Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] помер батько позивача та відповідача [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Тополі» с. Тополі Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0110475. Відповідач жодних дій для прийняття спадщини не вчинила. Також на даний час втрачено правовстановлюючий документ на спадщину у вигляді відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай). Через зазначені обставини, позивач не має можливості оформити спадщину у нотаріуса. Позивач просить суд визнати за ним право на дану спадщину. Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, заперечень на позовні вимоги не висунула. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом». Враховуючи спірні правовідносини, у даному випадку відповідні юридичні факти виникли під час дії Цивільного кодексу Української PCP, оскільки спадщина після смерті батька позивача відкрилася до набрання чинності ЦК України, у зв`язку з чим слід керуватися відповідними нормами вказаного нормативного акту, який діяв під час виникнення певних спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] помер батько позивача та відповідача [PERSON] (а.с. 6). Факт родинних відносин підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесеня до актового запису змін, доповнень № 00011963203 від 29 березня 2013 року (а.с. 8-9), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 12), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 19) та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 16). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Тополі» с. Тополі Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0110475. Відповідач жодних дій для прийняття спадщини не вчинила. Також на даний час втрачено правовстановлюючий документ на спадщину у вигляді відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай). Через зазначені обставини, позивач не має можливості оформити спадщину у нотаріуса. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем майна померлого свого батька за законом першої черги, враховуючи, що померлий на підставі наданих доказів набув право на вищезазначену спадщину, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадщину, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР,

Outcome: approved