Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа : Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилається на те, що будинковолодіння в с.Ручки, вул..Зарічна, 3 Гадяцького району, згідно по господарської книги №4, особовий рахунок №286 станом на 01.07.2017 року відноситься до типу колгоспного двору і належало батькам позивачки [PERSON] та [PERSON] по ? частини кожному. Вказане будинковолодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,85 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства та належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 053793 від 09.06.1997 року, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі №331/103-17 віж 14.04.2017 року. 15.09.2000 року померла [PERSON] Після її смерті спадщину прийняв її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. ? частину будинковолодіння він прийняв, але за час життя не переоформив. 30.01.2005 року помер батько позивачки [PERSON] В шестимісячний термін позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а її брат [PERSON] надав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки. Гадяцькою державною нотаріальною конторою позивачці відмовлено в оформленні її спадкових прав на будинковолодіння в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку. Тому, позивачка була змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що проти позовних вимог позивача не заперечує, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника контори . Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності\~не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 1\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріли справи,\~приходить до висновку, що позов є обґрунтованих та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області будинковолодіння в с. Ручки Гадяцького району Полтавської області по вул. Зарічна, 3 згідно погосподарської книги № 4 особовий рахунок № 286 станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: голова двору [PERSON], [PERSON] член двору. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння по вул. Зарічна, 3 в с. Ручки станом на 01.07.1990 року належало [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожному. Судом встановлено, що 15.09.2000 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 148339. Відповідно до довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 24.11.2016 року № 02-20/578 [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на 15.09.2000 року за адресою с. Ручки по вул. Зарічна,3 Гадяцького району Полтавської області. На день смерті [PERSON] з нею проживав [PERSON], чоловік. Інших зареєстрованих станом на 15.09.2000 року за даною адресою не значилося. Відповідно до листа Гадяцької державної нотаріальної контори № 245 від 30.08.2017 р., що після померлої 15.09.2000 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Згідно книги обліку і реєстрації спадкових справ, 26.06.2001 року, на його імя видано свідоцтво про право на спадщину. Відомості про інших спадкоємців та на яке майно видано свідоцтво про право на спадщину відсутні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON], що померла 15.09.2000 року. 30.01.2005 року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 31.01.2005 року зроблено відповідний актовий запис за №325, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №002064. Відповідно до довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 24.11.2016 року № 02-20/577 [PERSON] був зареєстрований та проживала станом на 30.01.2005 року за адресою с. Ручки по вул. Зарічна,3 Гадяцького району Полтавської області. На день смерті [PERSON] проживав один. Інших зареєстрованих станом на 30.01.2005 року за даною адресою не значилося. Відповідно до листа Гадяцької державної нотаріальної контори № 244 від 30.08.2017 р., що після померлого 30.01.2005 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], із заявою про відмову від прийняття спадщини звернувся [PERSON]. 25.03.2016 року на її імя видано свідоцтво про право на спадщину на пайову земельну ділянку. Відомості про інших спадкоємців та на яке майно видано свідоцтво про право на спадщину відсутні. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], то суд приходить до висновку, що вона набула права власності на вказане домоволодіння в с.Ручки Гадяцького району та земельну ділянку. Інвентаризаційна оцінка домоволодіння в цілому була проведена 30.08.2005 року, про що свідчить копія Технічного паспорта на житловий будинок № 3 по вул.Зарічна в с.Ручки, проведеної Миргородським підприємством технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор», відповідно до якого : житловий будинок загальною площею 87,7 кв. м., житловою площею 48,2 кв. м., позначений в технічному паспорті літерою А-1, літня кухня Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, сарай Е, огорожа - №1, огорожа - № 2, огорожа -№3, колодязь -№4. Згідно довідки відділу у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 14.07.2017 р. № 331/103-17 на імя [PERSON] дійсно отримано державний акт на право приватної власності на землю серії І -ПЛ № 053793, який видавався на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради. Загальна площа земельної ділянки становить 0,85 га. Державний акт зареєстрований в Книзі видачі державних актів на право власності на землю за №48 від 09.06.1997 року по [PERSON] сільській раді. Видати дублікат державного акту на право приватної власності на землю на померлого громадянина не можливо. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Таким чином, судом встановлено, що зазначена земельна ділянка, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області, також входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON]. Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2017 року [PERSON] державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. З урахуванням зазначено, враховуючи той факт, що судом не встановлено інших спадкоємців, то суд приходить до висновку, що [PERSON] успадкувала право власності на будинок та земельну ділянку. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], померлого 30.01.2005 р. та набула право власності на зазначене домоволодіння та земельну ділянку, що належало померлому на праві власності, та з врахуванням того, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння і земельну ділянку, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved