнат житловою площею 34.9 кв.м , в тому числі 1-а кімната 17.5 кв. м, 2-а кімната 17.4 кв. м.(а.с. 7) Враховуючи, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо визначення порядку користування майном, що знаходиться у їх спільній частковій власності, суд вважає, що за таких обставин та враховуючи частку квартири кожної із сторін, що їм належить, є правомірною вимога позивача щодо встановлення наступного порядку користування кімнатами 8 та 13 в квартирі [ADDRESS] при якому: виділити [PERSON], [PERSON] в користування кімнату номер 13 площею 17,4 кв.м; виділити [PERSON], її малолітньому сину [PERSON] та [PERSON], в користування кімнату номер 8 прощею 17,5 кв. м. Згідно довідки форми № 3, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» м. Києва від 04.12.2015 року особовий рахунок відкрито на ім'я [PERSON]. (а.с. 10) Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, згідно ст. 322 ЦК України. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном - так зазначено в ст. 360 ЦК України. На підставі ст.150 ЖК України для жилих приміщень в квартирах приватного жилого фонду чинним законодавством не передбачено відкриття рахунків, натомість може бути встановлено порядок користування цим приміщенням за згодою сторін або за рішенням суду. Крім того, слід зазначити, що, а ні нормами ЖК України, а ні ст. 16 ЦК України не передбачено захист цивільних прав та інтересів фізичної особи судом шляхом поділу особового рахунку між власниками квартири, тому суд вважає необхідним відмовити позивачу в частині вимоги щодо розподілу особового рахунку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 275,60 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial