Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038028, виданого 29 листопада 1996 року. Із вказаної земельної частки (паю) було виділено земельну ділянку площею 10,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 041772, виданого 19 березня 2003 року. Також, [PERSON] належить майновий пай згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЛУ № 042648. [PERSON] доводиться позивачці матірю, 18 березня 2002 року вчинила відносно неї заповіт, яким право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038028, а також усе належне їй за життя майно, заповідає [PERSON]. Відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 041772 втрачено, про що було подано обяву до місцевої газети «Сельская Новь» № 23-24. Також відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038028. Вказане позбавляє позивачку можливості оформити спадщину на все спадкове майно у нотаріальному порядку. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Привільська сільська рада Троїцького району Луганської області до суду свого представника не направила, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 244368, - 31 березня 2010 року померла [PERSON]. [PERSON] належить право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038028, виданого 29 листопада 1996 року. Із вказаної земельної частки (паю) було виділено земельну ділянку площею 10,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 041772, виданого 19 березня 2003 року. Також, [PERSON] належить майновий пай згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЛУ № 042648. [PERSON] 18 березня 2002 року вчинила відносно позивачки заповіт, яким право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038028, а також усе належне їй за життя майно, заповідає [PERSON]. Відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 041772 втрачено, про що було подано обяву до місцевої газети «Сельская Новь» № 23-24. Також відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038028. Вказане позбавляє позивачку можливості оформити спадщину на все спадкове майно у нотаріальному порядку. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивачка по справі є єдиною спадкоємицею майна померлої за заповітом, так як позивачка за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів є власницею зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивачка має право на спадкове майно, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225, 1268 ЦК України, ст. 81 ч. 1 п. «г», 131 ЗК України,

Outcome: approved