Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 31 грудня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 319. Від шлюбу з відповідачем спільних дітей не має. Ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Вважає, що примирення між ними неможливе, а їх шлюб повинен бути розірваний. Фактично шлюбні відносини припинилися. Просить суд, розірвати шлюб зареєстрований 31 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 319, між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 грудня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 319. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливе. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved