Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі права власності, по 1/5 частині кожному, належить квартира у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказане нерухоме майно посвідчене свідоцтвом про право власності на житло від 21 лютого 1997 року. [INFO] [PERSON] помер. [INFO] помер [PERSON] . [PERSON] доводиться [PERSON] батьком. [PERSON] доводиться батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON] . При цьому, [PERSON] доводиться сином [PERSON] . Таким чином, спадкоємцями майна померлого [PERSON] є доньки померлого [PERSON] та [PERSON] , а також його дружина [PERSON] . Спадкоємицею майна померлого [PERSON] є його мати [PERSON] . При цьому, [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовилися на користь [PERSON] , однак заяви про відмову від спадщини у визначені законом строки до нотаріуса не подали. На даний час свідоцтво про право власності на житло від 21 лютого 1997 року втрачено. Також відсутні відомості про державну реєстрацію вказаного нерухомого майна. Зазначені обставини позбавляють [PERSON] та [PERSON] прийняти спадщину у нотаріальному порядку. Також втрата правовстановлюючого документу позбавляє можливості [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вільно розпоряджатися належними їм частками нерухомого майна. Позивачі просять суд: визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 2/5 частини спірної квартири; визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частину спірної квартири. Позивачі у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду відзив, згідно якого заперечень на позовні вимоги не має, просить розглянути справу без участі їх представника. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності Збувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Абзацом четвертим ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному надається право будь яким не забороненим законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то воно виникає з моменту проведення такої реєстрації. Відповідно до положень частини першої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом (частина четверта статті 182 Цивільного кодексу України, стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі права власності, по 1/5 частині кожному, належить квартира у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказане нерухоме майно посвідчене свідоцтвом про право власності на житло від 21 лютого 1997 року (а.с. 24-27). 30 серпня 2016 року згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер (а.с. 17). 24 січня 2018 року згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] помер [PERSON] (а.с. 18). [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] доводиться [PERSON] батьком (а.с. 21). Прізвище останньої було змінено у наслідок укладення шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 23). [PERSON] доводиться батьком [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 20), та чоловіком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 22). При цьому, [PERSON] доводиться сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 19). Таким чином, спадкоємцями майна померлого [PERSON] є доньки померлого [PERSON] та [PERSON] , а також його дружина [PERSON] . Спадкоємицею майна померлого [PERSON] є його мати [PERSON] . При цьому, [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовилися на користь [PERSON] (а.с. 29-30), однак заяви про відмову від спадщини у визначені законом строки до нотаріуса не подали. На даний час свідоцтво про право власності на житло від 21 лютого 1997 року втрачено. Також відсутні відомості про державну реєстрацію вказаного нерухомого майна. Зазначені обставини позбавляють [PERSON] та [PERSON] прийняти спадщину у нотаріальному порядку (а.с. 28). Також втрата правовстановлюючого документу позбавляє можливості [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вільно розпоряджатися належними їм частками нерухомого майна. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивачі мають право на спірне майно, але із-за незалежних від них обставин не можуть у повному обсязі користуватися своїм правом розпорядження на таке майно, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 182, 328, 331, 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1274 ЦК України,

Outcome: approved