Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Заставнівський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, в розмірі 6769,85 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.03.2015 року [PERSON] звернувся до Заставнівського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. \~У заяві про надання статусу безробітного від 23.03.2015 року власним підписом відповідача було підтверджено, що він ознайомлений з правами та обовязками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», згідно яких зобовязався своєчасно подавати відомості про всі зміни своїх даних, які занесені до картки персонального обліку. Внаслідок відсутності підходящої роботи спеціалістом центру зайнятості було прийнято рішення НТ150323 від 23.03.2015 року про надання відповідачу статусу безробітного. 30.03.2015 року рішенням № НТ150330 відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу 55% середньої заробітної плати на строк з 30.03.2015 року по 23.03.2016 року терміном 360 днів та розпочато виплату. Однак, в результаті проведеної Луцьким міським центром зайнятості перевірки фізичної особи - підприємця [PERSON]А встановлено, що під час перебування на обліку у центрі зайнятості з пошуком роботи [PERSON] знаходився у трудових відносинах з вказаною фізичною особою - підприємцем, в період з 24.12.2015 р. по 15.02.2016 р. В підтвердження даної інформації складено акт розслідування страхових випадків обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №94 від 14.04.2016 р. 04.05.2016 р. спеціалістами Заставнівського міського центру зайнятості було прийнято рішення про повернення незаконно отриманих коштів, обманним шляхом за період з 24.12.2015 р. по 23.03.2016 р. Зазначив, що на підставі вищезазначеного [PERSON] не мав законного права реєструватися та перебувати на обліку в Заставнівському міському центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю, а тому у даному конкретному випадку сума отриманої [PERSON] допомоги по безробіттю, є такою, що незаконно отримана та підлягає поверненню. Однак, на момент звернення до суду кошти боржником не повернуті, тому позивач просить суд стягнути із [PERSON] незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 6769 грн. 85 коп. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що [PERSON] перебував на обліку у Заставнівському районному центрі зайнятості з 23.03.2015 р. по 23.03.2016 р. як безробітний та отримував допомогу по безробіттю. Враховуючи те, що відповідач порушив правила перебування на обліку в центрі зайнятості та не повідомив про те, що він перебував у трудових відносинах з фізичною особою - підприємцем [PERSON], починаючи з 24.12.2015 р. по 15.02.2016 р., йому було незаконно нараховано допомогу по безробіттю, в розмірі 6769 грн. 85 коп. Під час звірки з Пенсійним фондом України було встановлено інформацію про укладені трудові правовідносини [PERSON] з фізичною особою-підприємцем [PERSON] Добровільно ФОП [PERSON] не надав відомостей щодо працевлаштування [PERSON], тому центр зайнятості звернувся з відповідним клопотанням до Луцького міського центру зайнятості Вінницької області. Згідно відомостей, наданих Луцьким міським центром зайнятості, [PERSON] 23.12.2015 р. був прийнятий на роботу до ФОП [PERSON] та звільнений - 15.02.2016 р. Рішенням Заставнівського районного центру зайнятості від 23.03.2016 р. його було знято з обліку. У зв'язку з наведеним просила позов задовольнити. В дане судове засідання представник позивача не з'явилася, від неї через канцелярію суду надійшла заява, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач у дане судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлявся телефонограмою, однак, він був присутній при розгляді справи 18.01.2017 р. та пояснив суду, що 23.03.2015 р. він звернувся до Заставнівського центру зайнятості у звязку із тим, що не було роботи і йому було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. В кінці грудня 2015 р. він звернувся до ПП Нестеренко у візовий центр в м. Києві для відкриття візи у Великобританію, який від свого імені оформив його на роботу до фізичної особи - підприємця [PERSON], однак він ([PERSON]) не підписував заяву про прийняття на роботу до вказаного підприємця та про звільнення. Інформацію про перебування в центрі зайнятості роботодавець не запитував і він йому особисто не надавав. Суд бере до уваги вказані пояснення відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4ст. 60 ЦПК України). Стаття 57 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта. Згідно із ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. При цьому, частинами 1-3 ст. 212 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Так, судом встановлено, що 23.03.2015 року [PERSON] звернувся до Заставнівського районного центру зайнятості, як шукаючий роботу за сприянням у працевлаштуванні. Зокрема, у заяві про надання статусу безробітного від 23.03.2015 року власним підписом [PERSON] було підтверджено, що він ознайомлений з правами та обовязками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», тобто зобов»язався своєчасно повідомляти службу зайнятості про всі зміни своїх даних, які впливають на виплату матеріального забезпечення та надання соціальних послуг (а.с.7). Внаслідок відсутності підходящої роботи для [PERSON] спеціалістом центру зайнятості було прийнято рішення НТ150323 від 23.03.2015 року про надання відповідачу статусу безробітного. 