Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

До суду надійшла позовна заява про стягнення заборгованості по договору займу. На підтвердження позовних вимог позивач пояснив, що 25.10.2018р. відповідач отримав в борг по договору займу 3379 грн. Повернути кошти відповідач зобов`язалася в термін до 25.01.2019р., але свої зобов`язання по договору відповідач не виконує, в установлений договором строк взяті в борг кошти позивачу не повернуто. Добровільно виконати зобов`язання по договору відповідачка відмовляється. Згідно укладеного договору займу, у разі несвоєчасного повернення боргу, відповідач зобов`язаний повернути 3% від суми запозичення за кожен день прострочки. Станом на 15.07.2020р. сума винагороди складає: 3379грн. х 3% х 537 (днів прострочки) = 54435,69 грн. Враховуючи викладене, просить задовольнити позов. Позивач до суду не з`явилася, до суду надійшла заява про підтримання позову та прохання слухати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка до суду не з`явилася, про час дату та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду. Заяв про відкладення розгляд у справи до суду не надходило. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору займу від 25.01.2018р., копію рекомендованого повідомлення, копії паспорта [PERSON] , [PERSON] ), суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. В договорі від 25.10.2018р. прямо вказано, що сторони підтверджують, що [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 3379 грн. із зобов`язанням повернути до 25.01.2019р., вона їх отримала і вказаний договір скріплений підписами. Згідно ст.ст. 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, між сторонами фактично існували займові правовідносини, зобов`язання за яким відповідачем не виконані у добровільному порядку, тому суд вважає за необхідне стягнути за договором на користь позивача в примусовому порядку суму боргу - 57814,69 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved