Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Заявник [PERSON] 20.07.2020 року звернулась до суду з вище вказаною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви вказала, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 17.07.1976 року і до його смерті - [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 частку у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 11.08.2006 року. З чоловіком вони завжди фактично проживали у вказаній квартирі з моменту отримання ордеру на житлове приміщення №996 від 02.04.1987 року. ( реєстрація з 08.05.1987 року) по день смерті чоловіка [INFO] , але коли померла її мати вона формально прописалась з 05.10.2017 року по 21.11.2019 року була зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS] . У них чоловіком двоє спільних дітей [PERSON] , [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги за законом разом з нею, які 07.04.2010 року написали заяву про відмову від спадщини на її користь. 30 червня 2020 року вона звернулась до приватного нотаріуса Лосінець С.М. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки станом на 16.10.2019 року вона не мала у встановленому законом порядку зареєстрованого місця проживання зі спадкодавцем і не надала нотаріусу відповідне рішення. З цих причин вона змушена звернутись до суду з метою оформлення права на нерухоме майно в порядку спадкування. Ухвалою суду від 24.07.2020 року відкрито провадження в порядку окремого провадження із призначенням судового засідання та витребувано спадкову справу заведену після смерті [PERSON] (а.с. 63-64.). Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів судом не вживались. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримали вимоги заяви та просила встановити факт проживання з її чоловіком на час відкриття спадщини. Заінтересована особа - представник виконкому Саксаганської районної у місті ради Дядюк М.В., у судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення прийняти на розсуд суду. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Допитана судом в якості свідка [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою заявника, яка мешкає з 1987 року у квартирі [ADDRESS] . Чоловік [PERSON] помер [INFO] та заявник проживала разом з ним. Вона часто зустрічала заявницю, яка завжди проживала разом з чоловіком в квартирі 28. Я з іншими сусідами підписувала акт про проживання [PERSON] у вказаній квартирі. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва Серії [NUMBER] про смерть (а.с. 8,76). Після смерті [PERSON] , [INFO] , відкрилась спадщина на 1/5 частку квартири належну за життя, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] на право власності на житло та витягом КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №11766952. Відповідно до ст. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. За життя [PERSON] розпорядження з приводу вказаного спадкового майна не здійснив, тому його спадкоємці спадкують за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України, передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заявник [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 7). Також, спадкоємцями першої черги є його діти - донька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народженя серії [NUMBER] , свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] прийняла змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 74,75) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 85). Після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , заявник звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінець С.М. від 30.06.2019 року заявнику було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із не наданням документального підтвердження фактичного проживання на день смерті зі спадкодавцем (а.с. 19). Згідно досліджених матеріалів спадкової справи №14/2020, заведеної після смерті [PERSON] померлого [INFO] , з заявою про прийняття спадщини 30.06.2020 року звернулась [PERSON] (а.с. 96). Також, наявні заява [PERSON] (а.с. 71) та [PERSON] (а.с. 82) про відмову від прийняття спадщини після смерті їх батька [PERSON] , померлого [INFO] на користь [PERSON] . Встановлення в судовому порядку факту проживання заявника з померлим [INFO] [PERSON] необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після її смерті. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , крім показів свідка [PERSON] , також підтверджується Актом від 13.07.2020 року, складеного зі слів сусідів, посвідченого майстром та начальником дільниці ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР», з якого вбачається, що у буд. [ADDRESS] мешкала [PERSON] з 1987 року та по теперішній час (а.с. 20), наданими квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг за вказану квартиру (а.с. 21-58). Крім того, [PERSON] є також співвласником частки квартири за вказаною вище адресою. Вказані свідчення не суперечать іншим дослідженим в судовому засіданні доказам. Згідно зі ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини, повністю доведений дослідженими по справі доказами та вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, відповідно до яких при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат та їх відшкодування у цих справах не застосовуються. У зв`язку з цим понесені заявником витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved