Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Заявник, [PERSON], [INFO], звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з заявою, в порядку окремого провадження, при цьому наполягав на встановленні фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, просив про встановлення факту постійного проживання [PERSON], яка померла [INFO] року, за адресою: [ADDRESS], з 06 листопада 1992 року по день смерті [INFO] року; про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявника [PERSON], [INFO] та спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] року, за адресою: [ADDRESS]; про встановлення факту, що він, [PERSON], [INFO] є рідним сином померлої [INFO] року, [PERSON]. В своїй заяві зазначав, що встановлення зазначених вище фактів необхідні для прийняття спадщини після смерті матері. Заявник, [PERSON] надав суду заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутності. Представник заінтересованої особи, Липовецької міської Ради Липовецького району Вінницької області у судове засідання не з'явився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Тому справу розглянуто у його відсутність. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з такого. Як вбачається із матеріалів справи [INFO] року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 29 серпня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 50, місце реєстрації виконком Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області (свідоцтво про смерть серія [NUMBER]). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді: земельної ділянки, площею 3,0571 га. розташованої на території Липовецької міської Ради Липовецького району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії ВН № 019650 від 30 червня 2004 року на право власності на земельну ділянку виданий на підставі розпорядження Липовецької районної державної адміністрації від 12.12.2003 року за № 310, кадастровий номер 0522210100020010093, а також на свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ № 005903 виданого Липовецькою міською Радою в розмірі 4698 грн., або 0,17 відсотків. Заявник по справі, [PERSON], є сином померлої [PERSON], і відповідно до ст.ст. 1222 і 1261 Цивільного кодексу України, є спадкоємцем за законом першої черги. Протягом всього літнього життя [PERSON], заявник, постійно утримував та допомагав їй, і мешкали разом в м. Котовську Одеської області в квартирі [ADDRESS] (про що свідчить штамп прописки в паспорті [PERSON] і [PERSON].). В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після смерті [PERSON], заявник, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Проте, заявник, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, з наступних підстав. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 і 1221 Цивільного кодексу України. Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.12 року за № 296/5: доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Але, не зважаючи на наявність в паспорті [PERSON] і [PERSON] штампу про реєстраційний запис за адресою: [ADDRESS], житлово-експлуатаційна організація не має змоги надати довідку про постійне проживання [PERSON] за зазначеною адресою, оскільки в них не збереглася картка реєстрації особи. Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Зокрема, частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Крім того, в свідоцтві про народження заявник, в графі «громадянин» прізвище, ім'я, по батькові зазначено «[PERSON]» (російською), а в паспорті громадянина України на сторінці «2» в графі прізвище, ім'я, по батькові (російською) зазначено [PERSON] Розбіжності в прізвищах не дають заявнику змоги встановити факт родинних відносин із померлою [PERSON], оскільки на підставі п.п. 4.1 і 4.2 глава 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.12 року за № 296/5: при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. При цьому, розбіжності в документальних записах прізвища виникли під впливом російської мови, внаслідок відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні. Згідно з чинними правилами нормативна українська форма зазначеного імені - українською «[PERSON]», а російською «[PERSON]». Викладені заявником обставини справи підтверджуються письмовими доказами долученими до справи та не заперечуються заінтересованою особою. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Outcome: approved