Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в інтересах дитини в розмірі 480 000 грн., одноразово 96 000 грн. та моральної шкоди в розмірі 150 000 грн. та майнової шкоди на її користь в розмірі 53 333 грн. і 500 000 грн. моральної шкоди, завданою смертю фізичної особи. Позов мотивує тим, що 12.11.2016 року відповідач керуючи автомобілем ВАЗ 21104 допустив наїзд на її чоловіка - [PERSON] , який від отриманих травм помер. 19.03.2019 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю у діях [PERSON] ознак складу кримінального правопорушення, однак встановлено факт керування ним джерелом підвищеної небезпеки, порушення ПДР України, що спричинило смерть [PERSON] . У зв`язку із втратою годувальника позивач змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задоволити з наведених підстав, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав. За таких обставин, суд із згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 12.11.2016 року відповідач керуючи автомобілем ВАЗ 21104 допустив наїзд на чоловіка позивача - [PERSON] , який від отриманих травм помер. 19.03.2019 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю у діях [PERSON] ознак складу кримінального правопорушення, однак встановлено факт керування ним джерелом підвищеної небезпеки, порушення ПДР України, що спричинило смерть [PERSON] . Дані обставини підтверджуються копіями письмових доказів, які містяться в матеріалах справи. У зв`язку із втратою годувальника позивач звернулась до суду із даним позовом, оскільки вона перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною до 01.08.2018 року і дохід чоловіка був єдиним джерелом для існування її та її малолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. [PERSON] є законним представником малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та діє в її інтересах, право дитини отримувати відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника передбачено ч. 3 ст. 1200 ЦК України, відповідно до якої особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Згідно положень ч. 2 ст. 1200 ЦК України, особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Суд приймає до уваги розрахунок наданий позивачем та вважає, що з відповідача на користь малолітньої [PERSON] слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 480 000 грн., а на користь [PERSON] слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 53 333 грн. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Так, ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ст. 1168 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно абз. 1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач надавала пояснення щодо заподіяної їй моральної шкоди внаслідок втрати годувальника, смерті близької людини, яка полягає в перенесених нею душевних стражданнях та переживаннях у зв`язку із тим, що вона втратила чоловіка, її донька втратила батька до досягнення нею трирічного віку, позивач залишилась одна з малою дитиною, тривалий час перебувала у важкому емоційному стані. Відповідач своїми діями завдав їй моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, переживаннях, втраті нормальних життєвих зв`язків. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості та вважає, що така шкода позивачеві завдана в результаті неправомірних дій [PERSON] , що полягала у вчиненні ним наїзду на чоловіка позивача - [PERSON] , що спричинило смерть останнього та визначає розмір моральної шкоди в 500 000 грн., такий розмір шкоди є необхідним і достатнім для покриття завданої шкоди. В решті позову слід відмовити у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

Outcome: approved