Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

До суду з позовом про визначення порядку користування житловою площею звернувся [PERSON] до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представник вказали, що [PERSON] є власником ? частини двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 43 кв. метри, згідно договору дарування від 08 лютого 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу [PERSON] та реєстраційною службою за №4609910. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом 12 Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідачі своєю частиною не користуються, а позивач мешкає в кімнаті №6 житловою площею 14,1 кв. метри Місця загального користування знаходяться в сумісній власності. Позивач зробив в квартирі ремонт, замінив вікна в кімнаті №6 та на кухні, поставив нові вхідні двері,крім того позивач оплачує у повному обсязі комунальні послуги. З відповідачами виникають суперечки стосовно порядку користування квартирою. Просить визначити порядок користування квартирою, виділивши йому у користування кімнату площею 14,1 кв. метри та ? частину місць загального користування. Відповідачі по справі, не погоджуючись з позовом подали до суду зустрічний позов, в якому просили суд виділити їм в користування житлову кімнату площею 14,1 кв. метри, кімнату, площею 11,4 кв. метри виділити [PERSON], кухню площею 7,7 кв. метри, вбиральню площею 3,1 кв. метри, коридор площею 6 кв. метри, комору площею 0,7 кв. метри залишити у спільному користуванні співвласників квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі по зустрічному позову вказали, що вони являється власниками ? частки квартири [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом 12 Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] Інша ? частина квартири належить [PERSON] [PERSON] самовільно, без згоди інших співвласників змінив вхідні двері в квартиру і нікому ключі не дав, таким чином обмежив доступ і право на користування квартирою інших співвласників. Що фактично відбувається в квартирі їм не відомо. Обґрунтовуючи необхідність виділення їм кімнати площею 14,1 кв. метри вказали, що [PERSON], [PERSON] мають намір фактично проживати у вказаній кімнаті і це відбудеться після винесення рішення про усунення перешкод в користуванні вказаною квартирою (справа розглядається у Ленінському районному суді). [PERSON] підтримав позов та вказав, що він не заперечує проти того, щоб [PERSON], [PERSON] проживали в кімнаті площею 14,1 кв. метри спірної квартири. Суд, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши наявні докази по справі вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, а підлягає задоволенню зустрічний позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що ? частина квартири [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 08 лютого 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу [PERSON] р.№205 та реєстраційною службою за №4609910. 1/6 частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 березня 2014 року, виданого державним нотаріусом 12 ХДНК р.№3-205, 1/6 частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 січня 2014 року, виданого державним нотаріусом 12 ХДНК р.№3-65, 1/6 частина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 березня 2014 року, виданого державним нотаріусом 12 ХДНК р.№3-206. В сукупності [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить ? частина квартири [ADDRESS]. Квартира являється ізольованою, загальною площею 43 кв. метри, розташована на 1 му поверсі двоповерхового будинку. Квартира має дві житлові кімнати площею 11,4 кв. метри та 14,1 кв. метри, кухню площею 7,7 кв. метри, вбиральню площею 3,1 кв. метри, коридор площею 6 кв. метри, комору площею 0,7 кв. метри. [PERSON] та [PERSON], як члени однієї родини мають намір проживати у вказаній квартирі у звязку з чим просять виділити їм кімнату площею 14,1 кв. метри. Ст. 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.\~ Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлений порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до характеристики спірної квартири, її поділ зробити не можливо, що підтверджується і висновком судової будівельно-технічної експертизи №1863/7068 від 29 липня 2016 року. Суд вважає, що буде справедливим і відповідати вимогам Закону виділення кімнати площею14,1 кв. метри [PERSON], [PERSON], [PERSON], для подальшого проживання в кімнаті [PERSON] та [PERSON], в користування [PERSON] виділити кімнату площею 11,4 кв. метри, кухню площею 7,7 кв. метри, вбиральню площею 3,1 кв. метри, коридор площею 6 кв. метри, комору площею 0,7 кв. метри залишити у спільному користуванні співвласників квартири. В задоволенні позову [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позовні вимоги не містять повного визначення порядку користування приміщеннями квартири, а одна вимога виділити йому в користування кімнату площею 14,1 кв. метри являється на думку суду не справедливою. На підставі викладеного,

Outcome: approved