Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON], яка вказала, що винними діями [PERSON] а внаслідок ДТП їй було завдано матеріальної та моральної шкоди, проте а ні заподіював шкоди, а ні страхова компанія винної особи не здійснюють належних виплат, у звязку з чим вона просить після зменшення заявлених позовних вимог стягнути з акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» страхове відшкодування в сумі 10\~813,60 грн., пеню за несвоєчасну сплату страхового відшкодування в сумі 4\~343,82 грн., інфляційні втрати за несвоєчасну сплату страхового відшкодування в сумі 1\~979,97 грн., три проценти річних від несплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 243,41 грн., стягнути понесені судові витрати в сумі 1\~147,97 грн. Позивач звернулась до суду заявою про підтримку заявлених позовних вимог та проведення судового засідання у її відсутність. На адресу суду надійшли заперечення від акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», в яких відповідач позов визнав в частині стягнення невиплаченого страхового відшкодування в сумі 10\~813,60 грн., пені в сумі лише 3\~639,09, так як за твердженням відповідача суму страхового відшкодування не була погоджена позивачем, тому пеня повинна нараховуватися після спливу 90 днів, а в задоволені решти позовних вимог на думку відповідача має бути відмовлено, оскільки відшкодування шкоди це відповідальність а не грошове зобовязання. До судового засідання представник відповідача не зявився, відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки суду повідомлені не були. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу у відсутність сторін та їх представників. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 25.11.2014р. [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню за обставинами того, що останній 25.10.2014 р., приблизно о 18.30 год. керуючи автомобілем «Ніссан», державний реєстраційний номер [NUMBER], порушив вимоги п. 13..1 ПДР та зіткнувся з належним позивачу автомобілем «Санг Йонг», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 12, 14). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідачем за полісом АС/9530892 (а.с. 13). 23.03.2015р. страхова компанія прийняла рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 10\~813,60 грн. (а.с. 16), та яка не виплачена страховою компанією, що зокрема, не заперечується самим відповідачем. Згідно статті 1187 ЦК України діяльність по використовуванню транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, що здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за заподіяну шкоду, якщо не доведе, що шкода причинена внаслідок непереборної сили або наміру потерпілого. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) стаття 1194 ЦК України. Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Страховим випадком відповідно до положень статті 6 цього Закону є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. У звязку з чим в цьому випадку цивільну відповідальність за заподіяння шкоди в межах ліміту відповідальності несе страховик, а тому з АТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в сумі 10\~813,60 грн. Статтею 992 ЦК України передбачено, що у разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до положень, які містяться у п. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на втримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином також підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача в сумі всього 4\~343,82 за період з 24.03.2015р. Не приймаються до уваги судом посилання відповідача про те, що період має відраховуватися з 05.05.2015р., так як страхове відшкодування мало бути сплачене протягом 90 днів, оскільки за положеннями ст. 36.2 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Так як розмір страхового відшкодування фактично сторонами узгоджений (про що свідчить відсутність спору про його розмір), то його виплата мала відбутися протягом 15 днів з дня прийняття відповідного рішення відповідачем. Оскільки дату такого рішення відповідач всупереч положенням ст.ст. 10, 60 ЦПК України не висвітлює, суд доходить до висновку про виникнення обовязку сплати страхового відшкодування судом з наступного дня, після повідомлення про прийняте рішення тобто з 24.03.2015р. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ч.2 ст. 625 ЦК України. Тому з відповідача на користь позивача за період з 24.03.2015р. по 01.12.2015р. підлягають стягненню інфляційні втрати за несвоєчасну сплату страхового відшкодування в сумі 1\~979,97 грн., три проценти річних від несплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 243,41 грн. (заперечень проти розміру яких відповідач не надав). Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що ця сума є шкодою, оскільки обовязок щодо її сплати виник на підставі договору про страхування цивільно-правової відповідальності, а тому є грошовим зобовязанням. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно задоволеній частині позовних вимог у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1\~147 грн.

Outcome: approved