Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

до Харківського районного суду подано зазначений позов, остаточно уточнений заявою від 24.11.2016 року. В своїх остаточних вимогах позивач просить суд визнати незаконним та скасувати XXI сесії V скликання Русько-Тишківської сільської ради Харківського району від 12.12.2007 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS]; визнати незаконним та скасувати рішення XXVІ сесії V скликання Русько-Тишківської сільської ради Харківського району від 06.06.2008 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (передачі її у власність) для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS]»; визнати недійсним державний акт серії ЯЕ № 497310 на право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 6325183504:00:003:0040, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010870300370; скасувати запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6325183504:00:003:0040; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 6325183504:00:003:0040, який укладено між [PERSON] й [PERSON] та посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], що зареєстровано в реєстрі за № 103; витребувати із незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 6325183504:00:003:0040 та повернуту її у постійне користування Державному підприємству «Харківська лісова науково-дослідна станція»; витребувати із незаконного володіння [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами 6325183504:00:003:0139 та 6325183504:00:003:0140 та повернути їх у постійне користування Державному підприємству «Харківська лісова науково-дослідна станція». В своєму позові прокурор зазначає, що рішенням XXI сесії V скликання Русько-Тишківської сільської ради Харківського району від 12.12.2007 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS]» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2 га сіножать, за рахунок земель запасу категорії сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, (для передачі її у власність), розташовану в межах населеного пункту [PERSON] по вул. Південній, на території Русько-Тишківської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства. На виконання даного рішення сесії ВКПФ «ІСТОК» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який у подальшому рішенням XXVІ сесії V скликання Русько-Тишківської сільської ради Харківського району від 06.06.2008 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (передачі її у власність) для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS]» затверджено, а земельну ділянку, розташовану в с. Черкаські Тишки на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району площею 2 га, передано безоплатно у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. На виконання рішення XXVІ сесії V скликання Русько-Тишківської сільської ради Харківського району від 06.06.2008 на імя [PERSON], виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 6325183504:00:003:0040 серії ЯЕ № 497310 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010870300370. Разом з цим, згідно з технічним завданням на виконання робіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, її відведення передбачалося за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, сільськогосподарських угідь. Водночас, відповідно до інформації державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 23.03.2015 № 120, земельна ділянка, передана у власність [PERSON], фактично знаходиться на території ДП «Харківська ЛНДС» (правонаступник Данилівського дослідного державного лісгоспу) в 125 кварталі Липецького лісництва. На зазначену земельну ділянку ДП «Харківська ЛНДС» видано Державний акт на право постійного користування землею серії ХР-25-00-000312, згідно якого земельну ділянку надано в постійне користування для ведення лісового господарства. Крім того, спірна земельна ділянка відноситься до категорії рекреацій оздоровчих лісів, згідно інформації ДП «Харківська ЛНДС» від 26.03.2015 № 131. ДП «Харківська ЛНДС» не надавалося погодження щодо вилучення та подальшої передачі у приватну власність земельної ділянки, на яку набуто право власності відповідачем, із земель, що перебувають у користуванні лісгоспу. При складанні технічної документації із землеустрою межі спірної земельної ділянки, яка підлягала відведенню, з ДП «Харківська ЛНДС» не погоджувались. Прокурором підтримані позовні вимоги, інші учасники судового розгляду у судове засідання повторно не з?явились, причин неявки суду не повідомлено, тому суд розглянув справу за їх відсутності. Судом встановлено, що доводи прокурора знайшли своє підтвердження наданими суду доказами і суд вважає доведеним, що спірна земельна ділянка відноситься до земель, що передані у постійне користування Державному підприємству «Харківська лісова науково-дослідна станція». Згідно з ч. 6 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженої постановою КМУ від 16.05.2007 №733, до рекреаційно-оздоровчих лісів відносяться лісові ділянки, що виконують рекреаційну, санітарно-гігієнічну та оздоровчу функцію, використовуються для туризму, зайняття спортом, санаторно-курортного лікування та відпочинку населення. Вилучення вказаної земельної ділянки із користування ДП «Харківська ЛНДС» у порядку, встановленому діючим законодавством не відбувалось. Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Також, ст. 17 Лісового кодексу України передбачено, що право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Згідно з п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Частиною 1 ст. 141 Земельного кодексу України встановлені підстави для припинення права постійного користування земельною ділянкою, зокрема добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом та ін. Статтями 144-151 Земельного кодексу України встановлений порядок припинення права користування земельними ділянками. Зокрема, ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України передбачено, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Частиною 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни передбачено, що зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації. До клопотання додаються у тому числі погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, крім поділу та обєднання земельних ділянок, включає матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки. Згідно зі ст. 198 Земельного кодексу України, кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, відновлення меж земельної ділянки на місцевості, встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі, виготовлення кадастрового плану. Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р передбачено, що з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок Міністерству екології та природних ресурсів, Міністерству аграрної політики та продовольства, Міністерству оборони, Державному агентству лісових ресурсів та Державному агентству земельних ресурсів до законодавчого врегулювання питання запобігання зловживанням у цій сфері: зупинити прийняття рішень про подання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 77 даного Закону, спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. З огляду на наведене, суд вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги і на підставі ст. 88 ЦПК України розподілити судові витрати.

Outcome: approved