Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про визнання особи, втратившою право користування жилим приміщенням до відповідача [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог Головне управління Державної міграційної служби України Дніпропетровській області, згідно якого просить визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням будинком № 95 по вул. Кірова в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області посилаючись на наступне: на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2014 року вона є власником будинку № 95 по вул. Кірова в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Договір посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу [PERSON], за № 748 Право власності на житловий будинок було зареєстроване 04.09.2014 року. У зазначеному будинку з 25.11.2005 року і по цей час зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO]. [PERSON], зареєстрований в належному їй житловому будинку, але не проживає в ньому більше 6-ти місяців. Як їй відомо відповідач виїхав за межі України. Самостійно зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою вона не має можливості так як при цьому потрібна особиста присутність відповідача, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що вона придбала будинок у відповідача, якого в зв»язку з похилим віком та станом здоров»я забрали діти. І наскільки їй відомо відповідач виїхав на постійне проживання до м. Сант-Петербургу. Після укладання договору купівлі-продажу будинку вона не перевірила чи відповідач знявся з реєстраційного обліку чи ні. А в даний час вона не може самостійно зняти відповідача з реєстраційного обліку, що створює їй перешкоди у здійсненні права власності на будинок. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: представник Головного управління Державної міграційної служби України Дніпропетровській області в судове засідання не з»явився. подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Будь-яких заперечень з приводу заявлених позовних вимог суду не подала. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON], є власником будинку № 95 по вул. Кірова в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2014 року. Договір посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу [PERSON], за № 748 Право власності на житловий будинок було зареєстроване 04.09.2014 року, що підтверджується договором купівлі продажу домоволодіння та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до змісту договору купівлі-продажу домоволодіння вбачається, що позивач придбала спірний будинок у відповідача за справою. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином судом встановлено, що уклавши договір купівлі-продажу вищевказаного будинку у позивача [PERSON]., виникло право власності на даний будинок, а у відповідача [PERSON]М,. це право припинилось. У зазначеному вище будинку з 25.01.2005 року і по цей час зареєстрований відповідач [PERSON]М,. яким був попереднім власником цього будинку, що підтверджується адресною довідкою. З пояснень позивача судом встановлено, що після продажу будинку в 2014 році відповідач виїхав з будинку та став мешкати в іншому місці, яке позивачу точно невідоме. Факт не проживання відповідача в будинку № 95 по вул. Кірова в м Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, підтверджується актом депутата Верхівцевської міської ради та показаннями свідка [PERSON] Так, згідно акта депутата Верхівцевської міської ради від 10.12.2015 року встановлено, що в будинку № 95 по вул. Кірова в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстрований але не проживає з вересня 2013 року [PERSON], який проживає на території Росії. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що раніше власником цього будинку був він. Потім відповідач [PERSON], купив у нього цей будинок та там проживав. Потім в зв»язку з похилим віком та станом здоров»я відповідач потребував стороннього догляду і його діти забрали проживати до себе на територію іншої держави Росії. В 2014 році цей будинок купила позивачка. З часу коли відповідача забрали до себе діти, він до даного будинку не повертався та в ньому не проживав. Відсутній відповідач в даному будинку приблизно більше року. Оцінюючи досліджені вище докази, судом встановлено, що відповідач [PERSON], за місцем своєї реєстрації не проживає приблизно 2014 року. Раніше відповідач був власником зазначеного вище будинку, але уклавши договір купівлі-продажу даного будинку він втратив право власності на даний будинок. Проте продавши даний будинок та звільнивши його відповідач не знявся з реєстраційного обліку, що перешкоджає позивачу в повній мірі реалізувати своє право власності на вищевказаний будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, такою що втратила право на користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи більше встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Так як з наданих суду доказів встановлено, що відповідач не проживає в [INFO] приблизно з 2014 року, тобто понад один рік. Доказів, що за відповідачем збереглося право власності на даний будинок суду не надано. Відповідно відповідач втрачає право на користування даним житловим приміщенням як відсутній в ньому без поважних причин понад шість місяців. Власником зазначеного вище будинку починаючи з 04.09.2014 року є позивач по справі. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визнання відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування будинком № 95 по вул. Кірова в м Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області . Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином рішення суду про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування будинком № 95 по вул. Кірова в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою і не потребує додаткового покладення відповідних обов»язків на державну міграційну службу України в Дніпропетровській області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені нею судові витрати, а саме 487 грн., 20 коп., за сплачений судовий збір, так як позовні вимоги позивача задоволені в повному об»ємі.

Outcome: approved