Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє на підставі договору про надання правових послуг, адвокат Ігнатов Євген Євгенович, звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті свого сина громадянина України [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] в с. Перепьолкіно, Джанкойського району, АР Крим, Україна. Заява обґрунтована тим, що документом, що підтверджує факт смерті [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] в с. Перепьолкіно, Джанкойського району, АР Крим, Україна, є копія медичного свідоцтва про смерть та свідоцтво про смерть. Після смерті сина на території АР Крим були видані документи зразка Російської Федерації, які є недійсними, а документи про смерть видані компетентною установою України відсутні. Тому на даний час заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті. Заявник в судове засідання не з`явилася, від її представника [PERSON] надійшла заява до суду про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи Мелітопольського відділу ДРАЦС у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2\~ст.293 ЦПК України\~в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1\~ст.315 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно до ч.ч. 1, 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта, та звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті свого сина громадянина України [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] в с. Перепьолкіно, Джанкойського району, АР Крим, Україна, що підтверджується копією паспорта (а.с.5-7). В матеріалах справи мається копія медичного свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 13.09.2021р. та копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.09.2021р., виданого Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, який підпорядковується Російській Федерації, на яку як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права, покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ст.5 ч.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно з п. 1\~ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2\~ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що копії медичного свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 13.09.2021р. та копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.09.2021р., є недійсними\~на території\~України та\~не створюють\~правових наслідків,\~але містять відомості про смерть особи. Згідно зі ст.\~18\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану відмовляє у реєстрації факту смерті у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, оскільки заявник позбавлений можливості надати для цього документ про факт смерті відповідного зразка, передбаченого чинним законодавством України. Так п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом(у редакції наказу) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б)фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати для реєстрації смерті сина [PERSON] , документи, передбачені законодавством України, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника, щодо встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] в с. Перепьолкіно, Джанкойського району, АР Крим, Україна, оскільки в даному випадку реєстрація факту смерті не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.317\~ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved