Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

заявник [PERSON] в судовому засіданні уточнив заявлені вимоги та просить суд встановити факт, що має\~юридичне значення,\~а саме\~факт належності [PERSON],\~[INFO]\~прийнятого правовстановлюючого\~документа -\~рішення №213\~виконавчого комітету\~Звенигородської міської ради народних депутатів від 19.07.1995, змістом якого є: Підняти клопотання\~перед міською\~Радою народних\~депутатів про\~надання в\~постійне користування\~[PERSON]\~по вул.\~1-го\~Травня №1\~земельної ділянки\~площею 0.05\~га до\~норми 0.10\~га за\~рахунок неудоб./гл.8\~ст.67\~ЗК України/\~ та\~факт належності\~[PERSON],\~[INFO]\~прийнятого правовстановлюючого\~документа -\~рішення №4-22\~IV\~сесії ХХІІ\~скликання Звенигородської\~міської Ради\~народних депутатів\~«Про передачу\~у власність\~та надання\~земельних ділянок\~в користування»,\~змістом якого\~є:\~Розглянувши пропозиції\~міськвиконкому,\~сесія міської\~Ради народних\~депутатів вирішила:\~III.\~Згідно ЗК\~України надати в користування до норми 0.10 га громадянам: - [PERSON] по вул.1-го Травня №1, земельну ділянку площею 0.05 га за рахунок неудоб./ст.7,ст.67 ЗК України/, посилаючись на те, що відповідно до рішення Звенигородської міської ради народних депутатів №2-12 від 20.12.1994 [PERSON] виділено земельну ділянку площею 500.0 кв.м. по вул.1-го Травня в м.Звенигородка, Черкаської області під індивідуальне будівництво та дозволено будівництво житлового будинку та господарських приміщень. На підставі даного рішення районним архітектором 05.01.1995 виготовлено будівельний паспорт з проектом забудови земельної ділянки. Відповідно до рішення Звенигородської міської ради народних депутатів №213 від 19.07.1995 піднято клопотання перед міською радою народних депутатів про надання в постійне користування [PERSON] по вул. 1-го Травня №1 земельної ділянки площею 0.05 га до норми 0.10 га за рахунок неудоб./гл.8 ст.67 ЗК України. Відповідно до\~рішення №4-22\~IV\~сесії ХХІІ\~скликання Звенигородської\~міської Ради\~народних депутатів\~«Про передачу\~у власність\~та надання\~земельних ділянок\~в користування»,\~розглянуто пропозиції\~міськвиконкому,\~сесія міської\~Ради народних\~депутатів та\~вирішено:\~III.\~Згідно ЗК\~України надати в користування до норми 0.10 га громадянам: - [PERSON] по вул.1-го Травня №1, земельну ділянку площею 0.05 га за рахунок неудоб./ст.7,ст.67 ЗК України/. Відповідно до рішення №26-22/VІІ 26 сесії 7 скликання Звенигородської міської Ради народних депутатів Черкаської області «Про розгляд заяви [PERSON] від 23.02.2018 надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1000 кв.м. в приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код 02.01КВЦПЗ), місце розташування земельної ділянки по вул.Вячеслава Липинського №1-А, м.Звенигородка (стара адреса: вул.1-го Травня №1, м.Звенигородка), а не йому [PERSON], як стверджує Звенигородська міська рада Черкаської області своїм рішенням №34-18/ VІІ від 23.11.2018. Він, [PERSON] земельної ділянки за адресою: вул.1-го Травня №1 в м.Звенигородка, Черкаської області не отримував, а тому змушений звернутися до суду із вказаною заявою. Представники заінтересованої особа Звенигородської міської ради Черкаської області [PERSON] та [PERSON] просять в задоволенні вимог заявника [PERSON] відмовити виходячи з того, що всі надані заявником копії рішень не відповідають оригіналам, а сама заява не відповідає фактичним обставинам справи з наступних підстав: Заявник просить встановити факт належності саме [PERSON] правовстановлюючого документа рішення №4-22 IV сесії ХХІІ скликання Звенигородської міської Ради народних депутатів «Про передачу у власність та надання земельних ділянок в користування», ксерокопію виписки з якого заявник додав до своєї заяви. В цій ксерокопії зазначене наступне: «Розглянувши пропозиції міськвиконкому, виконком міської Ради народних депутатів вирішив: III.Згідно земельного Кодексу України надати в постійне користування до норми 0,10 га громадянам: - \~ \~ \~ \~[PERSON] по вул.1-го Травня 1, земельну ділянку 0,05 га за рахунок невдоб /ст.7 ст.67 ЗКУ/». Звенигородською міською радою Черкаської області отримано належним чином завірену ксерокопію рішення №4-22 IV від 22.12.1995, оригінал якого зберігається в архівному секторі Звенигородської РДА. В ній зазначене наступне: «Розглянувши пропозиції міськвиконкому, міська Рада народних депутатів вирішила: III. Згідно земельного Кодексу України надати в постійне користування до норми 0,10 га громадянам: - \~ \~ \~ \~ [PERSON] по вул.1-го Травня, земельну ділянку 0,05 га за рахунок невдоб /ст.7 ст.67 ЗКУ/». В оригіналі рішення зазначений саме [PERSON], а не [PERSON]. Також в оригіналі рішення не вказана адреса земельної ділянки - просто зазначена вулиця, без зазначення номеру будинку (ділянки). Таким чином надана заявником ксерокопія виписки з рішення №4-22 від 22.12.1995 не відповідає оригіналу цього рішення. Заявник посилається на рішення Звенигородської міської ради народних депутатів №2-12 від 20.12.1994 «Про надання дозволу на індивідуальне будівництво громадянину [PERSON] по вул. Першого Травня №1 м.Звенигородка», ксерокопію якого заявник додав до заяви. Звенигородською міською радою отримано належним чином завірену ксерокопію рішення №2-12 IV від 20.12.1994, оригінал якого зберігається в архівному секторі Звенигородської РДА, а також отримано відповідь Архівного сектора Звенигородської РДА на запит міської ради стосовно цього рішення. Тобто оригінал рішення Звенигородської міської ради народних депутатів №2-12 від 20.12.1994 має назву «Про утворення опікунської ради при міськвиконкомі», а в відповіді Архівного сектора Звенигородської РДА на запит міської ради стосовно цього рішення зазначено, що в протоколі II сесії Звенигородської міської ради народних депутатів 22 скликання не виявлено рішення №2-12 «Про надання дозволу на індивідуальне будівництво громадянину [PERSON] по вул. Першого Травня №1 м. Звенигородка».Таким чином надана заявником ксерокопія рішення №2-12 від 20.12.1994 не відповідає оригіналу цього рішення і взагалі невідомо де взята заявником. Заявник посилається на рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради народних депутатів №213 від 19.07.1995 «Про передачу у власність надання в постійне та тимчасове користування Земельних ділянок», ксерокопію якого заявник додав до заяви. В цій ксерокопії зазначене наступне: «Розглянувши заяви громадян,\~виконком міської\~ради народних\~депутатів вирішив: Підняти клопотання\~перед міською\~радою народних\~депутатів про: - \~ \~ \~ \~Надання в постійне користування [PERSON] по вул. 1-го Травня, 1 земельної ділянки площею 0,05 га до норми за рахунок невдобб./гл.8 ст.67 ЗКУ/». Звенигородською міською радою отримано належним чином завірену ксерокопію рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради народних депутатів №213 від 19.07.1995, оригінал якого зберігається в архівному секторі Звенигородської РДА. В ній зазначене наступне: «Розглянувши заяви громадян, виконком міської ради народних депутатів вирішив: Підняти клопотання\~перед міською\~радою народних\~депутатів про: - Надання в постійне користування [PERSON] по вул.1-го Травня, 1 земельної ділянки площею 0,05 га до норми за рахунок невдоб /гл.8 ст.67 ЗКУ/». В оригіналі рішення зазначений саме [PERSON], а не [PERSON]. Таким чином надана заявником ксерокопія рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради народних депутатів №213 від 19.07.1995 не відповідає оригіналу цього рішення. Отже рішення Звенигородської міської ради народних депутатів №4-22 від 22.12.1995 «Про передачу у власність та надання земельних ділянок в користування» стосується (належить) саме [PERSON], а не [PERSON]. Враховуючи той факт, що заявником надані суду на підтвердження заявлених вимог копії рішень Звенигородської міської ради Черкаської області, які не відповідають оригіналам прийнятих радою рішень, представники заінтересованої особи просять суд відреагувати на дані факти окремою ухвалою для встановлення наявності чи відсутності порушення норм діючого законодавства. Заінтересована особа [PERSON] в судові засідання не зявилася, про причину своєї неявки суд не повідомила. Про час і місце судових засідань була повідомлена завчасно та належним чином. А тому суд вважає, що заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася без поважних причин та вважає, за можливе розглянути заяву заявника без її участі. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК України\~кожна сторона\~зобовязана довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених статтею\~82\~цього Кодексу. Суд, заслухавши сторони та дослідивши письмові\~докази справи, вважає що заявлені вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення, виходячи із слідуючого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Заявник просить встановити факт належності саме [PERSON] правовстановлюючого документа рішення №4-22 IV сесії ХХІІ скликання Звенигородської міської Ради народних депутатів від 22.12.1995 року «Про передачу у власність та надання земельних ділянок в користування», ксерокопію виписки з якого заявник додав до своєї заяви (а.с.6). В цій ксерокопії зазначене наступне: «Розглянувши пропозиції міськвиконкому, виконком міської Ради народних депутатів вирішила: III.Згідно земельного Кодексу України надати в постійне користування до норми 0,10 га громадянам: - \~ \~ \~ \~[PERSON] по вул.1-го Травня 1, земельну ділянку 0,05 га за рахунок невдоб /ст.7 ст.67 ЗКУ/». В спростування зазначеного заявником факту Звенигородською міською радою отримано належним чином завірену ксерокопію рішення №4-22 IV від 22.12.1995, оригінал якого зберігається в архівному секторі Звенигородської РДА, що стверджується копією рішення (а.с.40-48). В ній зазначене наступне: «Розглянувши пропозиції міськвиконкому, міська Рада народних депутатів вирішила: III. Згідно земельного Кодексу України надати в постійне користування до норми 0,10 га громадянам: - \~ \~ \~ \~ [PERSON] по вул.1-го Травня, земельну ділянку 0,05 га за рахунок невдоб /ст.7 ст.67 ЗКУ/». В оригіналі рішення зазначений саме заявник [PERSON], а не [PERSON]. Також в оригіналі рішення не вказана адреса земельної ділянки - просто зазначена вулиця, без вказання номеру будинку (ділянки). Таким чином надана заявником ксерокопія виписки з рішення №4-22 від 22.12.1995 не відповідає оригіналу цього рішення. Заявник також посилається на рішення Звенигородської міської ради народних депутатів №2-12 від 20.12.1994 «Про надання дозволу на індивідуальне будівництво громадянину [PERSON] по вул. Першого Травня №1 м.Звенигородка», ксерокопію якого заявник додав до заяви (а.с.3). В спростування зазначеного факту Звенигородською міською радою отримано належним чином завірену ксерокопію рішення №2-12 IV від 20.12.1994, оригінал якого зберігається в архівному секторі Звенигородської РДА, що стверджується копією рішення (а.с.50), а також отримано відповідь Архівного сектора Звенигородської РДА на запит міської ради стосовно цього рішення (а.с.49). Тобто оригінал рішення Звенигородської міської ради народних депутатів №2-12 від 20.12.1994 має назву «Про утворення опікунської ради при міськвиконкомі», а в відповіді Архівного сектора Звенигородської РДА на запит міської ради стосовно цього рішення зазначено, що в протоколі II сесії Звенигородської міської ради народних депутатів 22 скликання не виявлено рішення №2-12 «Про надання дозволу на індивідуальне будівництво громадянину [PERSON] по вул. Першого Травня №1 м. Звенигородка». Таким чином надана заявником ксерокопія рішення №2-12 від 20.12.1994 не відповідає оригіналу цього рішення і взагалі невідомо де взята заявником. Заявник також посилається на рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради народних депутатів №213 від 19.07.1995 «Про передачу у власність надання в постійне та тимчасове користування Земельних ділянок», ксерокопію якого заявник додав до заяви (а.с.5). В цій ксерокопії зазначене наступне: «Розглянувши заяви громадян,\~виконком міської\~ради народних\~депутатів вирішив: Підняти клопотання\~перед міською\~радою народних\~депутатів про: - \~ \~ \~ \~Надання в постійне користування [PERSON] по вул. 1-го Травня, 1 земельної ділянки площею 0,05 га до норми за рахунок невдобб./гл.8 ст.67 ЗКУ/». В спростування зазначеного факту Звенигородською міською радою отримано належним чином завірену ксерокопію рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради народних депутатів №213 від 19.07.1995, оригінал якого зберігається в архівному секторі Звенигородської РДА, що стверджується копією рішення (а.с.51-52). В ній зазначене наступне: «Розглянувши заяви громадян, виконком міської ради народних депутатів вирішив: Підняти клопотання\~перед міською\~радою народних\~депутатів про: - Надання в постійне користування [PERSON] по вул.1-го Травня, 1 земельної ділянки площею 0,05 га до норми за рахунок невдоб /гл.8 ст.67 ЗКУ/». В оригіналі рішення зазначений саме заявник [PERSON], а не [PERSON]. Таким чином надана заявником ксерокопія рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради народних депутатів №213 від 19.07.1995 не відповідає оригіналу цього рішення. Отже як було встановлено в ході судового розгляду та стверджується належними та допустимими доказами, які надані суду заінтересованою особою, рішення Звенигородської міської ради народних депутатів №4-22 від 22.12.1995 «Про передачу у власність та надання земельних ділянок в користування», №213\~від 19.07.1995\~«Про передачу\~у власність,\~надання в\~постійне та\~тимчасове користування\~земельних ділянок» стосуються (належать) саме [PERSON], а не [PERSON]. Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ст.76 ч.1 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрутовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст.78 ч.1 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до вимог ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до вимог ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~що копії\~рішень,\~на які\~посилається заявник,\~не відповідають\~оригіналам,\~та не\~можуть бути\~визнані належними\~та допустимими\~доказами для\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення\~про встановлення\~якого просить\~заявник,\~ а\~тому суд\~вважає,\~що в\~задоволенні заявлених\~вимог \~[PERSON]\~про встановлення\~факту,\~ що\~має юридичне\~значення належності\~[PERSON]\~прийнятих правовстановлюючих\~документів слід відмовити.

Outcome: dismissed