Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Заявник 16.08.2019 року звернувся до суду із заявою, про встановлення факту належності трудової книжки [NUMBER] , виданої 01.08.1980 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15.10.1988 року, де має місце не вірне зазначення по батькові заявника, оскільки вона позбавлена можливості оформити документи для отримання пенсії у Селидівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Просила встановити факт приналежності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки [NUMBER] , виданої 01.08.1980 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15.10.1988 року. Заявник, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника, просив вирішити справу відповідно до чинного законодавства на розсуд суду. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03.09.2019 року відкрито провадження у справі. Відповідно до вимог ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. [PERSON] народилася [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого 19 червня 1958 року. Заявник змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку із реєстрацією шлюбу, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15.10.1988 року. У паспорті серії [NUMBER] , виданого Єнакіївським МВ УМВС України в Донецькій області 23 травня 2002 року прізвище, ім`я, по батькові заявника українською мовою зазначено « [PERSON] », російською мовою зазначено - « [PERSON] » [INFO] . Як встановлено судом, у трудовій книжці [NUMBER] , заведеної 01.08.1980 року, де прізвище ім`я та по батькові заявника російською мовою зазначено « [PERSON] », [INFO] , має місце виправлення у написанні по батькові заявника. Відповідно до п. 2.11, 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його оскарження, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пленум Верховного Суду України п.12 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 зазначає, що відповідно до ст. ст. 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 274 ЦК України обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Цивільним Кодексом України, Конституцією України та іншими законами України можливе лише у випадках передбачених ними. Судом встановлено, що трудова книжка [NUMBER] , заведена 01.08.1980 року, видана на ім`я (російською мовою) « [PERSON] », [INFO] , має виправлення у написанні по батькові заявника. Разом з тим, заявником надано належні та допустимі докази, які свідчать про те, що дана трудова книжка належить саме заявнику. Таким чином, у судовому засіданні знайшло підтвердження те, що вище зазначений документ належить заявнику [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що встановлення факту приналежності заявнику трудової книжки має юридичне значення для отримання пенсії, а тому вимога заявника щодо встановлення факту належності трудової книжки [NUMBER] , заведеної 01.08.1980 року, обґрунтована і підлягає задоволенню. Що стосується вимоги заявника про встановлення факту приналежності їй свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15.10.1988 року, суд враховує наступне. Статтею 315 ЦПК України визначено, які справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення можуть розглядатися судом, а саме справи про встановлення фактів: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Враховуючи вимоги ст.315 ЦПК України , суд дійшов висновку, що вимога заявника про встановлення факту приналежності їй свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15.10.1988 року не підлягає розгляду в окремому провадженні, а тому задоволенню не підлягає. Разом з тим, у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 роз`яснено, що відповідно до ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння),шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику його право на звернення до суду із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу, за умови якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Outcome: partial