30.03.2015 року рішенням № НТ150330 відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу 55% середньої заробітної плати на строк з 30.03.2015 року по 23.03.2016 року терміном 360 днів та розпочато виплату\~(а.с. 8). Однак, як вбачається з листа №01-16/1266 від 11.03.2016 р. Заставнівського районного центру зайнятості - під час розслідування страхового випадку та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення по [PERSON] було виявлено, що [PERSON] під час знаходження на обліку як безробітного у Заставнівському районному центрі зайнятості - з 24.12.2015 р. перебував у трудових відносинах з фізичною особою - підприємцем [PERSON] На підприємство було відправлено запит від 10.02.2016 р. №01-16/769, щодо необхідності отримання інформації про працевлаштування в період перебування на обліку у грудні 2015 р. - проте відповідь на протязі місяця не надійшла, тому керівництво Заставнівського районного центру зайнятості звернулося з клопотанням до Луцького міського центру зайнятості з проханням провести відповідну перевірку у роботодавця щодо з'ясування періоду прийняття на роботу [PERSON]М.(а.с.15). В ході судового розгляду встановлено, що в результаті проведення провідним фахівцем Луцького міського центру зайнятості з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями [PERSON] перевірки призначення виплат матеріального забезпечення було встановлено, що під час реєстрації та перебування на обліку в Заставнівському районному центрі зайнятості з 24.12.2015 р. по 15.02.2016 р. відповідач [PERSON] був зайнятою людиною, оскільки дійсно знаходився у цивільно-правових відносинах з ФОП [PERSON] з 24.12.2015 року та отримував винагороду за виконану роботу, що додатково підтверджується Наказом №6 від 23.12.2015 р. про прийняття на роботу [PERSON] на посаду юриста та Наказом №3 від 15.02.2016 р. про звільнення [PERSON] за згодою сторін та проведення остаточного розрахунку і виплату компенсації за невикористану відпустку за період з 24.12.2015 р. по день звільнення, з якими [PERSON] був ознайомлений, про що свідчать його підписи (а.с. 18-19). В підтвердження даної інформації складено акт розслідування страхових випадків обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за № 94 від 14.04.2016 року (а.с. 16). Враховуючи вищевикладене, під час реєстрації та перебування на обліку в Заставнівському районному центрі зайнятості відповідачем [PERSON] були приховані відомості про перебування у цивільно - правових відносинах з ФОП [PERSON] Згідно претензійного листа №0716/2135 від 18.05.2016 р. [PERSON] було повідомлено про те, що в зв»язку із тим, що він вчасно не повідомив Заставнівський районний центр зайнятості про своє перебування в трудових відносинах з ФОП [PERSON], йому було незаконно нараховано та виплачено 6769,85 грн., які він повинен повернути у тижневий термін та попереджено про те, що у випадку неперерахування претензійної суми у вказаний термін вона буде стягнута в судовому порядку (а.с.23). Згідно довідки Заставнівського районного центру зайнятості (а.с.22), [PERSON] перебував зареєстрований в Заставнівському районному центрі зайнятості як безробітний з 23.03.2015 р., реєстрацію припинено 14.04.2016 р., дохід за період з 24.12.2015 р. по 23.03.2016 р. становить 6769,85 грн. Таким чином, за час перебування [PERSON] на обліку в Заставнівському районному центрі зайнятості з 24.12.2015 року по 23.03.2016 року на його розрахунковий рахунок перераховано допомогу по безробіттю, в сумі 6769,85 грн., які підлягають поверненню. Так, статтею 45 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Крім того, абз. 2 п.п.1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого Постановою КМУ від 20.03.2013р. №198 передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг). Відповідно до п.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном, та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Згідно п. 2 cт. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державн есоціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи зареєстровані у встановленому порядку безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Крім того, п.3 cт. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 3, 4, 43 Закону України «Про зайнятість населення» відповідач не мав - законного права перебувати на обліку в Чернівецькому міському центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю, якщо самостійно забезпечує себе роботою, включаючи трудову діяльність, яка, як наслідок, приносить дохід. Отже, у даному конкретному випадку сума отриманої ним допомоги по безробіттю є такою, що незаконно отримана та підлягає поверненню. Враховуючи вищевикладене, а також те, щовідповідач [PERSON] під час реєстрації та перебування на обліку в Заставнівському районному центрі зайнятості з 24.12.2015 року по 23.03.2016 року був зайнятою людиною, оскільки знаходився у трудових відносинах з ФОП [PERSON] з 24.12.2015 року та отримував винагороду за виконану роботу, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги Заставнівського районного центру зайнятості, у звязку із чим приходить до висновку про необхідність задоволення позову. При цьому доводи відповідача про те, що він не перебував в трудових віднсинах з ФОП [PERSON], як підставу для відмови в задоволенні позову, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Outcome: approved