Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

До Яготинського районного суду Київської області надійшла позовна заява АТ «Універсал банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість в сумі 36 545,43 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що в жовтні 2017 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустили проект monobank, в рамках якого фізичним особам відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно. Попередня ідентифікація особи відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк», опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 26.09.2018 року відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 26.09.2018 року. Відповідно до змісту Анкети-заяви, визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору, відповідачка отримала кредит у розмірі 16 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Станом на 30.08.2019 року у відповідачки прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі п.п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.08.2019 року направив відповідачці повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Оскільки відповідачка на контакт не вийшла та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості банк нарахував неустойку, передбачену тарифами, а саме: санкції за порушення зобов`язань за кредитом) від 1 до 30 днів - штраф у розмірі 50 грн., від 31 до 90 днів - штраф у розмірі 100 грн., від 91 до 120 (210 днів - штраф, що розраховується за формулою: 100 грн + 6,4 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця; при цьому діє ставка 0,00001 % річних, від 121 (211) до дня повного погашення строк, після спливу якого формується фінальний рахунок, що визначається банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів - штраф у розмірі 100 грн. та пеня у розмірі 6,4 % на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання; при цьому діє ставка 0,00001 % річних. Враховуючи викладене, відповідач станом на 22.12.2020 року за вказаним кредитним договором перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 36 545,43 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 23 130,68 грн., заборгованість за відсотками - 0,00 грн., заборгованість за пенею та комісією - 0,00 грн.. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення з нього на користь АТ «Універсал банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 23 130,68 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн. Ухвалою від 16.06.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. Відповідачка направила на адресу суду відзив на позовну заяву. В якому зазначила, що банк просить стягнути заборгованість за кредитом, однак доказів його видачі не надав взагалі. В позові банка вказує що було надано кредит 16 000 грн шляхом встановлення кредитного ліміту, а не шляхом фактичного перерахування коштів на користь позичальника (встановлення ліміту, ше не означає його використання). Вона заперечує проти отримання кредиту в сумі 16 000 грн.. Надання кредиту в такому розмірі навіть спростовується розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви. Згідно п. 1.10 «Положення про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління НБУ №75 від 04.07.2018 року, первинний документ - це документ, який містить відомості про операцію та підтверджує її здійснення. Згідно п. 41-42 Розділу III Положення операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. Отже, операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані, підставою для документування таких операцій є первинні документи, які мають бути оформлені належним чином, містити всі необхідні реквізити. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Банк не довів належними доказами (первинними документами, оформленими відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність») наявність заборгованості у відповідача перед банком. Відсутній видатковий касовий ордер, платіжне доручення, меморіальний ордер, виписка по рахунку або шшии розрахунковий/платіжний документ, як то передбачено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в України». Відсутня навіть балансова довідка, що заборгованість обліковується на балансових рахунках простроченої заборгованості в ПАТ «Універсал Банк». Банк обґрунтовує видачу кредиту лише своїм розрахунком заборгованості. За відсутності доказів фактичної видачі кредиту суд відмовляє в задоволенні позову (постанова ВС/КЦС від 30.01.2018 року у справі № 161/16891/15-ц, постанова ВС/КЦС від 05.12.2018 року у справі № 524/4996/13-ц, тощо). Згідно наданих до позову документів вбачається, що вона - [PERSON] 26 09.2018 року звернулась до банку та підписала Анкету-заяву з проханням відкрити їй картковий рахунок. Однак, в анкеті-заяві не встановлено розмір кредитного ліміту, строк кредитування, розмір і порядок сплати відсотків, розмір пені/штрафу та інші істотні умови договору кредитування. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. До того ж згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова устанота (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами є предмет, розмір кредиту, строк його повернення і платність (розмір відсотків). Між сторонами не було досягнуто згоди та не укладено жодного письмового документу який би узгоджував наведені істотні умови. Вона - [PERSON] не погоджувалась на сплату відсотків, не погоджувалась на вказаний в позові розмір пені, не підписувала зобов`язання сплачувати комісію банку. Навіть з позовної заяви не можливо встановити строк кредитування і дату виникнення порушення. Тобто істотні умови щодо кредитування сторони не погодили, а відповідно і кредитного договору не існує (в іншому випадку банк би надав його в суд). Позивач більшу половину своєї позовної заяви розписує про умови і порядок кредитування, тарифи банку, порядок надання та погашення кредиту, встановленні ліміту кредитних операції та ін., які начебто містяться в Умовах обслуговування рахунків фізичної особи, затверджених рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк» № 33 від 27 09 2017 р. Однак, з цими умовами відповідача не було ознайомлено. [PERSON] , як споживач банківських послуг, перший раз бачить цей документ і його зміст не було доведено їй, як того вимагає Закон. Роздруківка із сайту позивача належним доказом не може бути, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Правовідносини сторін виникли під час користування платіжною карткою «моно банк». Відповідно на ці правовідносини регулюються Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно п. 14.8-14.9 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» Банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу, ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов`язаний під час видачі електронного платіжного засобу надати користувачеві примірник договору, правил користування електронним платіжним засобом та тарифів банку на обслуговування електронного платіжного засобу. Наведене свідчить, що Банк не довів, що він ознайомив відповідача з Умова і тарифами та видав йому примірник договору, що є грубим порушенням ст. 14 Закону. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості банк неодноразово змінював тарифи обслуговування платіжної картки, збільшував суми відсотків, змінював обов`язковий щомісячний платіж. При цьому Банк відповідача про це не повідомляв. Згідно п 14.10 ст. 14 Закону Банк зобов`язаний надіслати користувачу не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомлення про такі зміни. Банк у повідомленні зобов`язаний зазначити, що користувач має право до дати, з якої застосовуватимуться зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до правил використання електронного платіжного засобу або тарифів є погодженими користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить банк про розірвання договору. Таким чином, якби Банк належним чином повідомив відповідача про зміну Іарифів (відсотків), протягом 30 днів вона - [PERSON] мала б можливість прийняти рішення про розірвання договору та повернення пластикової картки, відповідно і не існувало б такої значної заборгованості. Наведене доводить про порушення Банком п.14.10 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і саме із-за його дій (бездіяльності) виникла заборгованість, а це свідчити про прострочення кредитора (ст. 613 ЦК України). Так в ст. 613 ЦК України зазначено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку. В ч. 4ст. 613 ЦК України вказано, що боржник за грощовим зобовязанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Згідно ст. 546-547 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Жодного письмового договору, в т.ч. яким би передбачалось право банку нараховувати пеню та її розмір, сторони не укладали. У анкеті-заяві не встановлено розмір відсотків по кредиту, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Таким чином, Банк не має право нараховувати та стягувати пеню з відповідача, так само як і невстановлену комісію та відсотки. Додатково щодо стягнення пені та відсотків в період дії карантину просила суд звернути увагу на наступне. Згідно ч. 2 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит. У п. 6 передбачено: у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку(штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставкиза користування кредитом з причин, інших ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити. Отже, якби навіть і був уклений кредитний договір між сторонами. Банк не має право збільшувати відсотки та стягувати комісію і пеню в період дії карантину, який в даний час не скасований. Згідно ст. 80, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Банк надав розрахунок заборгованості, за яким не можливо визначити розмір заборгованості відповідача, що повинно бути предметом доказування. А доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Спочатку банк стверджує, що видав кредит в розмірі 16 000 грн, однак в розрахунку заборгованості зазначено, що кредит начебто надано в розмірі 746,20 грн., а потім розмір заборгованості за кредитом становить вже 23 130,68 грн.. Як банк «встановив» ліміт 16 000 грн., а позичальник начебто зміг отримати більше коштів? Або ліміт не було встановлено, або розрахунок заборгованості не відповідає дійсності. Фактично банк здійснював нарахування відсотків/комісії/пені та на насупнии місяць списував їх з цього ж карткового рахунку відповідача, збільшуючи від ємний залишок по рахунку. Дані дії банку є протиправні. Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження або на підставі рішення суду. Банк не надав у матеріали справи належних та допустимих доказів надання їй - [PERSON] розпорядження банку на договірне списання за рахунок кредитного ліміту платежів за прострочення по кредиту, які, як вбачається з розрахунку заборгованості по картковому рахунку за період 26.09.2018 року - 22.12.2020 року, здійснювались одноособово банком, шо призвело до збільшення заборгованості позичальника за тілом кредиту, в порушення встановленого ліміту. Отже, АТ «Універсал Банк» зобов`язаний повернути їй безпідставно списані кошти з її ж рахунку. З метою надання попереднього орієнтовного розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку з розглядом справи повідомляю, що в майбутньому можуть бути понесені витрати на правничу допомогу (- здійснення правового аналізу документів у спірних правовідносинах та надання консультаційних послуг - 2000 грн.;- складання претензії, адвокатського запиту - 1000 грн. за кожний, - складання проекту позовної заяви до суду/зустрічного позову/ відзиву на позов у суді першої інстанції - 5000 грн. за кожен документ; - складання відповіді на відзив, заперечень, пояснень та інших процесуальних документів - 4000 грн за кожний, здійснення представництва інтересів у суді - 2000 грн. за кожне судове/шдготовче засідання- - складання відзиву, заперечень у суді апеляційної та касаційної інстанцій, апеляційної скарги, касаційної скарги, заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заяви про перегляд заочного рішення - 5000 грн. за кожен процесуальний документ; - надання правової допомоги поза межами судового засідання (збирання доказів, ознайомлення з матеріалами судової справи тощо) - 1000 грн. за 1 годину надання послуг;' - гонорар - 7000 грн. 00 коп., що є винагородою у випадку прийняття судом позитивного рішення на користь позивача, тощо). Докази майбутньої фактичної оплати будуть надані додатково, як то передбачено ст. 141 ЦПК України. Також можуть бути понесені витрати на залучення спеціалістів, свідків, витребування доказів або за вчинення інших процесуальних дій - розмір яких в даний час визначити не можливо. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial