Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Заступник прокурора Луганської області в інтересах [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Лисичанського державного медичного училища про стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор посилається на те, що до прокуратури Луганської області звернулась студентка ІІ курсу Лисичанського державного медичного училища [PERSON] щодо представництва її інтересів у суді з питання захисту порушеного права на отримання стипендії в розмірі передбаченому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», дітям, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Пунктами 1.6. та 2.1 Статуту Лисичанського державного медичного училища визначено,що училище є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий рахунок і інші рахунки в установах банку та може бути позивачем та відповідачем в суді. Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року становив -1147 грн., з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року - 1218 грн. Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2014 року по31.12.2014 року становив 1218 грн. [PERSON] навчається на ІІ курсі денної форми навчання за бюджетним замовленням з 01.09.2013 року по теперішній час. Позивачка зарахована на навчання до зазначеного учбового закладу поза конкурсом на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Батько позивачки [PERSON] на момент вступу доньки до училища мав стаж роботи під землею загальною тривалістю 17 років 4 місяці 11 днів, що підтверджується довідкою з вугледобувного підприємства та копією трудової книжки. Таким чином [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. З 01.09.2013 року по 31.12.2014 року [PERSON] стипендія нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму. Зазначені дії призвели до утворення заборгованості по виплаті стипендії за період з вересня 2013 року по грудень 2014 року у сумі - 10 457,00 грн. На підставі викладеного просив суд стягнути з Лисичанського державного медичного училища на користь [PERSON] за рахунок коштів державного бюджету 10 475 грн. недорахованої та невиплаченої стипендії за період з 01.09.2013 року по 31.12.2014 року. Прокурор Кудіна Т.А. в судовому засіданні в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд стягнути з Лисичанського державного медичного училища на користь [PERSON] за рахунок коштів державного бюджету 10 475 грн. недорахованої та невиплаченої стипендії за період з 01.09.2013 року по 31.12.2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути її відсутністю, проти задоволення позовних вимог заперечувала, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи встановлено, що згідно з довідкою виданої ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля» [PERSON] працює на ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля» з 28.02.2002 року по теперішній час на посаді підземного горно робочого очисного забою з повним робочим днем під землею. Підземний стаж з повним робочим днем під землею станом на 16.07.2013 року складає 17 років 4 місяці 11 днів. Згідно з трудовою книжкою [NUMBER], [PERSON], заповненою 23.10.1993 року, [PERSON] 26.01.1993 року був прийнятий на посаду підземного електрослюсаря 3 розряду з повним робочим днем під землею, на теперішній час працює на ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля» на посаді підземного горно робочого очисного забою з повним робочим днем під землею. Згідно з наказом № 57/02 від 06.08.2013 року та додатком до наказу від 06.08.2013 року, [PERSON] зараховано з 06.08.2013 року студенткою першого курсу денної форми навчання за напрямами (спеціальностями) за державним замовленням. Згідно з довідкою про доходи № 130 від 21.04.2015 року, виданої Лисичанським державним медичним училищем, [PERSON], дійсно навчається в Лисичанському держаному медичному училищі та за період з вересня 2013 року по грудень 2013 року отримала дохід в сумі 2200,00 грн. Згідно з довідкою про доходи № 131 від 21.04.2015 року, виданої Лисичанським державним медичним училищем, [PERSON], дійсно навчається в Лисичанському держаному медичному училищі та за період з січня 2014 року по грудень 2014 року отримала дохід в сумі 7990,95 грн. Згідно з сертифікатом про акредитацію серії [NUMBER], Лисичанське державне медичне училище, відповідно до рішення Акредитаційної комісії від 03.06.2014 року протокол № 109 з напряму 1201 Медицина 5.12010101 Лікувальна справа визнано акредитованим І рівнем. Термін дії сертифіката до 01.07.2019 року. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Таким чином, з урахуванням положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, однак за весь час навчання позивачці нараховувалась стипендія на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб у таких розмірах: з 01.01.2013 р. по 31.11.2013 р. - 1147 грн., з 01.12.20013 р. по 31.12.2013 р. - 1218 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. становив 1218 грн. Таким чином, стипендія [PERSON] у період з 01.09.2013 року по 31.11.2013 року мала дорівнювати 1147 грн., з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року - 1218 грн., з 01.01.2014 року по 30.08.2014 року - 1218 грн., проте нараховувалася останній на загальних підставах. Таким чином, з урахуванням сум виплаченої [PERSON] у період з вересня 2013 року по грудень 2014 року стипендії, розмір недоотриманої [PERSON] стипендії становить 10475 грн. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, окрім цього визнанні відповідачем, та за таких обставин суд вважає, що позов заступника прокурора Луганської області в інтересах [PERSON] до Лисичанського державного медичного училища про стягнення грошових коштів підлягає задоволенню. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються органи прокуратури - при здійсненні своїх повноважень. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved