Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

До Тульчинського районного суду 20.06.2016 звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту, яка мотивована тим, що з червня 1981 року він проживав однією сім'єю з [PERSON], за адресою: [ADDRESS] до дня її смерті [INFO] Під час спільного проживання [PERSON] і [PERSON] вели спільний побут, господарство, купували предмети домашнього вжитку, виконували права та обов'язки подружжя, вкладали кошти в благоустрій помешкання. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, єдиний спадкоємець першої черги [PERSON], помер [INFO] Оскільки, заявник спільно проживав з померлою понад п'ять років, він є спадкоємцем четвертої черги і бажає реалізувати свої спадкові права, однак не може це зробити, оскільки відсутнє підтвердження факту спільного проживання з [PERSON] У зв'язку з цим, заявник просить встановити факт його спільного проживання з [PERSON] померлою [INFO] Заявник і його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, однак від Шпиківської селищної ради, на адресу суду надійшла довідка у якій зазначено, що селищна рада не заперечує проти задоволення вимог [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що була знайома з [PERSON] та товаришувала з нею у період спільного проживання з [PERSON] Свідок [PERSON] вказала, що знає [PERSON] з дитинства, починаючи з 1981 року він проживав з [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що батько з 1981 року проживав з [PERSON] по день її смерті. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 13.05.2016, виданого Виконавчим комітетом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області (а.с. 6). У відповідності до довідки № 821 від 13.05.2016, виданої Виконавчим комітетом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] здійснив поховання своєї співмешканки [PERSON], померлої [INFO] До дня смерті останньої вони вели спільне господарство і проживали разом (а.с. 14). Згідно виписок з погосподарських книги за 1986-1990 роки, 1991 - 1995 роки, особовий рахунок [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] проживали: [PERSON] - голова домогосподарства, [PERSON] - жінка, [PERSON] - син, [PERSON] - син (а.с. 15, 16). Відповідно до копії домової книги будинку, розташованого, за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] і [PERSON] (а.с. 20 - 22). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд, розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved