Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

До суду звернулось ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ЗМЕМ (Північне відділення по ОПС) з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 3310,95 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі договору № 520810022 зобовязалось постачати електричну енергію за адресою: [ADDRESS]. Зазначений договір був укладено з [PERSON], який у 2006 році продав вищезазначену квартиру відповідачу [PERSON] В наслідок невиконання [PERSON] оплати спожитої електричної енергії у неї в період з 06.06.2011 року по 07.02.2012 року перед ПАТ «Запоріжжяобленерго» у неї утворилась заборгованість в сумі 3310,95 грн., яку позивач просить з неї стягнути. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судові засідання відповідач [PERSON] не зявилась, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином в встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань до суду не надала. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобовязані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з одержання електричної енергії. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (надалі Правила користування електричною енергією). Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Відкриття особистого рахунку на імя відповідача як споживача на оплату і отримання споживчої електроенергії є започаткуванням укладання договору між сторонами. Згідно п. 7 ПКЕЕН для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого обєкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією, після чого енергопостачальник підключає квартиру або обєкт споживача до електропостачання. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2006 року є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], Набувши право власності на квартиру [PERSON] в порушення п. 7 ПКЕЕН до постачальника електричної енергії не звернулась, обовязок звернення до енергопостачальника для укладення договору не виконала. Таким чином, відсутність договору між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та [PERSON] не звільняє останню від відповідальності за несплату коштів за спожиту електричну енергію. За період з 06.06.2011 року по 07.02.2012 року споживачем було спожито електроенергію на суму 3310,95 грн. [PERSON] в порушення норм ПКЕЕН не виконує свої обов'язки належним чином і в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість за спожиту електричну енергію. До теперішнього часу у добровільному порядку заборгованість не сплачена та підлягає стягненню в примусовому порядку на користь позивача. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором. Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved