Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Заявник 26 червня 2019 року звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даною заявою (а.с.2-5). В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина, яку заявник прийняла звернувшись до державного нотаріуса ДДДНК Циганко Є.Л. Але, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку розбіжністю у написанні прізвища померлої матері у свідоцтві про народження як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть як « [PERSON] ». Враховуючи викладене та посилаючись на обґрунтування своєї заяви, заявник просить суд встановити факт родинних відносин, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме, що [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] . Ухвалою суду від 27 червня 2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження (а.с.45). Учасники справи про день, час та місце судового розгляду повідомлялись відповідно до положень ст..ст.128-129 ЦПК України. Заявник в особі свого представника [PERSON] , до суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Вимоги заяви підтримує та просить задовольнити у повному обсязі (а.с.72). Заінтересована особа державний нотаріус ДДДНК Циганко Є.Л. в судове засідання не з`явилась. До суду надіслала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі свого представника, відповідно до діючого законодавства (а.с.66). У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31\~березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами та доповненнями, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Кодексу про шлюб і сім`ю України, Сімейного кодексу України в редакції 2003 року, практику Верховного Суду України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.9), які перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.17). [PERSON] народилась [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [PERSON] померла [INFO] (а.с.13). Згідно копії паспорту громадянина України, довідки РНОКПП та свідоцтва про смерть прізвище [PERSON] зазначено як « [PERSON] » (а.с.11,12,13), у той час коли в свідоцтві про народження [PERSON] прізвище померлої зазначено як « [PERSON] » (а.с.9). Із матеріалів спадкової справи №744/2018 заведеної після смерті [PERSON] (а.с.50-57) вбачається, що після смерті матері заявник звернулась до держаного нотаріуса Другої Дніпровської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено, у зв`язку із розбіжністю в написанні прізвища померлої в свідоцтві про народження заявника та в свідоцтві про народження про смерть. Відповідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Отже, у зв`язку із тим, що прізвище [PERSON] , померлої [INFO] у паспортних документах та свідоцтві про смерть зазначено як « [PERSON] », а у свідоцтві про народження заявника у графі «мати» - як « [PERSON] » у зв`язку із чим, заявник не має можливості реалізувати свої права на оформлення спадщини, що відкрилась після смерті матері. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що встановлені судом обставини підтверджують юридичний факт родинних відносин заявника [PERSON] із [PERSON] , померлою [INFO] , як дочки та матері, у зв`язку з чим, вимоги заявника є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховуючи положення ч.7\~ст.294 ЦПК України, приходить висновку, що сплачений заявником судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved