Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] та належав померлій на праві Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Лубенською державною нотаріальною конторою 25.11.1997 року, а також земельної ділянки площею 0,0856 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських приміщень, розташованої в [ADDRESS] і належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії [NUMBER], виданого виконкомом Лубенської міської ради 29.10.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №4342. Заявник є спадкоємцем [PERSON] за законом на частку в спадщині свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. Коли він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, то йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючих документах, що підтверджують право власності померлої на спадкове майно вказано прізвище власника [PERSON], а спадкова справа відкрита після смерті [PERSON]. Заявник прохав суд встановити той факт, що [PERSON], померлій [INFO] року належить Свідоцтво про право на спадщину, видане Першою Лубенською державною нотаріальною конторою 25.11.1997 року на ім'я [PERSON] та Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий виконкомом Лубенської міської ради 29.10.2002 року на ім'я [PERSON]. Вважає, що даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], яке видано на підставі паспорта померлої; довідкою про присвоєння [PERSON] ідентифікаційного номера, де зазначено її прізвище як «[PERSON]»; посвідкою про народження батька заявника [PERSON], де прізвище матері вказано «[PERSON]». В судове засідання представник заявника [PERSON] не з'явилася, звернулася до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі та без участі заявника. Заявлені вимоги вони підтримують в повному обсязі. Заінтересована особа, Друга Лубенська державнв нотаріальна контора до суду свого представника не направила. Нотаріус звернувся до суду з заявою в якій прохав розглянути дану справу без їх участі, покладаючись на розсуд суду. У зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. За змістом п.6 ч.1ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У судовому засіданні було встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] - бабуся заявника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться по [ADDRESS] та належав померлій на праві свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Лубенською державною нотаріальною конторою 25.11.1997 року, а також земельної ділянки площею 0,0856 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських приміщень, розташованої в [ADDRESS] і належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії [NUMBER], виданого виконкомом Лубенської міської ради 29.10.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №4342 (а.с.5-А, 6). Заявник є спадкоємцем [PERSON] за правом представлення на частку в спадщині, яка належала б за законом його батькові [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.8). Коли заявник [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, то йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючих документах, що підтверджують право власності померлої на спадкове майно вказано прізвище власника спадкового майна як [PERSON], а спадкова справа відкрита після смерті [PERSON] (а.с.10). Факт належності померлій [PERSON] правовстановлюючих документів та того, що прізвище її насправді «[PERSON]», а не «[PERSON]» підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] [NUMBER], а/з про смерть №644 від 28.10.2013 року, складений відділом ДРАЦС по місту Лубни Лубенського МРУЮ Полтавської області, яке видано на підставі паспорта померлої (а.с.7). Довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера померлої [PERSON], виданою Лубенською ОДПІ, де зазначено її прізвище як «[PERSON]» (а.с.11). Посвідкою про народження батька заявника - [PERSON], де прізвище матері вказано як «[PERSON]»(а.с.12). Помилка, допущена при написанні прізвища [PERSON] при видачі свідоцтва про право на спадщину та Державного акту на право приватної власності на землю створює заявнику перешкоди для оформлення спадщини, яка залишилася після смерті його бабусі. Суд вважає факт належності свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] та Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] доведеним.

Outcome: approved