Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку( прибутку) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку посилаючись на наступне: З 1988 року позивачка з відповідачем проживали без шлюбу. В період спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року вона з відповідачем проживає окремо. відповідач залишив її з дитиною та пішов проживати до іншої жінки. З цього часу відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини усі обов'язки щодо утримання дитини вона несе самостійно, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що за 10 місяців відповідач дав їй 110 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. А також, пояснив, що він надавав матеріальну допомогу донці, допомагав робити ремонт. Він згоден на стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони з 1988 року проживали без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини. Судом встановлено, що з травня 2015 року та до теперішнього часу сторони проживають окремо, що сторонами не заперечується. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але не систематично. В зв'язку з чим позивачка настоює на стягненні аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище сторін: відповідач працює, та отримує офіційну заробітну плату. Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, сторони на своєму утриманні не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів його заробітну (прибутку) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 14.07.2017 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 640 грн. так як позивачка відповідно до ЗУ «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. На основі ст. 180, 182, 183 СК України.

Outcome: approved