Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

До суду надійшла заява психіатричного закладу, в якій заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО «Психіатрія» у місті Києві [PERSON], [INFO], який мешкає: [ADDRESS]. Заява мотивована тим, що 06.06.2018 року за рапортом поліції з приводу агресивної та аутоагресивної поведінки до лікарні був доставлений [PERSON], який закрився у квартирі, не дозволяв дружині з донькою дістатися приміщення, погрожував викинутися з 10 поверху, кидався в бійку до сусідів. У зв'язку з тим, що пацієнт кілька разів лікувався стаціонарно з 2012 року, амбулаторно відмовляється від лікування, при тому, що його стан погіршився, створює небезпеку для оточуючих, є підстав для його госпіталізації В судовому засіданні представник психіатричного закладу за довіреністю заяву підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що комісією лікарів були встановлені всі передбачені законом підстави для примусової госпіталізації. Додав, що лікування пацієнта можливо лише в умовах стаціонару. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала. Прокурор в судовому засідання заяву підтримала. Відповідно до ст. 341 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. З урахуванням стану здоров'я особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, її участь к розгляді справи може відбувалась у режимі відеоконференції з психіатричного закладу, в якому перебуває така особа. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], 06.06.2018 року у супроводі госпіталізовано до відділення ТМО «Психіатрія» у м. Києві, в зв'язку із психомоторним збудженням з неадекватною загрозливою поведінкою. З медичної карти стаціонарного хворого № 3629 ТМО «Психіатрія» у м. Києві вбачається, що встановлений діагноз при госпіталізації: маніоформно-параноїдальний синдром, психомоторне збудження . З висновку комісії лікарів -психіатрів від 07.06.2018 року вбачається, що [PERSON] під наглядом психіатрів з 2012 року. Кілька разів проходив стаціонарне лікування, д-з: «шизоафективний розлад, маніоформно-параноїдальний синдром, психомоторне збудження.» В зв'язку з погіршенням психічного стану, неможливістю лікування в амбулаторних умовах, потребує стаціонарного лікування. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. В зв'язку з тим, що процесуальним законодавством не передбачено порядок розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в добровільному порядку, тому суд застосовує норму ст.341 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 341 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved