Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області П.С. Касприк 04.11.2019 року звернувся до суду в інтересах держави в особі Управління СЗ Сколівської РДА Львівської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача кошти в сумі 16 815 грн. 54 коп., які були отримані нею від кримінального правопорушення. Ухвалою судді від 14.11.2019 року, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження на 12.12.2019 року без виклику учасників справи. Розгляд справи по суті відбувся 12.12.2019 року, у письмовому провадженні. Позов обґрунтовано тим, що вироком Сколівського районного суду Львівської області від 12.09.2019 року у справі № 453/1018/19, відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, та призначено їй відповідне покарання. Внаслідок вчинення вказаних кримінальних правопорушень державі в особі Управління СЗ Сколівської РДА Львівської області заподіяно майнову шкоду у сумі 16 815 грн. 54 коп., котра залишається відповідачкою не відшкодованою. Відповідачка відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, до суду не подавала, а також, не подавала заяви про визнання нею позовних вимог, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 14.11.2019 року. Заяв, клопотань від позивача та відповідача у зазначеній цивільній справі, пов`язаних із розглядом справи, до суду не надходило. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Прокурор та сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з викликом сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з викликом сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд зазначеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, - немає. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1, 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадках, встанолених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осбі або державних чи суспільних інтересах. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 3, 4 ст. 56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Перевіривши законність звернення прокурора із даним позовом, виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, за змістом котрої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної абр юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Вироком Сколівського районного суду Львівської області від 12.09.2019 року у справі № 453/1018/19, відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, та призначено їй відповідне покарання. Даний вирок суду набрав законної сили, і є преюдиціальним при розгляді даної справи. В силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений такий вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, враховуючи визначений ч. 6 ст. 82 ЦПК України принцип обов`язковості обвинувального вироку суду у питанні вини відповідачки, прокурор у силу того, що позивача не звертався із цивільним позовом у рамках вказаного вище кримінального провадження, правомірно звернулася до суду із даним позовом в інтересах позивача до відповідачки у порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди, завданої злочинними діями останньої і саме відповідачка має нести відповідальність за завдану позивачу майнову шкоду внаслідок своїх злочинних дій, так як доведена її вина по вказаних фактах, котра не підлягає доказуванню у межах даної справи. З урахуванням зазначеного, суд погоджується у повній мірі з наведеними прокурором доказами на підтвердження заподіяння державі в особі позивача відповідачкою внаслідок її злочинних дій шкоди, а також обставин, при котрих така шкода була заподіяна. Майнова шкода, завдана державі, становить 16 815 грн. 54 коп. і полягає у незаконному отриманні відповідачкою державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї. Така заподіяна майнова шкода, виходячи з положень ст. 1166 ЦК України, підлягає відшкодуванню у повному обсязі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому такий підлягає до задоволення. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Outcome: approved