Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з моменту подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що проживала разом однією сімєю з відповідачем без укладання шлюбу, за час проживання у сторін народився син, який проживає спільно із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим позивачка просить стягнути аліменти на його утримання. Позивач у судове засідання не явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала, просила розгляд справи провести за її відсу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заяв про відкладення розгляду справи, клопотань чи відзиву на адресу суду не надходило. Ухвалою Суворовського районного суду від 15.07.2018 року визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання відповідно до ч.4 ст.279 ЦПК України. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились в цивільному шлюбі, за час якого у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 488, виданий Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Батьками записані: мати [PERSON], батько [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки № 3315 від 05.07.2018р. [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Догляд за дитиною здійснює позивач, а відповідач з 2014р. добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи вищенаведене суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved