Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулась [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням Московського районного суду м. Харкова на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 3500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона з відповідачем у справі перебували у фактичних шлюбних відносинах та мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] Після народження дитини між ними стосунки погіршувались через безвідповідальність та байдужість відповідача, що призвело до припинення фактичних сімейних відносин, та відповідач залишив позивача з дитиною. Після припинення сімейних відносин позивач не чинила та не чинить відповідачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, проте відповідач участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться станом здоров`я, інтересами, розвитком та успіхами сина, не підтримує з ним зв`язку, не спілкується з сином, свої батьківські обов`язки належним чином не виконує. За позовом позивача за рішенням Московського районного суду м. Харкова у справі № 643/9015/17 від 01.09.2017 з [PERSON] присуджені до стягнення аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON] , [INFO] на користь матері дитини [PERSON] , починаючи з 14.07.2017 і до повноліття дитини. Всі фінансові витрати на утримання дитини несе позивач. Відповідач не надає добровільно кошти на утримання дитини та дитина повністю знаходиться на утриманні позивача. Щомісячні витрати на дитину складаються з: витрат на харчування дитини; витрат на придбання одягу та взуття, шкарпеток, білизни; витрат на гігієнічні засоби; витрат на медикаменти та лікування; витрат на освіту, підручники та канцтовари для навчання дитини тощо; не враховуючи вартості шкільних зошитів та інших канцтоварів для школи, перукарських послуг, вартості з проведення дозвілля. На обґрунтування позову в частині збільшення розміру аліментів позивач посилається на забезпечення інтересів дитини, а також на те, що збільшилась вартість витрат на дитину та на важку економічну ситуацію в країні. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила ухвалити заочне рішення по справі та провести судове засідання без її участі, про що зазначила у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. В зв`язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради просила розглядати справу без участі представника органу опіки та піклування, прийняти рішення з урахуванням наданого висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, який діє від імені органу опіки та піклування, про що зазначила у письмовій заяві (а.с.33). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13,20). Дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. За рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.09.2017 у справі № 643/9015/17, що набрало законної сили, з [PERSON] присуджені до стягнення аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері дитини [PERSON] , починаючи з 14.07.2017 і до повноліття дитини (а.с.14). У зв`язку з невиконанням рішення суду про стягнення аліментів, у відповідача утворилась заборгованість по аліментам за період з 10.10.2017 по 28.02.2019 у розмірі 28236 грн. 40 коп., та постановами державного виконавця Балаклійського районного відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області від 23.03.2019 ВП №54866592 [PERSON] до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі встановлені тимчасові обмеження: у праві виїзду за межі України; у праві керування транспортними засобами; у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; у праві полювання (а.с.68-71). Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.. Як зазначено у п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін..) що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду. Згідно висновку органу опіки та піклування Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 663 від 17.10.2018 визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] Встановлено, що [PERSON] тривалий час не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується з сином, не цікавиться станом його здоров`я та розвитком. Згідно з інформацією адміністрації КНП «Міська дитяча поліклініка № 13», де малолітній [PERSON] , [INFO] знаходиться під наглядом фахівців лікувального закладу з народження, на прийомах у лікаря-педіатра і при викликах вдома дитина знаходилася у супроводі матері. Згідно з інформацією адміністрації Харківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 117, який малолітній [PERSON] , [INFO] відвідував з 10.09.2013 по 31.08.2016, приводила та забирала дитину мати [PERSON] , всі питання стосовно [PERSON] вирішувала його мати. Згідно з інформацією адміністрації Харківської загальноосвітньої школи № 167, де малолітній [PERSON] , [INFO] навчається з першого класу, мати [PERSON] регулярно відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок з класним керівником, цікавиться успіхами та досягненнями сина, класний керівник повідомила, що жодного разу не бачила батька дитини - [PERSON] , який не відвідував батьківські збори і не цікавився навчанням свого сина (а.с.17-19, 34-35). Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не бере будь-якої участі у житті дитини, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує належний догляд, утримання та виховання. За таких обставин, судом встановлена наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Щодо вимоги про збільшення розміру аліментів, що стягуються відповідача за рішенням суду на утримання малолітнього сина, судом встановлено наступне. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Прожитковий мінімум для дітей віком з 6 до 18 років становить: з 01.01.2019 по 30.06.2019 - 2027 грн.; з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 2118 грн.; з 01.12.2019 - 2218 грн. За рішенням суду з відповідача вже присуджені до стягнення аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно, що відповідає прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Р озмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановляє наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження зміни її або відповідача матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, відповідно до приписів ст. 192 СК України. Крім того, як вбачається із змісту позовної заяви витрати в частині лікування та освіти, про які зазначає позивач, мають характер додаткових витрат на дитину, та позивач не позбавлена права звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину. В зв`язку з вищевикладеним, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про збільшення розміру аліментів до 3500,00 грн. щомісячно не доведена та не підлягає задоволенню. При зверненні до суду позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору в частині вимоги про позбавлення батьківських прав у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.1), та звільнена від сплати судового збору у частині вимоги про стягнення аліментів, на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial