Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] , за участю третьої особи Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію змін об`єкта нерухомого майна, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію змін про об`єкт нерухомого майна, державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 19.10.2015 (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 25459928), на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 129 кв.м, розташоване по [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що прокуратурою області установлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири 01.03.2013 року придбано квартиру [ADDRESS] . Реєстрацію права власності проведено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алексєєвою Оленою Володимирівною. Однак, 19.10.2015 року державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Суховим П.І., без будь-яких підстав, внесено інформацію про зміни до об`єкта нерухомого майна, а саме: об`єкт житлової нерухомості квартиру змінено на нежитлове приміщення - аптеку. Також, державним реєстратором внесено зміни стосовно загальної площі об`єкта нерухомості, а саме: 48 кв.м. змінено на 129 кв.м. та адресу вказаного об`єкту на [ADDRESS] , без зазначення номеру квартири. Згідно даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відсутня інформація щодо реєстрації або видачі дозвільних документів на виконання будівельних робіт з капітального ремонту, реконструкції квартири [ADDRESS] , а також документів про прийняття в експлуатацію вказаної квартири після капітального ремонту, реконструкції. Відповідно до інформації управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 29.03.2017 року, наявна інформація щодо видачі управлінням 03.04.2013 року за № 377 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Так, пунктом 3 вказаних містобудівних умов та обмежень, у якому вказуються наміри забудови, зазначено реконструкцію квартири № 1 , для розміщення аптеки з улаштуванням прибудови. Поряд з цим, у пункті 5 вказаних умов, у якому зазначається документ, що підтверджує право власності або користування земельною ділянкою зазначено договір купівлі-продажу квартири № 1 від 01.03.2013 року. Фактично вказаний договір купівлі-продажу не стосується земельної ділянки, оскільки предметом договору є квартира. Відповідно до інформації департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 30.03.2017 року, у Департаменті взагалі відсутня інформація стосовно прийняття рішень Одеською міською радою та оформлення прав на земельну ділянку за вказаною вище адресою. Також, відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру в Одеській області інформація щодо реєстрації право установчих документів на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] відсутня. Так позивач зазначає, що зміна функціонального призначення приміщень можлива лише шляхом проведення реконструкції (проведення будівельних робіт) та прийняття реконструйованого об`єкту до експлуатації на підставі відповідних декларативних або дозвільних документів, зареєстрованих або виданих органами державного архітектурно-будівельного контролю. Ураховуючи те, що спірний об`єкт збудований без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, на земельній ділянці, яка не відводилась замовнику будівництва у власність чи користування, - збудоване майно є самочинним будівництвом. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Таким чином, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. В свою чергу, державна реєстрація змін до об`єкта нерухомого майна, яке перебуває у власності [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проведена державним реєстратором з порушенням положень Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивач вказує, що зазначені вище протиправні дії порушують встановлений чинним законодавством порядок реєстрації прав власності на новостворені об`єкти нерухоме майно, що є підставою для захисту інтересів держави у судовому порядку. Так, на підставі спірного рішення реєстратора зареєстровано право власності на самовільно реконструйований об`єкт нерухомості, який не введено в експлуатацію у встановленому законом порядку. Таким чином, рішення державного реєстратора (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 25459928) щодо реєстрації змін об`єкта нерухомого майна є протиправним та підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник прокуратури Одеської області позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд постановити рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію змін про об`єкт нерухомого майна державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 19.10.2015 (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 25459928), на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 129 кв.м, розташоване по [ADDRESS] . Представник Одеської міської Ради в судовому засіданні позовні вимоги заступника прокурора Одеської області підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Чабан О.О. будучи присутньою в судовому засіданні 22.11.2018 року, позов підтримувала. Представник відповідача - Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказуючи що ГТУЮ в Одеській області не є належним відповідачем по справі. Позиція ГТУЮ в Одеській області обґрунтована тим, що спірне рішення про державну реєстрацію змін про об`єкт нерухомого майна державного реєстратора управління державної реєстрації ГТУЮ в Одеській області від 19.10.2015 року (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 25459928) проведено державним реєстратором ГТУЮ в Одеській області Суховим Пилипом Івановичем, який з 26.02.2017 року у ГТУЮ в Одеській області не працює. Вважає, що залучення позивачем до участі у справі Головного територіального управління юстиції в Одеській області в якості відповідача э необґрунтованим та безпідставним. Так, з 1 травня 2016 року органи державної реєстрації, утворені Міністерством юстиції України, у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень припинили надання послуг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць. Одеською міською радою 03.02.2016 року прийнято рішення № 248-VІІ, яким створено новий підрозділ юридичного департаменту Одеської міської ради - управління державної реєстрації, на яке покладено обов`язок з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. В даному випадку має місце адміністративно-правове правонаступництво, тобто факт передачі адміністративних функцій державного органу, що ліквідується, іншим органам влади. Крім того, статтею 38 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено відповідальність у сфері державної реєстрації прав, згідно з частиною першою вищенаведеної статті державні реєстратори, суб`єкти державної реєстрації прав за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом. Шкода, завдана державним реєстратором фізичній чи юридичній особі під час виконання своїх обов`язків, підлягає відшкодуванню на підставі рішення суду, що набрало законної сили, у порядку, встановленому законом. Представник відповідача звертала увагу, що зі змісту позовної заяви не вбачається позовних вимог безпосередньо до Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Зважаючи на викладене, вважає, що Головне територіальне управління в Одеській області є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки не має повноважень щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не приймає рішень про скасування реєстрації (якщо це не передбачено законодавством) та не може втручатись у прийняття будь-яких рішень державним реєстратором, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В первісній редакції позову заступника прокурора Одеської області, [PERSON] залучався до участі у справі в якості третьої особи. Ухвалою суду від 11 квітня 2019 року [PERSON] за клопотанням позивачів залучений до участі у справі в якості співвідповідача. До матеріалів справи долучено пояснення третьої особи [PERSON] на стороні відповідача щодо позову заступника прокурора Одеської області в інтересах держави, зареєстровані в канцелярії суду 15.02.2019 року, де вказується, що [PERSON] як третя особа на стороні відповідача вважає що в позові слід відмовити з огляду на наступне. У зазначеній справі на стороні позивачів виступають прокуратура Одеської області, Одеська міська рада та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради. Відповідно до ч.3,4,5 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляду справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну,касаційну скаргу, заяву про перегляд рішень за ново виявленими обставинами. Відповідно до частин 3 та 4 ст.23 Закону України « Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також уразі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У письмових поясненнях [PERSON] проти позову, звернуто увагу суду, що підтвердження підстав для представництва прокурором інтересів держави в даній справі - відсутнє. Відсутність підстав для звернення прокурора до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Одеської міської Ради та Управління державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію змін об`єкта нерухомого майна, підтверджується тим, що зазначені суб`єкти владних повноважень мають необхідну компетенцію з представництва та захисту інтересів держави та навіть самостійно користуються процесуальними повноваженнями в даному цивільному процесі. Представник третьої особи Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проти позову не заперечував, надав до суду листа в якому просив розглянути справу у відсутність їхнього представника. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 01 березня 2013 року між [PERSON] , надалі продавець, з однієї сторони, та [PERSON] , надалі покупець, з другої сторони, укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з яким [PERSON] , передає у власність, а [PERSON] приймає у власність квартиру під [ADDRESS] і зобов`язується оплатити її вартість за ціною та на умовах, встановлених у цьому договорі. Квартира, відповідно до відомостей зазначених у Технічному паспорті, що виданий КП «ОМБТІ та РОН» 24 вересня 2012 року, в цілому складається з трьох житлових кімнат. Загальна площа квартири - 48,0 кв.м., в тому числі житлова площа - 31,2 кв.м.. Договір купівлі-продажу від 01.03.2013 року посвідчений Алексєєвою О.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, який зареєстровано в реєстрі за № 124. Реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] проведено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алексєєвою О.В.. Судом встановлено, що 21.10.2015 року державним реєстратором Суховим П.І., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 25459928, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності форма власності: приватна на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] за суб`єктом: [PERSON] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що в графі «Інформація про зміни об`єкта нерухомого майна» записано «Реєстрація змін»: 19.10.2015, «Відомості внесено до Реєстру»: 21.10.2015, Суховий Пилип Іванович , Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській обл., індексний номер рішення: 25459928; «Об`єкт нерухомого майна»: квартира, об`єкт житлової нерухомості: Так змінено на нежитлове приміщення-аптека, об`єкт житлової нерухомості: ні; «Площа»: Загальна площа (кв.м): 48, житлова площа (кв.м): 31.2 змінено на Загальна площа (кв.м): 129; «Адреса»: [ADDRESS] змінено на [ADDRESS] . Згідно зі ст.ст. 18, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Державний реєстратор зобов`язаний перевірити документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняти відповідне рішення. Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з п.5 ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з умов для проведення Державної реєстрації прав є прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав). Тобто, державний реєстратор зобов`язаний перевірити відповідність Закону документів, що подаються для державної реєстрації прав та прийняти рішення про проведення державної реєстрації, зупинення державної реєстрації чи про відмову у проведенні державній реєстрації прав, та, відповідно до ст.26 Закону, на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав - внести записи до Державного реєстру прав. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 06.04.2018 року з управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської Ради витребувано реєстраційну справу на об`єкт нерухомості ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15514651101, що розташований за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів реєстраційної справи на об`єкт нерухомості ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15514651101, що розташований за адресою: [ADDRESS] ) вбачається що представником [PERSON] [PERSON] до державного реєстратора Одеського міського управління юстиції подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( щодо права власності), заява отримана [PERSON] , Одеське міське управління юстиції та зареєстрована в базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.10.2015 року 12:30:53 за реєстраційним номером 13844788. Разом з заявою подані документи: - декларація про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до ІІІ категорії складності від 20.12.2013 року, зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області за №ОД 143135780928, з якої вбачається, що здійснено реконструкцію квартири [ADDRESS] , замовник - [PERSON] ; - технічний паспорт на нежитлове приміщення (аптека) у житловому будинку [ADDRESS] , виготовлений ТОВ «Статегія», з якого вбачається загальна площа нежитлового приміщення дорівнює площі - 129, 0 квадратних метрів; - договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , з якого вбачається що [PERSON] є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею -48 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 01 березня 2013 року; - містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за № 01-13/162 від 03.07.2013 року, видані управлінням архітектури та містобудування Одеської міської Ради. У пункті 3 вказаних містобудівних умов та обмежень, зазначено реконструкцію квартири № 1 , для розміщення аптеки з улаштуванням прибудови. Поряд з цим, у пункті 5 вказаних умов, у якому зазначається документ, що підтверджує право власності або користування земельною ділянкою вказується договір купівлі-продажу квартири № 1 від 01.03.2013 року. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до інформації управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 29.03.2017, наявна інформація щодо видачі управлінням 03.04.2013 за № 377 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Так, пунктом 3 вказаних містобудівних умов та обмежень, у якому вказуються наміри забудови, зазначено реконструкцію квартири № 1 , для розміщення аптеки з улаштуванням прибудови. Поряд з цим, у пункті 5 вказаних умов, у якому зазначається документ, що підтверджує право власності або користування земельною ділянкою зазначено договір купівлі-продажу квартири № 1 від 01.03.2013. Проаналізувавши вказаний документ, суд приходить до висновку, що фактично договір купівлі-продажу від 01.03.2013 року не стосується земельної ділянки, оскільки предметом договору є квартира. З відповіді на запит першого заступника директора Департаменту комунальної власності ОМР від 30.03.2017 року вбачається, що інформація стосовно прийняття рішень Одеською міською радою та оформлення прав на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] - відсутня. На запит прокуратури Одеської області, виконуючим обов`язки начальника УДАБК ОМР від 03.04.2017 року повідомлено, що в єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрі таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів відсутні відомості щодо реєстрації дозвільної документації на об`єкт будівництва за адресою: [ADDRESS] . Першим заступником директора Департаменту комунальної власності на лист № 05/1-333 вих.17 від 21.03.2017 року стосовно надання інформацій та копій відповідних документів щодо передачі у власність (користування) земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] прокуратуру Одеської області повідомлено, що інформація стосовно прийняття рішень Одеською міською радою та оформлення прав на земельну ділянку за адресою : [ADDRESS] - відсутня. З відповіді заступника начальника Головного управління держгеокадастру в Одеській області від 03.04.2017 року, на запит прокуратури Одеської області, вбачається, що за інформацією Відділу у м. Одесі ГУ Держгеокадастру в Одеській області, відповідно до наявних книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди та других примірників державних актів, станом на 31.12.2012 відсутня інформація щодо реєстрації правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Постанови КМУ від 17.10.2012 №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» у відділі відсутні відомості щодо реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Також відсутня інформація щодо оформлення у даний час документів (висновків по проектам землеустрою та технічним документаціям, довідок формою 6-зем, довідок про наявність або відсутність сервітутів та обмежень на вказану земельну ділянку, тощо) за фізичними та юридичними особами на земельну ділянку, розташовану за вищевказаною адресою. На запит суду Державний архів Одеської області надіслав відповідь, що у складі документів фонду «Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області» за 2013 рік, інформації та документів, які підтверджують чинність декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 20.12.2013 року № ОД 143135780928 та відомості про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 20.12.2013 року № ОД 143135780928, зареєстрованих інспекцією ДАБК в Одеській області, не виявлено. Департамент Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області у відповіді за № 1015-05/1-11076 від 09.11.2018 року на лист прокуратури Одеської області від 31.10.2018 року повідомив, що відповідно до Єдиного реєстру, інформація щодо чинності декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 20.12.2013 року № ОД 143135780928 та відомостей щодо скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 20.12.2013 року № ОД 143135780928 - відсутня. Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради щодо надання інформації та копії декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 143135780928 від 20.12.2013 року на об`єкт будівництва за адресою: [ADDRESS] , повідомили, що у єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 143135780928 від 20.12.2013 року на об`єкт будівництва за адресою : [ADDRESS] . Проаналізувавши вищенаведені документи суд приходить до висновку, що ні Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області, ні Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради не підтверджено реєстрацію та відповідно чинність декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 20.12.2013 року № ОД 143135780928, яка мала б бути зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області ще у 2013 році. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Статтею 382 ЦК України визначено, що квартира є ізольованим помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Також, відповідно до п. 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», які затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 04.06.2014 за №163, реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, по виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності). Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 за № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» передбачено, що будівельні роботи це - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. Статтею 36 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до І - III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (яка діяла на той час) право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно зі ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (яка діяла на той час) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І - III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Тобто, зміна функціонального призначення приміщень можлива лише шляхом проведення реконструкції (проведення будівельних робіт) та прийняття реконструйованого об`єкту до експлуатації на підставі відповідних декларативних або дозвільних документів, зареєстрованих або виданих органами державного архітектурно-будівельного контролю. Ураховуючи те, що спірний об`єкт збудований без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, на земельній ділянці, яка не відводилась замовнику будівництва у власність чи користування, - збудоване майно є самочинним будівництвом. Статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015. Так, згідно пункту 6 Порядку, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Пунктом 9 Порядку передбачено, що разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації. Відповідно до п.п. 41, 45 Порядку, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна, а також у зв`язку із зміною суб`єкта такого права в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна, у тому числі в результаті переведення об`єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки подається, в тому числі, документ, що «відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта». Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Таким чином, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Згідно ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відповідно до ч.2 ст.376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, передбачено ст. 331 цього Кодексу. Зокрема, установлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, державна реєстрація змін до об`єкта нерухомого майна, яке перебуває у власності [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проведена державним реєстратором з порушенням положень Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зазначені вище протиправні дії порушують встановлений чинним законодавством порядок реєстрації прав власності на новостворені об`єкти нерухоме майно, що є підставою для захисту інтересів держави у судовому порядку. Так, на підставі спірного рішення реєстратора зареєстровано право власності на самовільно реконструйований об`єкт нерухомості, який не введено в експлуатацію у встановленому законом порядку. Таким чином, рішення державного реєстратора (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 25459928) щодо реєстрації змін об`єкта нерухомого майна є протиправним та підлягає скасуванню. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи вищевикладене суд приймає рішення про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію змін про об`єкт нерухомого майна державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 19.10.2015 (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 25459928), на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 129 кв.м, розташоване по [ADDRESS] . Стосовно правової позиції представника Головного Територіального Управління Юстиції в Одеській області що ГТУЮ в Одеській області не є належним відповідачем по справі, суд зазначає наступне. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору, є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі ( частина 2 статті 51 ЦПК України у редакції чинній з 15.12.2017 року). З матеріалів справи вбачається, що позов заступником прокурора Одеської області пред`явлено у вересні 2017 року, провадження по справі відкрито до 15.12.2017 року, підготовче засідання не призначалося. За клопотанням представника прокуратури Одеської області 11 квітня 2019 року судом залучено до участі у справі в якості співвідповідача - [PERSON] , враховуючи що позивачами ставиться вимога щодо скасування реєстрації права власності саме [PERSON] на спірний об`єкт нерухомого майна. Оскільки заступник прокурора Одеської області в інтересах Одеської міської Ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ( Позивачі) оспорюють право власності [PERSON] на нежитлове приміщення аптеки, загальною площею 129 кв.м, розташоване по [ADDRESS] , довівши суду, що об`єкт є самочинним будівництвом, то саме [PERSON] є належним відповідачем по даній справі. Приймаючи до уваги позицію сторони ГТУЮ в Одеській області, суд також враховує, що спірне рішення про державну реєстрацію змін про об`єкт нерухомого майна від 19.10.2015 року ( індексний номер:25459928) прийняте державним реєстратором управління державної реєстрації ГТУЮ в Одеській області - Суховим Пилипом Івановичем, який з 26.02.2017 року в Головному територіальному управління юстиції не працює.13 грудня 2015 року набрав чинності Закону України « Про внесення змін до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв`язку з чим територіальні органи утворені Міністерством юстиції України, з 01.03.2016 року в установленому законодавством порядку, припинили надання адміністративних послуг у сферах державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року за №99 « Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги», а також положень наказу Міністерства юстиції України від 01.03.2016 року за № 572/5 « Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції» передбачена ліквідація як юридичних осіб публічного права територіальних органів Міністерства юстиції України ти утворення ліквідаційних комісій територіальних управлінь юстиції. Відповідно до вищеназваних нормативно правових актів правонаступники територіальних органів Міністерства юстиції України визначені не були. Враховуючи що відповідно до Закону ліквідовано управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області без визначення його правонаступника, тому Головне територіальне управління юстиції в Одеській області не є належним відповідачем по справі. Таким чином встановивши, що ГТУЮ в Одеській області є не належним відповідачем, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішення такий спосіб захисту, який не суперечить закону( стаття 5 ЦПК України у редакції чинній з 15 грудня 2017 року). Враховуючи вищевикладене, суд частково задовольняє позов заступника прокурора Одеської області, в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Головного територіального управління юстиції в Одеській області в частині пред`явлення позовних вимог до [PERSON] , та приймає рішення про визнання протиправним та скасувавання рішення про державну реєстрацію змін про об`єкт нерухомого майна державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 19.10.2015 (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 25459928), на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 129 кв.м, розташоване по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно п. 11 Положення про управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 10.09.2015 № 6908-VІ, Управління відповідно до покладених на нього завдань: надає, отримує, реєструє, повертає документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, відмовляє у видачі таких документів, анулює їх, скасовує їх реєстрацію; приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає сертифікати, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації та повертає такі декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків); здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах відповідних населених пунктів. Таким чином, управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради є органом, уповноваженим на здійснення функцій держави у виниклих спірних правовідносинах. Однак, Управлінням жодних дій, направлених на поновлення інтересів держави в судовому порядку не вжито. Відповідно до ч. 3 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Враховуючи вимоги ст. 23 Закону України « Про прокуратуру», Конституцію України, суд не погоджується з правовою позицією представника [PERSON] , що заступник прокурора Одеської області не є належним позивачем по справі Згідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи що суд задовольнив позовні вимог пред`явлені до відповідача [PERSON] , суд присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача суму сплаченого судового збору у загальному розмірі - 2400,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial