Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, посилається на те, що з відповідачем у шлюбі вони перебували з 14.06.2002 року по 07.03.2017 року. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства придбано автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2006 року випуску, обєм двигуна 1299 куб. см, кузов №Y6DT1311060289770, реєстраційний номер [NUMBER]., що підряджено договором кредиту № 110-г/37 від 07.09.2006 року та договором застави. 04.12.2009 року кредит було виплачено. В добровільному порядку вирішити спір про спільно набуте майно сторони не бажають. Позивачем під час розгляду справи неодноразово були уточнені позовні вимоги. Позивач просить суд визнати автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2006 року випуску, обєм двигуна 1299 куб. см, кузов №Y6DT1311060289770, реєстраційний номер [NUMBER] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; визнати та виділити рівні частки у праві спільної власності на транспортний засіб [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожному; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за ? частину транспортного засобу у розмірі 24\~934,30 грн.; припинити право власності [PERSON] на ? частину зазначеного автомобілю з дня коли буде отримано [PERSON] від [PERSON] грошову компенсацію за цю частину у повному розмірі 24\~934,30 грн.; стягнути понесені судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним, просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] позов підтримувала, вважає, що є всі підстави для його задоволення. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. З 14.06.2002 року по 07.03.2017 року [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.03.2017 року (а.с.30а). Договором застави від 07.09.2006 року підтверджено, що було оформлено кредитний договір № 110-г/37 від 07.09.2006 року на купівлю автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2006 року випуску, обєм двигуна 1299 куб. см, кузов №Y6DT1311060289770, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 17-18). Згідно листа №31/8-1870 від 24.04.2017 року Регіонального сервісного центру в Запорізькій області МВС України станом на 24.04.2017 р. транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2006 року випуску, обєм двигуна 1299 куб. см, кузов №Y6DT1311060289770, реєстраційний номер [NUMBER]зареєстрований за [PERSON], свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії РСА № 733952 від 05.09.2006 року (а.с. 40). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2006 року випуску, обєм двигуна 1299 куб. см, кузов №Y6DT1311060289770, реєстраційний номер [NUMBER]в м. Запоріжжя був придбаний під час шлюбу сторін. П. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що у випадку коли неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Як вбачається зі змісту ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на ? автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2006 року випуску, обєм двигуна 1299 куб. см, кузов №Y6DT1311060289770, реєстраційний номер [NUMBER]за кожним. Згідно висновку експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 22.08.2017 року за № 11-108, ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, модель Т13110, 2006 року випуску, обєм двигуна 1299 куб. см, кузов №Y6DT1311060289770, реєстраційний номер [NUMBER] станом на день оцінки, а саме на 23.06.2017 року може складати 49\~868 грн. 61 коп. (а.с. 45-59). Тобто, ? частина спірного автомобілю складає 24\~934,30 грн. Згідно ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсація, припиняється з дня її отримання. Тому, вимога позивача про припинення права власності [PERSON] на ? частину зазначеного автомобілю з дня коли нею буде отримано від [PERSON] грошову компенсацію за цю частину у повному розмірі 24\~934,30 грн. є недоцільною, так як відповідно до ст. 364 ЦК України право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсація, припиняється з дня її отримання. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою [PERSON] при поданні позовної заяви сплачений судовий збір у сумі 640 грн., що підтверджується квитанцією №59 від 11.01.2017 р., понесено витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн. (квитанція від 07.02.2017 року, а.с. 19), в розмірі 2\~600,00 грн. (квитанція від 24.10.2017 року, а.с. 75). За проведення експертизи [PERSON] було сплачено 1015 грн. 20 коп., тобто 1015,20 грн. /2 по 507,60 грн. з кожного. Відповідно до вимог закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» №4191 від 20.12.2011 р. ст.. 1 якого передбачає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем надано до суду підтвердження про сплату витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн., тому суд вважає за доцільне стягнути понесені витрати з відповідача. Тобто, понесені судові витрати позивача складають (640,00 + 400,00 +2600,00 507,60) 3132,40 грн., які підлягають стягненню з [PERSON]

Outcome: partial