Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] із позовною заявою до територіальної громади Римарівської сільської радипровизнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві позивач вказує, що 20 березня 2012 року померла її мати [PERSON], яка була зареєстрована одна за адресою: пров. Лісний, 6, с. Римарівка Гадяцького району Полтавської області. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді домоволодіння за вищевказаною адресою, яке було збудоване починаючи з 1965 року, правоустановчі документи на нього відсутні. За життя [PERSON] склала заповітне розпорядження, а саме все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що їй буде належати на день її смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла позивачу. Після смерті матері [PERSON] позивач в шестимісячний термін звернулася до Гадяцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно, тому вона звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позивач[PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади Римарівської сільської радив судове засідання не зявився, направив до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову позивача не заперечує. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання також не зявився,\~ направив до суду заяву\~ про розгляд\~ справи\~ без\~ участі представника нотаріальної контори. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади Римарівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майнопідлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що будинковолодіння за адресою: пров. Лісний, 6, с. Римарівка Гадяцького району Полтавської області згідно погосподарської книги № 3, особовий рахунок № 231 станом на 01.07.1990 відноситься до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 були: голова двору - [PERSON], [INFO]. Згідно з відомостями державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Римарівської сільської ради № 47 від 20.08.1998, земельна ділянка, розташована на території с. Римарівка Гадяцького району Полтавської області, площею 0,42 гектарів: для обслуговування житлового будинку - 0,18 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,24 га, належала [PERSON] Частиною 1 ст. 120 ЦК Української РСР передбачалось, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином [PERSON], відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, наділена правом власності на майно колгоспного двору, оскільки вона станом на 01.07.1990 була єдиним його членом, томуїй фактично належав житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: пров. Лісний, 6, с. Римарівка Гадяцького району Полтавської області. Згідно заповіту від 20.06.2011, посвідченого секретарем виконавчого комітету Римарівської сільської ради Гадяцького району та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій виконавчого комітету за № 165, [PERSON] на випадок смерті зробила заповітне розпорядження: все її майно де б воно не було і з чого б не складалось, і все те, що належатиме їй на день смерті, на що за законом матиме право заповіла [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Римарівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, [PERSON] померла 20 березня 2012 року,актовий запис № 04. На день смерті 20.03.2012 [PERSON] була зареєстрована та проживала одна за адресою:пров. Лісний, 6, с. Римарівка Гадяцького району Полтавської області, інших зареєстрованих осіб станом на 20.03.2012 не значилось, про що свідчить довідка виконавчого комітету Римарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 31.01.2017 № 02-20/97. За даними свідоцтва про народження встановлено, що померла [PERSON] являлась матірю позивача [PERSON], дошлюбне прізвище якої, як свідчить свідоцтво про укладення шлюбу [PERSON]. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 71 від 24.02.2017, після померлої 20.03.2012 [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] 10.12.2012 на її імя видавалось свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Постановою Гадяцької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на житловий будинок за адресою: провулок Лісний, 6, с. РимарівкаГадяцького району Полтавської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: провулок Лісний, 6, с. РимарівкаГадяцького району Полтавської області житловий будинок позначений літерою А-1,а загальною площею 54,4 кв.м, житлою площею 24,7 кв.м, сарай з погребом літ. Б, літня кухня літ. В, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, сарай літ. Е, сарай літ. Ж, огорожа - № 1, колодязь 1/2 частина - № 2. Право власності на вказаний садибний житловий будинок з господарськими будівлями зареєстровано не було, про що свідчать відсутність запису у графі «Реєстраційний №» технічного паспорта від 11.01.2017. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, про що зазначає ст. 1218 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади Римарівської сільської ради про визнання права власності на будинковолодіння, яке, як було встановлено судом, дійсно належало померлій [PERSON], як члену колгоспного двору, підлягають до задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved