Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Дочірнє підприємство «КиївГазЕнерджи» (далі - ДП «КиївГазЕнерджи») звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, пені, 3 % річних та інфляційних. Зазначало, що з 01 липня 2015 року послуги з газопостачання побутовим споживачам природного газу на території м. Києва здійснює ДП «КиївГазЕнерджи». Пропозицію укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опубліковано 26 червня 2015 року у газеті «Сегодня» за № 116. Всі побутові споживачі, які продовжують після 30 червня 2015 року отримувати на території ліцензійної діяльності ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю, безумовно. Після 30 червня 2015 року отримання природного газу побутовим споживачем є момент укладення вказаного договору. У разі, якщо за адресою побутового споживача не було здійснено припинення газопостачання до 01 липня 2015 року, він є таким, що з 01 липня 2015 року уклав договір про надання послуг з газопостачання. [PERSON] проживає за адесою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з газопостачання, які постачає ДП «КиївГазЕнерджи». Свої зобов`язання по оплаті послуг газопостачання [PERSON] виконує неналежним чином. Заборгованість по оплаті послуг газопостачання складає 30 041,61 грн. Посилаючись на те, що у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед ДП «КиївГазЕнерджи» в останньої утворилася заборгованість по оплаті послуг, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг газопостачання в розмірі 30 041,61 грн. та 1079,65 грн. пені. Крім того, посилаючись на норми ст. 625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 1519 грн. 37 коп. - 3% річних, 2279,14 грн. - інфляційних, а також судовий збір в розмірі 2102 грн. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з тим, що повістка, адресована [PERSON] була повернута поштовим відділенням у зв`язку з тим, що адресат відсутній за місцем проживання, в силу норм ст. 128 ЦПК України [PERSON] є такою, яка належним чином повідомлена про дату та час судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин; не подала відзив. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з газопостачання, які постачає ДП «КиївГазЕнерджи» (а.с. 34). Газопостачання за адресою: [ADDRESS] , до 30 червня 2015 року здійснювалося ПАТ «Київгаз». У відповідності до вимог ст. 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» в 2015 році відбулося реформування газової сфери, яке зокрема полягало у відокремленні функцій з постачання від функцій розподілу природного газу. Так, як вбачається з матеріалів справи, з 01 липня 2015 року послуги з газопостачання побутовим споживачам природного газу на території м. Києва здійснює ДП «КиївГазЕнерджи». Пропозицію споживачам укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опубліковано 26 червня 2015 року в газеті «Сегодня» за № 116 (а.с. 5-6). Згідно з частиною другою ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції. Представник позивача зазначає, що після 30 червня 2015 року споживач [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ) отримує на території ліцензійної діяльності ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ, а отже засвідчила бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняла пропозицію повністю, безумовно. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили по незгоду відповідача отримувати природний газ за адресою: [ADDRESS] , або припинення газопостачання споживачеві. Згідно п. 1 Договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачеві,членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, житловому будинку, для побутових потреб, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати за надані послуги з газопостачання за встановленими цінами у строки та на умовах, що передбачені цим договором. Згідно п. 3 договору, споживач розраховується з постачальником за надані послуги з газопостачання за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до п. 4.6. договору розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надання протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Як зазначає представник позивача, зв`язку з порушенням відповідачем порядку розрахунків, встановлених договором та відповідними нормативно-правовими актами, у відповідача виникла заборгованість за період з липня 2018 року по серпень 2020 року у розмірі 30 041,61 грн. Відповідно до п. 4.9 Договору у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню в розмірі 0,01 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до частини першої ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до частини першої ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ураховуючи те, що відповідач не оплачує послуги з газопостачання, у неї утворилася заборгованість, що складає 30 041,61 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем за період з липня 2018 року по серпень 2020 року нараховано інфляційні в розмірі 2279,14 грн. та 1519,37 грн. 3% річних (а.с. 19). Ураховуючи те, що відповідач не оплачує послуги з газопостачання та у неї утворилася заборгованість, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 30 041,61 грн., 1079,65 грн. пені, 2279,14 грн. інфляційних та 1519,37 грн. 3% річних. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved