Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до [PERSON] , про стягнення заборгованості, яка відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Малинникову О.Ф. Предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.12.2005 р., у сумі 55015,96 грн., яка складається із 2997,62 грн. - заборгованості за кредитом; 45122,34 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 3800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 2596,00 грн. - штраф (процентна складова). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.12.2005 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак [PERSON] належним чином не виконав умови кредитного договору, заборгованість не погасив у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 січня 2018 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи (а.с. 32-33). На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-464 від 04 червня 2020 року, протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Піхур В.П. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 07.10.2019 року залучено в якості правонаступника померлого [INFO] відповідача [PERSON] - [PERSON] ( [INFO] , номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) (а.с. 208-209). На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-348 від 14 січня 2020 року, протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Саадулаєва А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду від 20 січня 2020 року справу прийнято до провадження судді Саадулаєва А.І. 06 грудня 2019 року на адресу суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого та з посиланням на положення ст. 1282 ЦК України зазначає, позовні вимоги щодо заборгованості за процентами в розмірі 45122,34 грн., комісії в розмірі 3800,00 грн., заборгованості за штрафами у розмірі 3096,00 грн. нараховані після смерті боржника, про що свідчить доданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості померлого, а тому не можуть бути задоволеними. Крім цього вимога про погашення суми заборгованості за кредитом у розмірі 2997,64 також не визнається [PERSON] , оскільки була погашена нею ще 11.06.2019 р. Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява представника позивача, згідно якої він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, у вказаній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір між сторонами становить підписана [PERSON] заява, заповнена відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг», та «Тарифів Банку» (а.с. 15). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 3.2, п. 3.3. «Умов та правил надання банківських послуг», клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.3.3. Умов та правил надання банківських послуг. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, відповідно до п. 5.5. «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 5.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. При цьому банк,за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) зобов`язаний не пізніше ніж за сім днів до введення змін проінформувати клієнта в тому числі у виписці по рахунку. З урахуванням вказаного пункту розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 6.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п.п. 6.5 та 6.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. У разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником платежів по кожному з грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів позичальник зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% суми позову. Відповідно до п.9.12 Умов, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитним коштами на умовах, передбачених договором в межах встановленого кредитного ліміту. З долученого до справи розрахунку вбачається, що отриманий кредит відповідач за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 30.09.2017 року має заборгованість у розмірі 55015,96 грн., яка складається із 2997,62 грн. - заборгованості за кредитом; 45122,34 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 3800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 2596,00 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] , про що вчинено актовий запис №11748 (а.с. 149). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2019 року, виданого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Козак Н.А., спадкоємицею майна померлого [PERSON] є [PERSON] (а.с. 196). Оцінка суду Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. Щодо правонаступництва у цивільних правовідносинах. Спадкування, перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників. Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту. За правилом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Тому у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Однак як вбачається із долученого до справи розрахунку наданого за період з 13.12.2005 до 30.09.2017 року, сальдо простроченої заборгованості за кредитом виникло з 30.06.2014 року, так само з цієї дати, тобто після смерті боржника, наростаючим підсумком збільшувалась загальна заборгованість за процентами (а.с. 4-14). Тобто заборгованість по процентам за користування кредитом, пеня та комісія, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у вигляді фіксованої та процентної складової, та нараховані після смерті спадкодавця є такими, що не належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Іншого розрахунку заборгованості, станом на час смерті [PERSON] позивачем не надано. З урахуванням роз`яснень, викладених у п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд зазначає, що спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Тому дії банку щодо подальшого нарахування після смерті позичальника відсотків за кредитним договором, комісії, неустойки є неправомірними і не підлягають до задоволення. Однак суд бере до уваги, що після смерті [PERSON] , залишилися невиконаними зобов`язання за кредитними договорами з повернення кредитних коштів. Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, його складовою є заборгованість за кредитом у розмірі 2997,62 грн., яка існувала станом на момент відкриття спадщини (а.с. 13). Крім цього, станом на момент відкриття спадщини сальдо простроченої заборгованості за кредитом становило 0,00 грн., нараховані на поточну прострочену заборгованість за кредитом проценти становили 68,47 грн., нараховані на прострочену заборгованість за кредитом проценти становили 0,05 грн., загальна заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком) становила 168,84 грн., сума комісії та пені (накопичувальним підсумком) становила 0,00 грн. Так, відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.03.2019 у справі №759/12484/15-ц. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Як вбачається із змісту відзиву на позовну заяву та наданої відповідачем квитанції від 11.06.2019 р. ним перераховано 2998,00 грн. на картковий рахунок спадкодавця № [NUMBER] заборгованості за кредитом. Вказана обставина позивачем не заперечується. Як вбачається із змісту п. 5.2 Умов та правил надання банківських послуг погашення кредиту - поповнення картрахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому чи безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Враховуючи наявність загальної заборгованості за процентами (накопичувальним підсумком), яка на момент відкриття спадщини становила 168,84 грн., то у вказаній частині позовні вимоги підлягають до задоволення. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у повернені АТ КБ «ПриватБанк» у добровільному порядку спадкоємцем, то правові підстави для стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 2997,62 грн. також відсутні. Оскільки вказана обставина не заперечувалась позивачем, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Враховуючи загальну наявність загальної заборгованості за процентами (накопичувальним підсумком), яка на момент відкриття спадщини становила 168,84 грн., то у вказаній частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно платіжного доручення №PROM9B89IZ від 19.10.2019 року позивачем сплачено 1600,00 грн. судового збору (а.с. 1). Позовні вимоги задоволені частково, а саме у розмірі 0,31% (168,84х100 % : 55015,96). А тому судовий збір у пропорційному розмірі - 4,96 грн. потрібно покласти на відповідача (1600,00 х 0,31%). На підставі викладеного та

Outcome: partial