Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Заявник [PERSON] в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт постійного проживання [PERSON], який помер у лютому, 2013 року, із [PERSON], яка померла 27 липня 2007 року. На обґрунтування заяви заявник зазначив, що у лютому, 2013 року помер його племінник [PERSON], [INFO], після смерті якого відкрилася спадщина на частку житлового будинку, який належав матері останнього - [PERSON], яка померла 27 липня 2007 року. В свою чергу він (заявник) має право на спадкування за законом як спадкоємець третьої черги, інших спадкоємців, що мають право на спадщину за законом, - немає. Крім того, заявник зазначив, що його племінник [PERSON] залишив своє постійне місце проживання на [INFO] та переїхав жити до квартири [ADDRESS] з метою здійснення догляду за своєю матірю [PERSON], яка хворіла та потребувала сторонньої допомоги. Заявник також зазначив, що заочним рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12 березня 2015 року йому було визначено додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого у лютому, 2013 року. Постановою державного нотаріуса від 30 вересня 2015 року йому (заявнику) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстав відсутності у нього документів, які необхідні для встановлення в нотаріальному порядку місця відкриття спадщини та запропоновано звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме, що [PERSON], померлий у лютому, 2013 року, на час відкриття спадщини проживав із [PERSON], яка померла 27.07.2007 року. Встановлення зазначеного юридичного факту має для нього (заявника) юридичне значення, оскільки надає йому право оформити спадкові права на нерухоме майно відповідно до вимог ч.1 ст.1221, ч.1 ст.1297, ст.1299 ЦК України. Заявник [PERSON] та в його інтересах представник адвокат [PERSON] з урахуванням уточнень до заяви, заяву підтримали з підстав, зазначених у ній, та просили її задовольнити, встановивши юридичний факт, а саме: що [PERSON], який помер у лютому, 2013 року, на час відкриття спадщини проживав із [PERSON], яка померла 27 липня 2007 року, за адресою [ADDRESS]. Представник заінтересованої особи управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради до суду не зявився, в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Заслухавши заявника та в його інтересах представника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 06.09.2013 року, що домоволодіння №16 по вул.Кропоткіна у м.Кіровограді належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] -1/8 ч. на підставі рішення суду від 18.12.1975 року (Ленінський суд м.Кіровограда); [PERSON] 7/16 ч. на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.01.2003 року №3-126 (Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора); та [PERSON] -7/16 ч. на підставі свідоцтва проправо на спадщину від 24.01.2003 року №3-126 (Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора). Судом також встановлено, що рішенням народного суду Ленінського району від 18 грудня 1975 року визнано право власності на домоволодіння №16 по вул.Кропоткіна у м.Кіровограді, а саме: 5/8 ч. за [PERSON], та по 1/8 ч. за [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про права на спадщину за законом від 24 січня 2003 року, спадкоємцями майна гр.[PERSON], померлого 08 травня 1997 року, є в рівних частках кожний: дружина [PERSON] та син [PERSON], спадкове майно складається з 7/8 частини жилого будинку з надвірними будівлями №16 по вул.Кропоткіна у м.Кіровограді. Крім того, рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18 лютого 2015 року, яке набрало законної сили 03 березня 2015 року, заяву [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення, - задоволено. Встановлено факт місця відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 22 червня 1977 року, останнє місце проживання [INFO]; встановлено факт прийняття спадщини [PERSON], [INFO], після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 22 червня 1977 року, за адресою м.Кіровоград, вул.Кропоткіна, 16. Окрім того, заочним рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12 березня 2015 року [PERSON] визначено додатковий строк терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого у лютому, 2013 року. Згідно з інформацією Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 від 07.12.2015 року №1601/01-09 після смерті [PERSON], померлого у лютому, 2013 року, була заведена спадкова справа №185/2015 від 08.04.2015 року, при цьому, із заявами про прийняття спадщини звернулися: [PERSON] (вх.№145 від 08.04.2015 року) та [PERSON] (вх.№1029 від 18.09.2015 року). В свою чергу, [PERSON] державним нотаріусом було повідомлено про необхідність звернення до суду для встановлення юридичного факту а саме,що [PERSON], померлий у лютому, 2013 року, на час відкриття спадщини проживав з [PERSON], померлою 27 липня 2007 року, з тих підстав, що після смерті [PERSON], у Другій Кіровоградській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №93, син померлої [PERSON] [PERSON] в установлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, відомості про те, що [PERSON] проживав на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] нотаріусу не надано. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 вересня 2015 року [PERSON], [INFO], було відмовлено у включенні до кола спадкоємців по спадковій справі щодо майна померлого у лютому 2013 року [PERSON], за №185/2015 з підстав пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. В свою чергу, заявник [PERSON], звертаючись до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення юридичного факту, а саме, встановлення факту, що [PERSON], померлий у лютому, 2013 року, на час відкриття спадщини проживав із [PERSON], яка померла 27.07.2007 року, за адресою [ADDRESS], зазначив, що такий факт має для нього юридичне значення, оскільки надає йому можливість оформити свої спадкові права, та зазначивши серед доказів, що підтверджують зазначений факт, що [PERSON] залишив своє постійне місце проживання [INFO], та переїхав жити до квартири [ADDRESS], з метою догляду своєї матері [PERSON], яка потребувала сторонньої допомоги та догляду, що може підтвердити свідок [PERSON], голова квартального комітету №10 Ленінського району, та факт останнього проживання спадкодавця із спадкоємцем за адресою Шатило, 3, кв.3 може підтвердити свідок [PERSON] Згідно з п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Глава 6 ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер, - це факти, з якими закон повязує виникнення, зміну або припинення правовідносин. За змістом ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі відсутності заповіту право на спадкування за законом мають особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За положенням ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з роз'ясненнями, зазначеними у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Відповідно до п.23 зазначеної Постанови, - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово . Згідно зі ст.3 зазначеного Закону місце проживання це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місцеперебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Реєстрацією визнається внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місцеперебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації . Відповідно до довідки №7139, виданої КП «ЖЕО №3» Кіровоградської міської ради від 16.12.2015 року, [PERSON], [INFO], був зареєстрований та проживав в [INFO] в період з 27.07.1990 року по 18.10.2002 року, мати [PERSON], [INFO], буда зареєстрована за вказаною адресою з 08.05.1987 року по день смерті 27.07.2007 року. Крім того, з наданої Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою №2 копії спадкової справи №93 після смерті [PERSON], судом встановлено, що з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва після смерті [PERSON] звернувся її племінник [PERSON] (заява за вх.№167 від 25.01.2008 року). 19 березня 2009 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS], зареєстровано в реєстрі за №2-1065. Окрім того, в матеріалах зазначеної спадкової справи міститься довідка КРЕПу №3 від 12.03.2009 року №413 про те, що [PERSON], [INFO], проживала та була зареєстрована з 08.05.1987 року до моменту смерті 27.07.2007 року за адресою [ADDRESS] одна. Наступні шість місяців після її смерті, зареєстрованих за вищевказаною адресою не було. Більш того, в матеріалах зазначеної спадкової справи міститься заява [PERSON], мешканця [INFO] (вх.№754/2-15 від 06.03.2008 року), в якій він засвідчив, що спадщину після смерті матері [PERSON], померлої 27 липня 2007 року, мешканки [INFO] він не прийняв та оформляти її не бажає. Наміру звертатися до суду заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини він не буде. Зазначені факти заявником [PERSON] та в його інтересах представником під час судового розгляду справи не спростовані. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з 1995 року вона є головою квартального комітету №10 Ленінського району м.Кіровограда, [PERSON] є сином [PERSON], та коли [PERSON] повернувся з армії, звідки його комісували, крім того, він страждав на психічні захворювання, влаштовував матері сварки, у звязку з чим мати [PERSON] поселила його в будинку №16 по вул.Кропоткіна, та за вказаною адресою [PERSON] постійно проживав сам, в той час як [PERSON] проживала в [INFO] та періодично провідувала [PERSON] за адресою вул.Кропоткіна, 16 у м.Кіровограді, приносила йому продукти харчування, а коли мати [PERSON] [PERSON] померла, то він залишився без засобів до існування. Свідок також зазначила, що [PERSON] постійно проживав без реєстрації в будинку №16 по вул.Кропоткіна у м.Кіровограді. Крім того, свідок не підтвердила суду факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час смерті останньої за адресоюм.Кіровоград, [ADDRESS]. Свідок [PERSON] пояснила, що заявник [PERSON] є її двоюрідним братом, [PERSON] отримала з сином [PERSON] квартиру на Шатило у м.Кіровограді, в якій проживали разом, при цьому, [PERSON] хворіла, а син [PERSON] здійснював догляд за нею, проживаючи разом з нею в квартирі по вул.Шатило у м.Кіровограді, та, іноді, в літній період, [PERSON] переїжджав та проживав на Кропоткіна, 16 у м.Кіровограді. Оцінюючи покази зазначених свідків, судом відзначається, що свідок [PERSON] не підтвердила суду факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час смерті останньої за адресою [ADDRESS], а пояснення свідка [PERSON] не доводять факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час смерті останньої та на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS]. Крім того, з довідки №7139, виданої КП «ЖЕО №3» Кіровоградської міської ради від 16.12.2015 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], був зареєстрований та проживав в [INFO] в період з 27.07.1990 року по 18.10.2002 року, даних про те, що останній з 18.10.2002 року по день смерті [PERSON] постійно проживав за вказаною адресою зазначена довідка не містить. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт того, що [PERSON], який помер у лютому, 2013 року, на час відкриття спадщини проживав із [PERSON], яка померла 27 липня 2007 року, за адресою [ADDRESS]., - надано не було. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] не довів суду та не підтвердив достовірними доказами факт постійного проживання [PERSON], який помер у лютому, 2013 року, разом із [PERSON], яка померла 27 липня 2007 року, на час відкриття спадщини [ADDRESS], більш того, відзначається, що положеннями цивільного процесуального кодексу України, передбачено право звернення спадкоємця до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в той час, як звернення до суду заявника [PERSON] з заявою про встановлення факту постійного проживання між померлими особами (як між спадкоємцем [PERSON], який помер у лютому, 2013 року, та спадкодавцем [PERSON], яка померла 27.07.2007 року) положеннями процесуального Закону не передбачено як спосіб захисту спадкових прав шляхом встановлення зазначеного факту, що є підставою для відмови заявнику [PERSON] у встановленні зазначеного юридичного факту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed