Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Управління державної реєстрації Відділ реєстрації проживання особи Тернопільської міської ради, Служба у справах дітей Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 12 листопада 2015 року вони з відповідачем перебували у шлюбі. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . В травні 2018 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з нею та знаходиться повністю на її утриманні. До лютого 2019 року вони з сином були зареєстровані разом із батьками позивача в [ADDRESS] , з 26 лютого 2019 року вони знялися з попереднього місця реєстрації , так як позивач має намір зареєструватися разом з дитиною в своєму особистому житлі в [ADDRESS] . В березні 2019 року позивач звернулася до Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради із заявою про реєстрацію її із сином по зазначеній адресі. Проте їй було відмовлено зареєструвати дитину з підстав відсутності у неї письмової згоди батька дитини на реєстрацію за новим місцем проживання. На теперішній час позивач не може отримати від відповідача такого дозволу, з незрозумілих для неї причин адже спір з приводу місця проживання дитини між ними відсутній, проте, жодних пояснень відповідач не надає. У зв`язку з цим, позивач просить суд надати дозвіл на реєстрацію дитини за вказаним місцем проживання без згоди батька. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача в її користь судовий збір. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служби у справах дітей Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 14 листопада 2016 року Лановецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2018 року шлюб, зареєстрований 12 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 2166, між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с.8). Згідно копії довідки про зняття з реєстрації місця проживання №24, виданої Малобілківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області 26.02.2019 року, за відомостями Малобілківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області [PERSON] , [INFO] знятий з реєстрації за адресою [ADDRESS] у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання [ADDRESS] (а.с.9). Згідно копії відповіді Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради №791/28-03 від 01.04.2019 року на заяву [PERSON] про реєстрацію місця проживання дитини, позивачу відмовлено у реєстрації місця проживання сина, оскільки відсутня згода батька дитини - [PERSON] на реєстрацію місця проживання своєї малолітньої дитини [PERSON] (а.с.11). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 серпня 2018 року (а.с.11-12). Даний факт підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 135236474 від 22.08.2018 року (а.с.13). Частиною 4 статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Згідно з ч.1 cт.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст. 161 СК України). Відповідно до cт.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Стаття 242 ЦК України установлює, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. Згідно п.18 розділу «Реєстрація місця проживання Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків(крім випадків коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Статтею 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року №44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Закон України «Про охорону дитинства» є основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері. Відповідно до статті 18 цього Закону держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно обирати місце проживання в межах цієї території. За таких обставин, суд вважає, що відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини за місцем фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про надання дозволу [PERSON] на реєстрацію місця проживання за адресою [ADDRESS] , малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , без згоди його батька [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 768 гривень 40 копійок сплаченого судового збору. При цьому, суд бере до уваги квитанцію №10019/034 від 15 квітня 2019 року про сплату судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved