Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що на [PERSON] належить квартира, що розташована за адресою: м. Луганськ, вул. 26-й квартал, буд. 24 «а», кв. 32. 07 грудня 2014 року померла [PERSON]. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] по праву представлення є її племінник [PERSON]. 07 травня 2012 року померла [PERSON]. На день смерті [PERSON], її племінник [PERSON] постійно проживав разом із померлою на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусами неможлива, бо спадкові справи залишилися на території, непідконтрольній Україні. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Явка представника відповідача не можлива через проведення на території м. Луганська АТО. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом було встановлено, що підставі Ордеру № 025814, виданого Виконавчим комітетом Луганської ради депутатів трудящих міста Луганськ 12 жовтня 1973 року, зареєстрованого 14 січня 1993 року Державним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» та записаному в реєстрову книгу № 294 за реєстровим номером 48457, [PERSON] належить квартира, що розташована за адресою: м. Луганськ, вул. 26-й квартал, буд. 24 «а», кв. 32. 07 грудня 2014 року померла [PERSON], про що 09 грудня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 2678 та видане Свідоцтво про смерть серії І-ЕД № 427505, дата видачі 09 грудня 2014 року. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] по праву представлення, згідно п. 3 ст. 1266 ЦК України, є її племінник [PERSON]. Споріднення між [PERSON] та [PERSON] підтверджується тим, що [PERSON] народилась 23 жовтня 1937 року, а 24 січня 1941 року народилась [PERSON] згідно Свідоцтва про народження № 338022, виданого 24 жовтня 1937 року та Свідоцтва про народження серії ЛЯ № 029987, виданого 30 липня 1955 року відповідно. Батьками [PERSON] та [PERSON] записано [PERSON] та [PERSON]. Отже, померла [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. Між [PERSON] та [PERSON] 16 листопада 1984 року укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 16 листопада 1984 року зроблено запис за № 1288 та видане Свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЕД № 408422, дата видачі 16 листопада 1984 року. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON]. [PERSON] народився 11 жовтня 1982 року, про що в книзі реєстрації актів про народження 11 листопада 1982 року зроблено запис за № 2565 та видане Свідоцтво про народження серії ІІ-ЕД № 455398, дата видачі 26 грудня 1984 року. Батьками [PERSON] записано [PERSON] та [PERSON]. 07 травня 2012 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 11 травня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 839 та видане Свідоцтво про смерть серії І-ЕД № 333771, дата видачі 11 травня 2012 року. [PERSON], племінник [PERSON], є єдиним спадкоємцем по праву представлення після померлої [PERSON] та успадковує ту частку спадщини, яка належала би за законом його матері -[PERSON]. [PERSON], як би вона була жива на день відкриття спадщини, належало би все майно померлої [PERSON], оскільки [PERSON] була єдиною спадкоємицею за законом [PERSON]. Отже, [PERSON] успадкував все майно, що належало [PERSON]. На день смерті [PERSON], її племінник [PERSON] постійно проживав разом із померлою на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї, у звязку з чим прийняв спадщину на підставі п. 3 ст. 1268 ЦК України. [PERSON] в вересні 2016 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 07 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 14/09-16. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] обґрунтував винесення Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії тим, що: інформація щодо право встановлювального документу, а саме Ордер 025814 від 12.10.1973 року, виданого на підставі рішення виконкому міської ради депутатів, зареєстрований в Державному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 294 за реєстровим номером 48457, не знаходиться ані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ані в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Інформація щодо реєстрації права власності за померлим знаходиться лише в МКП «Бюро технічної інвентаризації» м. Луганськ, яке зараз знаходиться на території непідконтрольній Україні (територія проведення Антитерористичної операції), і не було переміщено на підконтрольну Україні територію.(ст. 46 ЗУ «Про нотаріат», п. 1, 2 гл. 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року). Згідно наказу № 953/5 від 17.06.2014 р. Міністерства юстиції України «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 17 червня 2014 р. за № 640/25417 і Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», з 20.06.2014 року і до цього часу тимчасово припинений доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Спадкового реєстру, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, до закінчення антитерористичної операції на сході України, в тому числі на території міста Луганськ. Видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусами неможлива, бо спадкові справи залишилися на території, непідконтрольній Україні. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Згідно статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріусу за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Ст. 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі п. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до абзацу першого та третього ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Абзацом четвертим статті 55 Конституції України кожному надається право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Outcome: approved