Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

До суду надійшла заява в.о. завідуючої 7-м відділенням КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни» Омельченко К.І. про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] без його згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] рішенням суду від 19.11.2002 року був визнаний недієздатним, 20.05.2016 року був госпіталізований до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» у примусовому порядку. З метою визначення психічного стану [PERSON] був оглянутий комісією лікарів - психіатрів. Комісією винесено рішення про необхідність продовження лікування пацієнта в психіатричному стаціонарі. Комісія прийшла до висновку, що на теперішній час [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді: «Важка розумова відсталість з порушенням поведінки», внаслідок чого неспроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Тому просила ухвалити рішення про продовження госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в психіатричному стаціонарі КЗ «Перша ОСЛ м.Ромни» на строк до шести місяців. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» Омельченко К. І. заяву підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. В судовому засіданні [PERSON] мовному контакту недоступний, тому суд ухвалив подальший розгляд справи продовжувати без його участі. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву, просила її задовольнити. Адвокат та прокурор не заперечували проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. ст. 14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Чернівецького районного суду від 19 листопада 2002 року [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2013 року опікуном над [PERSON] призначено [PERSON] Рішеннями Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 серпня 2016 року, від 30 січня 2017 року та від 27 липня 2017 року [PERSON] продовжувалися примусові заходи медичного характеру на строк до шести місяців. З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 16.01.2018 року вбачається, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням, враженою недоумкуватістю у вигляді: «Важка розумова відсталість із порушенням поведінки» (F72.1 - МКХ-10). По своєму психічному стану не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Потребує подальшого надання стаціонарної допомоги. Потребує продовження примусової госпіталізації. Лікування можливе лише в умовах психіатричного стаціонару». Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/278 від 16.01.2018 року [PERSON] перебуває під наглядом лікаря-психіатра з дитинства. Багато разі, тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні в психлікарні, є інвалідом ІІ групи безтерміново. Остання госпіталізація з 20.05.2016 року по теперішній час. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без його згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Outcome: approved