Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

До суду з позовом звернувся представник ПАТ «Акцент Банк» та просив суд постановити рішення в силу якого, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмір 50 376,09 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору №А3Н7СС9F830038 від 01.02.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 25 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір. Відповідач зобов'язався погашати заборгованість у наступному порядку: щомісяця в період сплати надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, та іншими витратами. Позивач зазначає, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість, яка станом на 17.04.2014 року становить 50 376,09 грн., у зв'язку з чим представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача, Ревва А.В., яка діє на підставі довіреності від 24.10.2014 року, в судовому засіданні заявлений позов підтримала, просила суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що заборгованість за кредитом відсутня. Також просив суд зменшити розмір неустойки. Суд, вислухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 01.02.2011 року про надання банківських послуг №А3Н7СС9F830038, відповідачу було надано кредит у розмірі 25 000 грн., на строк 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на місяць (0,12% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 500 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмір 250 грн. (а.с. 6) Укладення договору підтверджується заявою [PERSON] та Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка». (а.с. 6-13) Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, відкривши відповідачу рахунок [NUMBER]. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами кредитного договору передбачено, що погашення заборгованості за кредитом (яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат), має відбуватися шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 1195,75 грн. починаючи з 1 по 6 число кожного місяця. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Представник позивача в судовому засіданні вказувала, що відповідач під час дії кредитного договору порушує свої зобов'язання щодо своєчасної сплати щомісячних платежів, у зв'язку з чим настає відповідальність, яка передбачена умовами договору. Як вбачається з виписки з програмного комплексу «Мультикаса», відповідач [PERSON] починаючи з серпня 2011 року почав порушувати умови договору щодо сплати щомісячного платежу в строк з 1 по 6 число кожного місяця. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Згідно п. 5.1 кредитного договору, у випадку порушення порядку та строків погашення кредиту, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу. (а.с. 12) Пунктом 5.3 договору встановлено, що у разі порушення строків платежів, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від ціни позову. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, за кожен день прострочення відповідачу нараховувалася пеня, розмір якої відображений в розрахунку заборгованості, складеного станом на 17.04.2014 року. Представник відповідача в судовомузасіданні заперечував проти розміру заборгованості, посилаючись на те, що [PERSON] щомісячно сплачував необхідні платежі на загальну суму 44 175 грн., а саме: у 2011 році - 12 575 грн., у 2012 році - 14 400 грн., у 2013 році - 14 800 грн., у січні 2014 року - 2 400 грн. Разом з тим, представник позивача пояснив, що вказані платежі вносилися з порушенням строків, передбачених у кредитному договорі. На підтвердження зазначених обставин суду надані копії відповідних квитанцій, з яких вбачається, що відповідач дійсно кожен місяць погашав заборгованість за кредитом, але з порушенням строків передбачених умовами кредитного договору, що призвело до нарахування пені. Відповідно до ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв'язку з порушенням строків платежів та нарахуванням пені за кожен день прострочення, щомісячні платежі, що вносилися [PERSON] не в повному обсязі погашали заборгованість відповідача перед банком, що в подальшому і призвело до виникнення заборгованості. Так, судом встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків та інших платежів, внаслідок чого, станом на 17.04.2014 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка становить 50 376,09 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3 970,71 гривень, заборгованість за відсотками - 6,61 грн., заборгованість за комісіями - 6 077,16 грн., пеня - 37 446,56 грн., штраф (фіксований) - 500 грн., штраф (відсотки) - 2375,05 грн. (а.с 4-5) Але, згідно розрахунку, наданого банком вбачається, що розмір пені становить 36 990,31 грн., у зв'язку з чим загальний розмір відповідача перед банком становить 47 044,79 грн. (а.с. 5) Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти розміру пені, нарахованої банком, посилаючись на те, що банк не зазнав збитків Дані заперечення щодо розміру неустойки суд розцінює, як відповідну заяву про зменшення неустойки, з нею погоджується, та з цього приводу зазначає наступне. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Загальний розмір пені, розрахований позивачем, становить 39 990,31 грн., при цьому суд вважає його таким, що значно перевищує розмір збитків, понесених позивачем у справі, а тому розмір неустойки підлягає зменшенню. Зменшуючи розмір неустойки, суд виходить із загального розміру заборгованості за кредитом, що становить 3 970,71 грн. Так, на думку суду, неустойка підлягає зменшенню до 3 970,71 грн., що відповідатиме принципам справедливості, розумності, та судового захисту, які встановлені нормами чинного законодавства, та майновим правам ПАТ «Акцент Банк». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Акцент Банк» за Кредитним договором №А3Н7СС9F830038 від 01.02.2011 року становить 16 900,24 грн., який і підлягає стягненню з відповідача, з яких: заборгованість по кредиту - 3 970,71 грн.; заборгованість по відсоткам - 6,61 грн.; пеня - 3 970,71 грн., штраф (фіксований) - 500,00 грн.; штраф (відсоток) - 2 375,05 грн. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Акцент Банк» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача на користь ПАТ «Акцент Банк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial