Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Заявник [PERSON] 01 березня 2018 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначив, що 29 грудня 2017 року в м. Донецьку померла його сестра - [PERSON], про що йому було видано лікарське свідоцтво про смерть. Він звернувся до Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області для державної реєстрації смерті, але йому було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті було предявлено документ, виданий на території , де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті сестри необхідно заявнику для державної реєстрації смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України, визнавши датою її смерті 29 грудня 2017 року та місце смерті Кіровський район м. Донецька, Україна. Заявник в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи Селидівськогоміського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про народження IV- УР № 965149, виданого 07 червня 1962 року Ленінським райбюро ЗАГС м. Донецька, [PERSON] народилася 26 травня 1962 року , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження І-НО № 424719, виданого 24 березня 1972 року Калінінським райбюро ЗАГС м. Донецька, [PERSON] народився 19 лютого 1972 року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу І-НО № 350407, виданого повторно 25 липня 1996 року Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, 06 жовтня 1995 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті № 15.39-91/977 від 01 березня 2018 року, Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області заявнику відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до роз'яснень, наданих в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 9/2 від 30 грудня 2017 року, [PERSON] померла 29 грудня 2017 року. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 299 ЦПК України. Відповідно до п. 18 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Суд, приходить до переконання, що встановлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення. За наведених обставин, з урахуванням наданих доказів, вимоги заявника є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved