Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кам`янської районної ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь Кам`янської районної ради 1016,44 грн. відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] в Кам`янській ЦРЛ, а також покласти на відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2019 року [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Внаслідок вчинення [PERSON] злочину, потерпілому [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку з раною тім`яної області голови, яку лікар діагностував, як забійну та які згідно висновку експерта № 05-6-01/418 від 08.11.2018 за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Згідно інформації Кам`янської ЦРЛ потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні цієї лікарні з 09.08.2018 року по 17.08.2018 року тобто 8 ліжко днів і на його лікування медичним закладом витрачено 1 016,44 грн. Враховуючи те, що фінансування закладу охорони здоров`я здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету, а Кам`янська ЦРЛ , у якій проводилося лікування потерпілого [PERSON] , перебуває у державній власності та фінансується за кошти Кам`янської районної ради, витрачені на лікування кошти підлягають стягненню з відповідача на користь Кам`янської районної ради, що й стало підставою для звернення в суд з даним позовом. В судове засідання прокурор не з`явився, до суду подав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, де також зазначає, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду. Представник Кам`янської районної ради в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява від [PERSON] , в якій він просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Представник третьої особи явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Як передбачено п.2 вищезазначеного Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. В судовому засіданні встановлено, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.05.2019 року (а.с. 7), [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин. Даним вироком суду встановлено, що [PERSON] , 09 серпня 2018 року близько 20 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля магазину ФОП [PERSON] по [ADDRESS] , в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно завдав металевим предметом, який тримав в правій руці, один удар в передню частину центру тім`яної області голови [PERSON] , таким чином спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку з раною тім`яної*області голови, яку лікар діагностував, як забійну та які згідно висновку експерта № 05-6-01/418 від 08.11.2018 за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії ЛЕГКИХ, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Як вбачається з довідки про розрахунок вартості одного ліжко/дня у травматологічному відділенні Кам`янської ЦРЛ хворого [PERSON] , карта стаціонарного хворого № 2255, що видана Кам`янською ЦРЛ 26.06.2019 року (а.с. 8), вартість лікування потерпілого [PERSON] , який перебував на стаціонарному лікуванні з 09.08.2018 року по 17.08.2018 року становить 1016,44 грн., з них: 1 016,44 грн. - сума витрат, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів (8). Зазначені вище витрати закладу охорони здоров`я відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані. За таких обставин, враховуючи, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] , Кам`янська ЦРЛ понесла витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] і між діями [PERSON] та цими витратами є прямий причинний зв`язок, що встановлено вироком суду, який набрав законної сили, суд прийшов до висновку, що обов`язок по відшкодуванню даних витрат необхідно покласти на відповідача, а тому заявлений позов підлягає до задоволення та з [PERSON] на користь Кам`янської районної ради слід стягнути відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 1 016,44 грн. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», то судовий збір у розмірі 2102,00 грн., згідно вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного, ст. 1206 ЦК України,

Outcome: approved