Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: 05.06.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований виконавчим комітетом Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. З 2014 року сторони посварилися, відповідач перебрався жити за іншою адресою. Син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Крім того на утриманні позивачки знаходиться ще неповнолітня старша дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Як встановлено в судовому засіданні 05.06.2003 року позивачка уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований виконавчим комітетом Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження в якому відповідач записаний батьком дитини. Судом встановлено, що З 2014 року сторони посварилися, відповідач перебрався жити за іншою адресою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що син проживає разом з матірю, та перебуває на повному утриманні позивачки, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Першотравенської сільської ради. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надає. За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідач в судове засідання не з»явився та не надав пояснень та доказів щодо свого матеріального становища, але з пояснень позивачки вбачається, що відповідач працює та отримує заробітну плату. З пояснень позивача також встановлено, що у неї на утриманні також знаходиться старша донька [PERSON], [INFO], а у відповідача інших неповнолітніх дітей на утриманні немає, хронічних захворювань ні сторони, ні дитина не мають. Відповідач є особою працездатного віку, тому на думку суду має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його заробітку ( прибутку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред»явлення позову. Судом встановлено, що позивач звернулась з позовом до суду про стягнення аліментів 25.07.2016 року, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції, тому з даної дати і підлягають стягненню аліменти з відповідача на утримання дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп., так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір». На основі ст. 180, 182, 183 СК України.

Outcome: approved