Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області звернувся Донецький юридичний інститут МВС України з позовом до [PERSON] про відшкодування вартості навчання у звязку з достроковим звільненням його з органів внутрішніх справ України в розмірі 9794 грн. 86 коп. та судові витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 1378 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07 серпня 2011 року [PERSON] було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту МВС України та укладено між ним та позивачем [PERSON] про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті. П.2.3.6. Договору про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ передбачено, що в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі, за підставами передбаченими пунктом 3 Договору, [PERSON] зобовязувався відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Однією з підстав такого відшкодування є відмова від подальшої служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. 20 червня 2014 року після закінчення Донецького юридичного інституту, лейтенант міліції [PERSON] був відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження ГУМВС України в Запорізькій області. 09 липня 2015 року наказом № 247о/с ГУМВС України в Запорізькій області лейтенант міліції [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ України за п. 64 «Ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України. Згідно до Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, передбачають диференціацію розміру відшкодування особами вказаних витрат залежно від факту проходження або не проходження ними строкової військової служби до вступу у вищий навчальний заклад МВС України. Так, курсанти, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби (понад 12 місяців) відшкодовують витрати за перші 12 місяців навчання, яке складається з грошового забезпечення, вартості отриманого речового забезпечення у повному обсязі, витрат на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв взагалі не відшкодовуються, медичного забезпечення у розмірі витрат на проведення військово- лікарської комісії. Відповідно до вищенаведеного, витрати, повязані з утриманням [PERSON] у Донецькому юридичному інституті становлять 9794 (девять тисяч сімсот девяносто чотири) грн. 86 коп.. Таким чином, після закінчення Донецького юридичного інституту, [PERSON] прослужив в органах внутрішніх справ 01 рік 00 місяців 19 днів. Після звільнення з органів внутрішніх справ [PERSON] добровільно вартість свого навчання в сумі 9794 грн. 86 коп. відшкодовувати відмовився, в звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач в судові засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України; заперечень проти позову не надав, клопотань від нього не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, 07 серпня 2011 року [PERSON] було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту МВС України та відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про міліцію та п. 2.2 наказу МВС України від 04.05.2007 року № 150 « Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» між Донецьким юридичним інститутом (Виконавець), Головним управлінням МВС України в Запорізькій області (Замовник) та відповідачем було укладено [PERSON] про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті за державним замовленням. Предметом вказаного договору була підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямок «Правоохоронна діяльність» (п. 1 Договору). Пункт 2.3.6. Договору про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ передбачає, що в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі, за підставами передбаченими пунктом 3 Договору, [PERSON] зобовязувався відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Однією з підстав такого відшкодування є відмова від подальшої служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року №313 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ. За п.1 зазначеного Порядку визначено, що «Цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС (далі - особи), витрат, повязаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу, за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.» Тобто, однією з підстав відшкодування витрат є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчання за власним бажанням. Зазначена норма також закріплена ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію». Відшкодування витрат проводиться за договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, Головним управлінням або Управлінням МВС та особою. Сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується у порядку, визначеному законодавством. Пунктом 6 Постанови КМ № 313 та п. 4.4. Договору передбачено, що в разі відмови особи (курсанта) добровільно відшкодувати витрати, повязані з її навчанням, ця сума стягується у судовому порядку. Спільним наказом від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534 Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства транспорту та звязку України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України затверджено Порядок розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. 20 червня 2014 року, після закінчення Донецького юридичного інституту, лейтенант міліції [PERSON] був відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження ГУМВС України в Запорізькій області, а 23 червня 2014 року Наказом № 263 о/с Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області йому було призначено та встановлено посадові оклади. 09 липня 2015 року наказом №247о/с ГУМВС України в Запорізькій області лейтенант міліції [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ України на підставі п. 64 «Ж» (за власним бажанням). Порядок відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313 і Порядок розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженим наказом Міністерства оборони України, фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат) передбачають диференціацію розміру відшкодування особами вказаних витрат залежно від факту проходження або не проходження ними строкової військової служби до вступу у вищий навчальний заклад МВС України. Оскільки [PERSON] не проходив строкової військової служби до вступу у Донецький юридичний інститут МВС України, то витрати, які підлягають ним для відшкодування розраховуються наступним чином. Так, курсанти, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби (понад 12 місяців) відшкодовують витрати за перші 12 місяців навчання: грошове забезпечення, вартість отриманого речового забезпечення у повному обсязі, витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв взагалі не відшкодовуються, медичного забезпечення у розмірі витрат на проведення військово- лікарської комісії. За період навчання, що перевищує 12 місяців, указана категорія курсантів відшкодовує витрати на грошове забезпечення (п. 2.1.1.1 Порядку розрахунку витрат), продовольче забезпечення (п. 2.1.2.1 Порядку розрахунку витрат), речове забезпечення (п. 2.1.3.1 Порядку розрахунку витрат), оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв у повному обсязі (п. 2.1.6.1 Порядку розрахунку витрат). Таким чином, загальна вартість відшкодування фактичних витрат на грошове, продовольче, медичне, речове забезпечення і витрат на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв курсанта [PERSON] в Донецькому юридичному інституті МВС України складає 9794,86 (девять тисяч сімсот девяносто чотири) грн. 86 коп., що підтверджується розрахунком, який додано до матеріалів справи та відповідачем не оспорювався. Відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію», який був чинний час виникнення спірних правовідносин, курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313 передбачено, що сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується у порядку, визначеному законодавством. Як слідує з Договору про підготовку фахівця у Донецькому юридичному інституті МВС України від 07.08.2011 року замовником навчання виступило Головне управління МВС України в Запорізькій області в особі генерал-майора міліції [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доведенню також підлягає факт порушення, невизнання або оспорювання прав чи інтересів позивача з боку відповідача. Як слідує з матеріалів справи, замовником та відповідно платником коштів за навчання відповідача виступало ГУ МВС України в Запорізькій області, а тому саме йому належить право на звернення до суду про стягнення витрат на утримання відповідача в Донецькому юридичному інституті МВС України. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про не доведення позивачем факту порушення саме його інтересів щодо неперерахування коштів на утримання відповідача в Донецькому юридичному інституті МВС України. Крім цього, позивач просить стягнути кошти на користь Донецького юридичного інституту МВС України, що суперечить вказаній вище ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію». За таких обставин, позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed