overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

ДП Селидіввугілля ОП ПУТ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу централізованого опалення, вказуючи на те, що відповідач, мешкаючи за адресою м. Новогродівка вул. Леніна,56/24, у якому вона є наймачем житла, отримує послуги централізованого опалення, однак не здійснює сплату за вказані послуги у повному обсязі, не дивлячись на письмові попередження, надіслані у її адресу, в наслідок чого за період з жовтня 2006 року по квітень 2009 року утворилась заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 1820грн.79коп., яку відповідач добровільно не сплачує. Позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за послугу централізованого опалення та судові витрати у розмірі 30грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Представник позивача просить слухати справу заочно. Суд ухвалив слухати справу заочно. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, так як позивач дійсно надавав відповідачу послуги по централізованого опалення, а відповідач, згідно зі ст. ст. 67,68 ЖК України, як наймач житла, зобов'язаний нести усі витрати по утриманню цього житлового приміщення, у том числі і за послуги централізованого опалення, чого не дивлячись на письмові попередження, надісланні на його адресу, за період з жовтня 2006 року по квітень 2009 року не здійснювала, так як згідно довідки про заборгованість за цей час нараховано1820грн.79коп., та нічого не сплачено, а тому утворилась заборгованість у сумі 1820грн.79коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Наданий розрахунок судом перевірено. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а тому з відповідача підлягає стягненню 81 грн. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

ДП «Холминське лісове господарство» звернулось до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що 24.12.2013 року лісничим Гутянського лісництва було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за незаконну порубку, пошкодження та знищення лісових культур і молодняка, на основі чого було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Вчиненим правопорушення [PERSON] наніс лісовому господарству збитки у сумі 197,08 грн. Добровільно [PERSON] завдані збитки лісовому господарству в зазначений термін не сплатив. А тому позивач просить стягнути з [PERSON] збитки нанесені лісовому господарству у сумі 197,08 грн. та судові витрати сплачені по цьому позову. В судовому засіданні представник позивача Велентій О.П. позовну заяву підтримав з вище викладених мотивів і просить її задовольнити. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, про що свідчить розписка про одержання судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторони та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України: Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 212 ЦПК України: Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Незаконна порубка лісу відповідачем встановлена протоколом про адміністративне правопорушення № 021 від 24.12.2013 року, згідно якого [PERSON] здійснив незаконну порубку одного дерева сосни, що знаходилась в кв. 61 Гутянського лісництва, чим завдав збитків державі на загальну суму 197 грн. 08 коп. Згідно ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

ДП «Шепетівське лісове господарство» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення збитків, посилаючись на те, що 27 березня 2014 року [PERSON] в кварталі 21 Кам`янківського лісництва, що належить ДП «Шепетівське лісове господарство», вчинив незаконну порубку одного сухостійного дерева - дуба, діаметром пня 25 см., без наявного лісового квитка на лісозаготівлю, чим спричинив збитки навколишньому середовищу та державі в особі Шепетівської міської ради на загальну суму 538, 69 грн. Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» зроблений розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу. Просить стягнути з відповідача збитки у сумі 538, 69 грн. та судові витрати. Представник позивача звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не прибув, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Судом встановлено, що 27 березня 2014 року [PERSON] в кварталі 21 Кам`янківського лісництва, що належить ДП «Шепетівське лісове господарство», вчинив незаконну порубку одного сухостійного дерева - дуба, діаметром пня 25 см., без наявного лісового квитка на лісозаготівлю. Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 27.03.2014 року №2, постановою про накладення адміністративного стягнення від 28.03.2014 року, довідкою-розрахунком заподіяної шкоди, матеріалами лісовпорядкування, переліком дерев лісосіки, детальною матеріально-грошовою оцінкою лісосіки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно з розрахунком, проведеним позивачем по таксах для обчислення розміру шкоди, нанесеної лісовому господарству незаконною заготівлею лікарської сировини чорниці, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», сума матеріального збитку, завданого відповідачем лісовому господарству, складає 538, 69 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Дрогобицька міська рада звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить зобов'язати його знести самовільно здійснену добудову до квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову покликається на те, що відповідач у багатоповерховому житловому будинку на прибудинковій території, що відноситься до земель міста та не надана йому в приватну власність або користування, провів реконструкцію квартири №4, яка належить йому на праві власності, без права на виконання будівельних робіт. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з мотивів, викладених у позові, який просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістки йому були направлені своєчасно на останню відому судові адресу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом, вказуючи, що за заявою [PERSON] від 25.09.2017 року, рішенням УСЗН ДСГП «Про призначення субсидії» від 16.11.2017 року, від 17.11.2017 року, від 24.01.2018 року, від 12.04.2018 року, від 20.06.2018 року, від 01.11.2018 року, від 26.11.2018 року, від 25.01.2019 року, від 17.04.2019 року, від 08.07.2019 року, від 10.07.2019 року, від 24.07.2019 року, від 21.08.2019 року, від 23.09.2019 року, від 22.10.2019 року, від 18.11.2019 року, від 18.12.2019 року, від 17.02.2020 року, від 25.02.2020 року, від 21.04.2020 року, від 23.04.2020 року, від 25.05.2020 року, від 24.06.2020 року, відповідачці було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг на період з 01.09.2017 року по 30.04.2021 року включно. 06.07.2020 року до УСЗН ДСГП звернулась відповідачка із заявою від 06.07.2020 року № 11902 «Про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі» та декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в якій відповідачка зазначила, що одружена та має чоловіка [PERSON] .. Відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (зі змінами) (далі Положення № 848), призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Сума субсидії, перерахована надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними даними або неповідомлення громадянином про зміни, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. Відповідно до абзацу 3 п. 9 Положення № 848 (в редакції Постанови Кабінету Міністра від 27 квітня 2018 року № 329 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України 28 грудня 2016 р. № 1022»): «Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.» Відповідачка приховала інформацію про повний склад членів домогосподарства (у тому числі тих, чиє зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства), внаслідок чого їй, відповідно до розрахунку надміру виплаченої житлової субсидії з травня 2018 року по червень 2020 року (перебуває у шлюбі, чоловіка [PERSON] не було задекларовано); за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2020 року у розмірі 20378,85 грн. Станом на 09.11.2020 року сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії у добровільному порядку не повернута. (а.с. 2-4) Позивач

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Дуда - [PERSON] звернулася до Теребовлянського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що 21.09.2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Острівецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що подружнє життя не склалося через непорозуміння, різні характери, позивач вважає за недоцільне зберігти шлюб. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь - яких заперечень, клопотань з приводу розгляду справи не надав. Суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача, за наявними в справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Справа розглянута відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 21.09.2015 року Острівецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області було зареєстровано шлюб між [PERSON]та Дуда - [PERSON], актовий запис №4 (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД №119298). Згідно вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, спроби нормалізувати відносини, позитивного результату не дали. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки шлюб носить формальний характер, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Дудчанська сільська рада Нововоронцовського району Херсонської області звернулася до суду з заявою, у якій просить визнати земельні ділянки які належать померлому 13.08.2004 року, [PERSON] згідно Державних актів ХС №047447 від 08.04.2003 року в розмірі 4,08 га та ХС №057893 від 10.04.2003 року в розмірі 1,50 га -відумерлою та передати її у власність територіальної громади Дудчанської сільської ради. В судовому засіданні представник заявника [PERSON], спеціаліст з питань землеустрою сільської ради довови заяви підтримала, посилаючись на обставин зазначені в заяві. Пояснила, що за життя [PERSON] вказані земельні ділянки здавав в оренду СТОВ «Червонофлотець». Спадкоємців за законом або заповітом після смерті [PERSON] немає. Представник заінтересованої особи [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви, підтвердив відсутність спадуоємців після смерті [PERSON] Заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони не є спадкоємцями померлого, так як документи які б підтверджували родинні відносини з померлим відсутні. Суд, заслухавши пояснення заявника, представників заінтересованих осіб, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1277 ЦК України\~- у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як убачається з свідоцтва про смерть 1-КГ №173401 виданого 13 серпня 2004 року Дудчанською сільською радою, актовий запис № 21 від 13.08.2004 року [PERSON] помер 13.08.2004 року. Факт належності [PERSON] земельних ділянок які розташовані на території Дудчанської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області підтверджуються Державними актами на право власності на земельну ділянку ХС №047447 від 08.04.2003 року в розмірі 4,08 га та ХС №057893 від 10.04.2003 року в розмірі 1,50 га. Згідно довідки № 661 від 06.06.2008 року Дудчанської сільської ради спадкоємці за оформленням спадщини не зверталися. Згідно довідки Нововоронцовської державної нотаріальної контори від 06.08.2008 року № 2-16-710 спадкова справа на ім'я [PERSON] померлого 13.08.2004 року не заводилася. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання спадщини відумерлою, оскільки після смерті власника земельних ділянок [PERSON] з 13.08.2004 року і до часу розгляду справи в суд ніхто із спадкоємців не прийняв спадщину, на території сільської ради спадкоємців немає, з часу відкриття спадщини сплинуло більше трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Дунайська прокуратура з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до державного підприємства водних шляхів «Устьдунайводшлях» про стягнення заборгованості в розмірі 13944,46грн. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] звільнено з посади матроса-моториста державного підприємства водних шляхів «Устьдунайводшлях» за наказом № 61-к від 31 березня 2014 року за ст. 40 ч.1 КЗпП України за скороченням чисельності або штату. На час звільнення існувала заборгованість по заробітній платі 8506,74 грн. та заборгованість на харчування 5437,72 грн., які по теперішній час не сплачені. З оглядом на вказане просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] 13944,46грн. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти позовних вимог не заперечує, визнав обгрунтованим розмір заборгованості. Вислухавши пояснення сторін, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України. За наказом № 61-к від 31 березня 2014 року [PERSON] звільнено з посади матроса-моториста державного підприємства водних шляхів «Устьдунайводшлях» за ст. 40 ч.1 КЗпП України за скороченням чисельності або штату. Довідкою державного підприємства водних шляхів «Устьдунайводшлях» за № 66-4 від 23 травня 2014 року визначена заборгованість за час звільнення по заробітній платі 8506,74 грн. та заборгованість на харчування 5437,72 грн., які по теперішній час не сплачені. З урахуванням вказаного у відповідності до вимог ст. 116 КЗпП України підлягають стягненню 13944,46грн. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Дунайська прокуратура з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до державного підприємства водних шляхів «Устьдунайводшлях» про стягнення заборгованості в розмірі 15411,64грн. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] звільнено з посади матроса-моториста державного підприємства водних шляхів «Устьдунайводшлях» за наказом № 64-к від 31 березня 2014 року за ст. 40 ч.1 КЗпП України за скороченням чисельності або штату. На час звільнення існувала заборгованість по заробітній платі 8823,92 грн. та заборгованість на харчування 6587,72 грн., які по теперішній час не сплачені. З оглядом на вказане просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] 15411,64грн. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти позовних вимог не заперечує, визнав обгрунтованим розмір заборгованості. Вислухавши пояснення сторін, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України. За наказом № 64-к від 31 березня 2014 року [PERSON] звільнено з посади матроса-моториста державного підприємства водних шляхів «Устьдунайводшлях» за ст. 40 ч.1 КЗпП України за скороченням чисельності або штату. Довідкою державного підприємства водних шляхів «Устьдунайводшлях» за № 67-4 від 23 травня 2014 року визначена заборгованість за час звільнення по заробітній платі 8823,92 грн. та заборгованість на харчування 6587,72 грн., які по теперішній час не сплачені. З урахуванням вказаного у відповідності до вимог ст. 116 КЗпП України підлягають стягненню 15411,64грн. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Д,якова Л. І. звернулася 05 грудня 2013 року до суду з позовом до свого чоловіка Д,якова С.В. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якому посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 29 червня 2002 року Рафайлівською сільською радою Антрацитівського району Луганської області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають неповнолітню дитину – сина Д,якова Максима,[INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, вона працює, проте заробітку не достатньо для її утримання та дитини. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини щомісячно зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. У попереднє судове засідання позивачка та відповідач не з’явилися, просять розглянути справу за їх відсутністю, позивачка на своїх вимогах наполягає, відповідач позов визнав, про що вказали у своїх заявах (а.с.14,15). На підставі ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотань про витребування та дослідження по справі інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні. Вирішуючи питання про обґрунтованість позову суд виходить з диспозитивності прав сторін та того, що згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюється судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об’єктивну неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановлені обставини справи і ухвалення рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, оцінивши усі докази по справі в їх сукупності суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач є батьком дитини, про що свідчить запис в свідоцтві про народження в графі «батько» (а.с.7), добровільно матеріальну допомогу на утримання сина Д,якова Максима, [INFO] не надає, інших неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків на утриманні не має, з нього слід стягнути аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини щомісячно зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача згідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України також підлягає стягнення судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved