Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до Полицької сільської ради Володимирецького району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . У день смерті останнього відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку [ADDRESS] та земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,26 га. та для ведення особистого селянського господарства, загальною площею - 0,52 га. Заповіт відсутній. На момент смерті батька, з ним проживав її брат - [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] був неодружений, дітей не мав. Позивачка не звернулась у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини через велику відстань між її місцем постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна, а також через те, що сестра [PERSON] повідомила її, що саме вона одноосібно оформила спадщину після смерті батька [PERSON] . Лише в 2019 році, коли [PERSON] приїхала в с. Полиці, дізналася, що [PERSON] не приймала спадщину. А коли [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] її батька - [PERSON] . Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 20 березня 2020 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Від сільського голови Полицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають. Належним чином повідомлена тетя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть останнього, серії [NUMBER] , яке видане Полицькою сілською радою Володимирецького району Рівненської області. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ №331489, виданого на підставі розпорядження голови Володимирецької райдержадміністрації від 18 листопада 2005 року №383, [PERSON] належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства , яка знаходиться на території Полицької сільської ради Рівненської області, загальною площею 3,65 га. Як зазначено в довідці №89 від 17.01.2020 року, виданій Полицькою сільською радою Володимирецького району, згідно погосподарської книги №3 за 2016-2020 рр., номер об`єкта погосподарського обліку 03-0068-3 будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON] . Батько позивачки - [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті проживав за адресою: [ADDRESS] разом із сином - [PERSON] , [INFO] . ( довідки №85, №86 від 17.01.2020 року видані Полицькою сільською радою Володимирецького району, Рівненської області) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . А як зазначено в довідці №88 від 17.01.2020 року, [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , один. Мати позивачки [PERSON] померла раніше від [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть останньої, серії [NUMBER] . Як вбачається з довідки №691/01-16 від 24 липня 2020 року, виданої завідувачем Володимирецької районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у Володимирецькій районній державній нотаріальній конторі Рівненської області, згідно даних зі Спадкового реєстру , спадкову справу не заведено. Позивачка є дочкою покійного [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження останньої, серії [NUMBER] . А як зазначено в свідоцтві про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , 5 серпня 1989 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після укладення якого позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». Причиною пропуску прийняття спадщини позивачка зазначає: велику відстань між її місцем постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна, а також через те, що сестра [PERSON] ввела її в оману, повідомивши її, що саме вона одноосібно оформила спадщину після смерті батька - [PERSON] .. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно положень статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача, та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані дакази та аргументи є належними та допустими, а також відповідають вимогам статті 95 ЦПК України. Таким чином, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна, а також ведення позивачки в оману ( повідомлення [PERSON] про те, що остання одноосібно прийняла спадщину) є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. А як в ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved