Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

до суду\~звернулися [PERSON], [PERSON] з позовною\~заявою до [PERSON] про втрату права на проживання. У позовній заяві позивачі вказують, що їм на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла НГВУ «Полтаванафтогаз» 04.09.2000, належить квартира [ADDRESS]. У даній квартирі, крім позивача [PERSON], зареєстрований її син [PERSON], [INFO], який впродовж пяти років за даною адресою не проживає так як проживає [INFO]. Будь-яку участь у підтримці квартири у належному стані він не приймає, комунальні платежі не сплачує. На неодноразові прохання про зняття з квартирного обліку він не реагує і категорично відмовляється це робити. У звязку з тим, що відповідач не проживає у квартирі і не платить за комунальні послуги, але зареєстрований у ній, позивач [PERSON] змушена сплачувати комунальні послуги в більших розмірах, а також не може оформити субсидію. Окрім того, позивачі позбавлені можливості повністю розпоряджатися належним їм майном на власний розсуд. Посилаючись на вищевикладене, вони звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати [PERSON] таким, що втратив право на проживання та користування квартирою № 74, яка знаходиться по вул. Шевченка, 38, в м. Гадяч Полтавської області. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили задовольнити його. Відповідач [PERSON]\~у судовому\~засіданні позов [PERSON]\~та [PERSON]\~про втрату\~права на\~проживання не\~визнав,\~суду пояснив,\~що дійсно\~не проживає\~за місцем\~реєстрації з\~1986\~року.\~У даний\~час проживає\~та працює\~у м.\~Харкові, власного житла немає, а тому не має можливості зареєструвати місце свого проживання за іншою адресою. Окрім того пояснив, що не проживає у м. Гадяч, в звязку з відсутністю роботи та можливості надати дитині належну освіту. Представник третьої особи виконавчого комітету Гадяцької міської ради направив до суду заяву про можливість розгляду справи без участі представника третьої особи. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про втрату права на проживання підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено,\~що позивачам [PERSON] та [PERSON], дошлюбне прізвище якої, як свідчить свідоцтво про шлюб, [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 вересня 2000 року, виданого відділом приватизації житла НГВУ «Полтаванафтогаз» 30 серпня 2000 року, на праві спільної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], вул. Шевченка, м. Гадяч Полтавської області. Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 3783 від 15.06.2018, [PERSON], [INFO], згідно реєстрації в паспорті проживає за адресою: [INFO], за вищевказаною адресою також зареєстрований [PERSON], [INFO]. Факт відсутності відповідача [PERSON] за місцем фактичної реєстрації, понад один рік, доведено позивачами долученими до справи доказами, а саме: актами обстеження матеріально-побутових умов сімї, зі змісту яких вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO] одна. У вказаній квартирі зареєстрований її син [PERSON], [INFO], який упродовж пяти років за даною адресою не проживає, а мешкає [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] більше одного року не проживає у квартирі, належній на праві власності позивачам, у добровільному порядку відмовляється знятися з реєстрації, чим обмежує позивачів у вільному користуванні та розпорядженні своїм житловим приміщенням. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України та ч. 1 ст. 319\~ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Частиною 1 ст.\~383\~ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб.\~\~ Як роз'яснено у п. 34 та п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення такої вимоги, як про позбавлення права користування жилим приміщенням. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»,\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Положення ст.\~7\~цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Статтею ст.\~391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі, власниками якої є позивачі, понад один років, про що відповідач особисто підтвердив та підтверджено належними засобами доказування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved