Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16.11.2015 року, з відповідача на користь позивача на дочку [PERSON] , [INFO] , з 500 грн. щомісячно до 3000 грн. щомісячно. Позов обґрунтовується тим, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16.11.2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] . Рішенням Кузнецовського міського суду від 16.11.2015 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на дочку в розмірі 500 грн. щомісячно. Витрати на її утриманні суттєво збільшились, а тому потребує додаткових коштів на своє утримання, а також вона повторно одружилась. Відповідач є працездатною особою та не має інших осіб на утриманні. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась та подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Телефонограмою повідомив, що приїхати у судове засідання не зможе, позовні вимоги визнає у розмірі 1200-1500 грн. Дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне. Згідно з копією свідоцтва про народження [NUMBER] , батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є сторони. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16.11.2015 року шлюб між сторонами розірваний та стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Неповнолітня [PERSON] проживає з матір`ю, що підтверджується копією довідки про зареєстрованих осіб №5456-03 від 10.12.2020 року. Позивач, після ухвалення рішення суду 16.11.2015 року потворно одружилась [INFO] зі [PERSON] і від шлюбу у позивача народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] та копією довідки № 5456-03 від 10.12.2020 року. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою статті 182 СК України (у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання») встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Таку позицію висловив Верховний Суд в постанові від 29.01.2021 року у справі № 303/369/20. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У позовній заяві позивач вказує на збільшення витрат на утримання дитини з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів. Однак, зазначені обставини не підтверджуються жодними доказами, тому суд відхиляє наведені доводи позивача. Разом з тим, судом встановлена обставини зміни сімейного стану позивача. Так, суд визнає доведеним факт зміни сімейного стану позивача у зв`язку з укладенням нового шлюбу та народженням дитини [PERSON] , [INFO] , як підстави для збільшення розміру аліментів. Оскільки, народження ще однієї дитини призвело до збільшенням витрат на утримання дітей та, відповідно, погіршення матеріального становища стягувача аліментів. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що відповідачем частково визнано розмір позовних вимог, матеріальний стан сторін та їх потреба в коштах для проживання при нинішніх життєвих обставинах, а також мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову частково. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача до Державного бюджету України.

Outcome: partial