Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про утримання додаткових витрат на дитину, яка обґрунтована тим, що 21.11.1992 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] по 25.12.2015 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 01.06.2016 року з відповідача утримуються аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку до 2020 року. 01.09.2017 року [PERSON] вступила до [PERSON] - механічного технікуму (ВНЗ-1 рівень акредитації) де буде навчатися до 30.06.2020 року на денному навчанні за контрактною формою навчання. 02.08.2017 року позивачем підписано договір, згідно з яким вона взяла на себе зобов`язання оплатити надану технікумом послугу, здійснити навчання [PERSON] за денною формою навчання за спеціальністю 226 Фармація, промислова фармація у Слов`янському хіміко-механічному технікумі протягом 3 років з дати зарахування та дати відрахування з навчального закладу у зв`язку із закінченням навчання. Загальна вартість освітньої послуги становить 33 750 гривень. Загальна вартість освітньої послуги за навчальний рік становить 11 250 гривень. Позивач повинна вносити плату технікуму в сумі 5 625 гривень за кожен семестр до 01 вересня та 01 січня навчального року. На теперішній час [PERSON] оплатила 29 281 гривень та залишилось оплатити за останній семестр навчання доньки 5 625 гривень. Оскільки позивач вже виплатила 29 287 гривень, то вважає, що відповідач повинен покрити половину цієї суми - всього 14 643 гривень, а половину невиплаченої суми на навчання спільної доньки за останній семестр у сумі 5 625 гривень оплатити позивачу у розмірі 2 813 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання доньки у розмірі 17 456 гривень. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що має право на отримання від відповідача додаткових витрат на утримання спільної дитини [PERSON] . Зазначила, що відповідач матеріально дитині не допомагає, донька повністю знаходиться на її утриманні. Витрати на навчання доньки також несе мати [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні та пояснив, що він щомісячно сплачує аліменти на утримання доньки. Крім того вказав, що як коштами так і купівлею необхідних речей та подарунків допомагає своїй доньці окрім сплати аліментів. Підтримав відзив на позовну заяву (а.с.32), згідно якого вказав, що навчання в технікумі не може бути особливою обставиною в контексті ст. 185 СК України, це звичайне явище, коли дитина після школи продовжує навчання. Більш того, окрім сплати аліментів має інші зобов`язання, таких як виплата кредиту у сумі 15129 гривень та стягнення додаткових витрат на утримання дитини позбавить відповідача виконувати свої цивільно-правові обов`язки та утримувати сім`ю. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.01.2002 року, виданим Миколаївською селищною радою м. Слов`янська, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01.06.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 13.05.2016 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] (а.с.10). Згідно Договору № 0051/17 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 02.08.2017 року, [PERSON] є студенткою денної форми навчання за спеціальністю 226\~Фармація,\~промислова фармація\~у Слов`янському\~хіміко-механічному\~технікумі протягом\~3\~років (а.с.9). Відповідно до довідки від 24.10.2019 року Слов`янського\~хіміко-механічного\~технікуму [PERSON] навчається у Слов`янському хіміко-механічному технікумі (ВНЗ-1 рівень акредитації) з 01.09.2017 року та буде навчатися по 30.06.2020 року. Навчається на 3 курсі (з 01.09.2019 року по 30.06.2020 року), денне відділення, контрактна форма навчання (а.с.8). За навчання [PERSON] сплачено 5625,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 28.08.2017 року (а.с.11); 5625,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 14.09.2018 року; 5625,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 14.09.2018 року (а.с.12); 281,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 05.03.2019 року; 300,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 30.05.2019 року (а.с.13); 5906,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 03.09.2019 року; 5625,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 30.01.2019 року (а.с.14). Згідно листа СО ПАТ «Донбасенерго» Слов`янської теплової електричної станції від 09.01.2020 року, із заробітної плати [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] Загальна сума стягнутих аліментів за період з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року становить 128112,23 гривень (а.с.33). Відповідно до паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4106422, заяви від 19.08.2019 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір (а.с.34-37). Як слідує з паспорту споживчого кредиту за карткою «Велика П`ятірка», заяви-договору при приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/6834072-СК, між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір (а.с.39-41). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила відповідний позов. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що додаткові витрати на доньку зумовлені її навчанням у Слов`янському хіміко-механічному технікумі на денній формі навчання. Натомість навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Витрати на навчання у вищому навчальному закладі не можна вважати витратами на дитину, що викликані особливими обставинами. Тому вказані витрати не відносяться до додаткових витрат на дитину у відповідності до вимог ст. 185 СК України. Нормами ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Отже, вищевикладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 26.09.2018 року у справі № 569/6838/15-ц та від 10 жовтня 2019 року у справі № 638/13860/16-ц. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень статті 185 СК України у зв`язку з тим, що на час розгляду даної справи [PERSON] , [INFO] виповнилося 18 років. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про утримання додаткових витрат на дитину. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про оплату додаткових витрат на дитину. Отже, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом, судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed