Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Заявник [PERSON] в особі адвоката Кукаркіна О.О., звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], яка є її матірю. Заява обґрунтована тим, що [INFO] у м. Жданівка Донецької області, померла [PERSON] , яка є її матірю, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану він не має можливості, документи, які були видані на підтвердження факту смерті [PERSON] не відповідають вимогам законодавства України та не може бути прийнятим відділом держаної реєстрації для здійснення реєстрації смерті, про що свідчить письмова відмова, отримана заявником за № 299/15.9-04-04 від 13.07.2017 року у проведенні державної реєстрації смерті, отримана заявником від відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в зв'язку з чим заявник вимушена звернутися до суду, оскільки встановлення факту смерті необхідно заявнику для державної реєстрації смерті, а також отримання належні до сплати виплати у зв'язку із похованням та отримання спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] Заявник в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, заяву просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Положеннями частини 1 статті 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.ч. 2, 3 ст.9 зазначеного Закону). За правилами п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окуповані території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті, відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК України. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.49 Цивільного кодексу України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що [INFO] у м. Жданівка Донецької області померла [PERSON], [INFO]., що підтверджується оригіналом довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 57 від 06.06.2017), виданого Комунальною установою Центром первинної медично-санітарної допомоги м. Жданівка. При цьому, відповідно до п.15 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, який затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, м. Жданівка Донецької області відноситься до таких населених пунктів. Тобто смерть [PERSON], [INFO] у встановленому законом порядку зареєстрована не була, оскільки ця подія відбулася на тимчасово окупованій території, а саме, у м. Жданівка Донецької області. Відповідно до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області за № 299/15.9-04-04 від 13.07.2017 року у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] було відмовлено, оскільки довідка про причину смерті (до форми № 106/у № 57 від 06.06.2017), видана Комунальною установою Центром первинної медично-санітарної допомоги м. Жданівка не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, та не має юридичної сили на території України. Відповідно до наданої заявником копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 6 червня 1972 року, [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON]. На підставі викладеного, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи були доведені обставини, на які заявник посилалася в обґрунтування своєї заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті [PERSON], [INFO], уродженки села Мала-Сербулівка Єланецького району Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], яка настала [INFO], місце смерті: Донецька область, м. Жданівка, яка є матірю заявника, а тому заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Outcome: approved