Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

До суду звернулось ТОВ «Свісс Кроно» з позовом до [PERSON], [PERSON]»євої [PERSON] про усунення перешкод, позбавлення права користування, виселення, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 грудня 2017 року ТОВ на прилюдних (електронних) торгах (аукціоні), був придбаний житловий будинок за адресою: вул. Ланова, 21 в с. Триліси, Фастівського району Київської області. Право власності на придбане нерухоме майно, позивач зареєстрував у встановленому законом порядку. Будинок раніше належав [PERSON], та в будинку зареєстровані громадяни: [PERSON]»єва [PERSON] - її мати та [PERSON] - її син. Реєстрація місця проживання вказаних осіб у будинку, а також користування ними будинком перешкоджає ТОВ «Свісс Кроно», як власнику будинку, користуванню та розпорядженню своїм майном, що і стало підставою для подачі даного позову до суду. Відповідно до ухвали Фастівського міськрайонного суду від 28 грудня 2017 року ухвалено проводити розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження. В судове засідання представник позивача не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, електронною поштою направив до суду клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повноу обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, на судове засідання, призначене на 21.05.2018 року відповідач теж не з»явився, проте направив до суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи на пізніший термін з поважних причин. Яких саме причин та обставини, які на його думку є поважними, відповідач суду не зазначив та документально не підтвердив, у зв»язку з чим суд вважав за можливе продовжити розгляд з метою не порушення розумних строків розгляду справи. Відповідач [PERSON]»єва Л.М. в судове засідання жодного разу не зявилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки до суду не повідомила. Відповідач [PERSON] скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на даний час у касаційній інстанції перебуває на розгляді його касаційна скарга у цивільній справі за його позовом про визнання договору іпотеки недійсним в частині застави житлового будинку, який є предметом спору за позовом ТОВ «Свісс Кроно», який розглядається судом та касаційна скарга його матері [PERSON], попередньої власниці спірного будинку, про визнання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження незаконною, а також що на розгляді суду першої інстанції перебуває скарга на рішення державного виконавця про відчуження спірного будинку. У випадку задоволення хоча б однієї з вище зазначених скарг, позивач втратить підстави для позову про усунення перешкод, позбавлення права користування та виселення, що розглядається судом. Зазначені у відзиві обставини, на думку відповідача, є підставою для зупинення провадження по справі відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 22.01.2018 року в задоволенні поданого клопотання про зупинення розгляду даної справи було відмовлено. Дана ухвала була оскаржена відповідачем і відповідно до Постанови Апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2018 року, зазначена ухвала була залишена без змін. ТОВ «Свісс Кроно» через канцелярію суду подало відповідь на відзив, в якому зазначило, що в січні 2011 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Кроно-Україна» (теперішня назва - ТОВ «СВІСС КРОНО»), [PERSON], ТОВ «Юліаніка», 3-ї особи: приватний нотаріус [PERSON], ТОВ «Стартрекорд» про визнання недійсним договору іпотеки. ТОВ «Кроно-Україна» подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Васильківського міськрайонного суд Київської області від 23.08.2011р. в задоволені позову [PERSON] до ТОВ «Кроно-Україна», [PERSON], TOB «Юліаніка», 3-і особи приватний нотаріус [PERSON], ТОВ «Стартрекорд», про визнання договору іпотеки недійсним - відмовлено. Позов ТОВ «Кроно-Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено повністю. Вказане рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 21.11.2013р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 12.03.2014р. рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2011 р. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 21.11.2013р. залишив без змін. Також, у відзиві на позовну заяву [PERSON] просить повістки та рішення у даній справі скеровувати йому за адресою: 02152, [ADDRESS]. Цим відповідач стверджує, що у нього є інше місце проживання, а за адресою Київська обл., Фастівський р-н, с. Триліси, вул. Ланова, 21 він лише зареєстрований, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна: номери інформаційної довідки 112504782; [NUMBER]. З огляду на вказане, ТОВ «Свісс Кроно» просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних (електронних) торгів (аукціону), якщо прилюдні (електронні) торги (аукціон) не відбулися від 26 жовтня 2017 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Свісс кроно» належить на праві власності майно, що складається з житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами загальною площею 99,3 кв.м., житловою площею 69,0 кв.м., що розташований за адресою: село Триліси, Фастівського району Київської області, вулиця Ланова (бувша вул. Будьоного), 21, що раніше належав [PERSON] (а.с.7). Даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.10.2017 року (а.с.8). Також, дане Свідоцтво про придбання майна з прилюдних (електронних) торгів (аукціону), якщо прилюдні (електронні) торги (аукціон) не відбулися від 26 жовтня 2017 року було зареєстроване в Триліській сільській раді за №33 від 26 жовтня 2017 року (а.с.6). Згідно Довідки Триліської сільської ради Фастівського району Київської області від 25.07.2017 року за адресою: село Триліси, вулиця Ланова, 21, Фастівського району, Київської області, власником якого є [PERSON], зареєстровані [PERSON]єва [PERSON], [INFO] мати власниці будинку та [PERSON], [INFO] син власниці будинку (а.с.6). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Аналізуючи вищевикладені положення закону, суд погоджується з позицією позивача щодо порушення його прав саме фактом проживання у його приватному будинку, іншої сторонньої особи. Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадянин, який має у приватній власності будинок (квартиру), має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд та має право звернутися в суд про виселення. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 157 ЖК УРСР передбачено, що членів сім'ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК України. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Таким чином, якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 07.02.2014, № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено підстави зняття з реєстрації місця проживання. Серед таких підстав є, зокрема: судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відтак, визнання особою такою, що втратила право користування житлом на підставі рішення суду є підставою для зняття з реєстрації місця проживання такої особи. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Свісс Кроно» стосовно визнання [PERSON] та [PERSON]»євої Л.М. такими, що втратили право на проживання у будинку та виселення знайшли своє підтвердження, тому підлягають повному задоволенню. Реєстрація відповідачів [PERSON] та [PERSON]»євої Л.М. в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачу в реалізації його права власника житлового приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та виселення. Крім того, враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 3 200 грн., що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 1).

Outcome: approved