Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернувся позивач, свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору споживчого кредитування від 09 серпня 2012 року № 0860971801/Т/973810 укладеному між позивачем ПАТ «АКТАБАНК» та [PERSON], останній отримав кошти на споживчі потреби. Згідно з умовами п. 2.1. якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 100 000,00 грн. в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, комісії, в обумовлені цим договором строки. У відповідності до п 2.1.1. процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 0,01% річних та включається в суму щомісячного платежу. У відповідності до п. 2.1.2 позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту у розмірі 2 800 грн., що розраховується як 2.80 відсотків від суми кредиту вказаного в п. 2.1. цього договору та включається в суму щомісячного платежу. У відповідності до п. 2.1.3 цього договору погашення кредиту, сплата нарахованих процентів за користування кредитом, сплата комісій за супроводження кредиту здійснюється Позичальником щомісячно, починаючи з місяця наступним за місяцем надання кредиту, 15 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 4 467, 10 грн. (надалі за текстом щомісячний платіж який включає в себе частину заборгованості за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом, комісію за супроводження кредиту) та з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за Кредитом 08 серпня 2017 року. Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно у валюті наданого кредиту на суму фактичної заборгованості за кожен календарний день, за методом «факт/360/де факт - це фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, а «360» - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. У відповідності до п. 3.4 Кредитного договору, сплата процентів здійснюється щомісячно , починаючи з місяця , наступного за місяцем надання кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 15 числа (включно) кожного , а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі. Згідно до п.3.4.2. кредитного договору сплата процентів здійснюється у строки/терміни, зазначені в п.3.4. цього Договору, у відповідності до п.п.2.1.4. цього Договору. Згідно з п 3.5. кредитного договору нарахування комісій за супроводження кредиту здійснюється щомісячно в останній банківський день місяця, починаючи з місяця надання кредиту, на повну суму кредиту, наданого позичальнику, незалежно від фактичної кількості днів користування кредитом в поточному місяці. Станом на 31.05.2016 року прострочена заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором від 09 серпня 2012 року № 0860971801/Т/973810 становить 142 187,48 грн., яка складається з: строкової заборгованості по кредиту - 25 004,79 грн. простроченої заборгованості по кредиту - 45 000 грн.; строкової заборгованості по відсоткам - 0,38 грн.; прострочена заборгованість за відсотками -14,55 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту -69 967,10 грн. штраф по кредиту - 2 200 грн.; Просять стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі - 142 187,48 грн. за кредитним договором від 09 серпня 2012 року № 0860971801/Т/973810 та судові витрати у розмірі 2 132,81 грн. за розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов мотивованим та таким, що підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 09 серпня 2012 року № 0860971801/Т/973810 бкло укладено договір споживчого кредитування між позивачем ПАТ «АКТАБАНК» та [PERSON], останній отримав на споживчі потреби. Згідно з умовами п. 2.1. якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 100 000,00 грн. в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, комісії, в обумовлені цим договором строки. У відповідності до п 2.1.1. процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 0,01% річних та включається в суму щомісячного платежу. У відповідності до п. 2.1.2 позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту у розмірі 2 800 грн., що розраховується як 2.80 відсотків від суми кредиту вказаного в п. 2.1. цього договору та включається в суму щомісячного платежу. Згідно із ч.ч.1. 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин про надання споживчого кредиту встановлюються Законом. Оскільки відповідно до умов кредитного договору від 09.08.2012 що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями ч. 5 ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачем про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь - яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору у несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положения може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит; які містять умови про зміну витратах зокрема, щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення, це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакці чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положенні договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Відповідно до п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії. які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо), або що вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Таким чином на думку суду вимога про стягнення комісії за обслуговування кредиту в сумі 69967,10 грн. не підлягає до задоволення. Аналогічна позиція висловлена в правових висновках, що викладені в постанові ВСУ від 06.09.2017 року (№6-2071цс16, справа №531/648/15ц) Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Встановлене судом підтверджується: - Розрахунком заборгованості за кредитним договором; - Копією кредитного договору; - Копією Постанови Привління НБУ від 15.01.2015 року №19 - Копією паспорта відповідача; Іншими матеріалами справи. Частина 1 ст.88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задоволено частково з позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved