Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Заявник [PERSON] 01.12.2020 року звернувся у Сколівський районний суд Львівської області із заявою, в якій просить встановити юридичний факт постійного проживання ним на території України, а саме у с. Верхня Рожанка Сколівського району Львівської області, за станом на 24.08.1991 року. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 03.12.2020 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження із визначенням дати судового засідання 18.12.2020 року, 11.30 год.. \~ \~ \~ \~Розгляд справи відбувся у судовому засіданні, котре було призначене на 18.12.2020 року о 11.30 год., без участі заявника та представника заінтересованої особи. Заяву обґрунтовано\~тим,\~що заявник народився [INFO] у с. Верхня Рожанка Сколівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Сколівським рай-бюро ЗАГС Львівської області. Згідно довідки Нижньорожанківського старостинсього округу Славської селищної ради Сколівського району Львівської області від 29.10.2020 року вих. № 286, станом на 24.08.1991 року заявник дійсно постійно проживав по [ADDRESS] . Зазначає, що станом на 24.08.1991 року він постійно проживав в Україні, а саме у с. Верхня Рожанка Сколівського району Львівської області. 25.03.1980 року йому було видано паспорт колишнього СРСР, однак такий ним був втрачений. У зв`язку з перебуванням у складних життєвих ситуаціях він не зміг одержати паспорт громадянина України. Така обставина унеможливлює реалізувати йому особисті немайнові права. Окрім того, нормативно-правовими актами України не визначено іншого порядку встановлення факту постійного проживання громадянина на території України станом на 24.08.1991 року. З метою реалізації свого немайнового права він змушений звернутись до суду з проханням встановити юридичний факт постійного проживання на території України, а саме у с. Верхня Рожанка Сколівського району Львівської області, станом на 24.08.1991 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не зв`явився, однак подав до суду заяву вх. № 6284 від 18.12.2020 року, у котрій підтримав свою заяву, просив її задоволити, зокрема встановити юридичний факт постійного проживання ним на території України, а саме у с. Верхня Рожанка Сколівського району Львівської області за станом на 24.08.1991 року, а справу розглядати у його відсутності. Сколівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області не забезпечив явку у судове засідання уповноваженого представника, однак 03.12.2020 року за вх. № 5996 подав клопотання про розгляд справи за відсутності такого представника. При ухваленні рішення у даній справі зазначена заінтересована особа покладається на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам, зібраним у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Сколівським рай-бюро ЗАГС Львівської області, заявник народився [INFO] у с. Верхня Рожанка Сколівського району Львівської області, а його батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до довідки за вих. № 3458, виданої Нижньорожанківським старостинським округом Славської селищної ради Сколівського району Львівської області 29.10.2020 року, [PERSON] , [INFO] , постійно проживає у [ADDRESS] , з народження і по теперішній час. Листом Сколівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області № 37/ заявнику надано інформацію, що він дійно документувався паспортом колишнього СРСР серії [NUMBER] від 25.03.1980 року Сколівським РВВС у Львівській області. Листом Сколівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області № 35/ заявнику відмовлено в оформлені паспорта громадянина України, оскільки його особу встановлено, але юридично не підтверджено факт постійного проживання на території УРСР або на території України станом на 24.08.1991 року або станом на 13.11.1991 року. Згідно зі ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Громадянство України громадянами України\~є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Зокрема, за ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про громадянство України»\~набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України\~«Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Відповідно до п. п. «а» п. 7, п. 8 розділу 2\~Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215,\~встановлення належності\~до громадянства\~України стосується громадян\~колишнього СРСР,\~які не\~одержали паспорт\~громадянина України\~або паспорт\~громадянина України\~для виїзду\~за кордон\~та не\~мають у\~паспорті громадянина\~колишнього СРСР\~відмітки про\~прописку,\~що підтверджує\~факт їхнього\~постійного проживання\~на території\~України за\~станом на\~24\~серпня 1991\~року або\~проживання в\~Україні за\~станом на\~13\~листопада 1991\~року.\~Для встановлення\~належності до\~громадянства України\~відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~3\~Закону України\~«Про громадянство\~України» особа,\~яка за\~станом на\~24\~серпня 1991\~року постійно\~проживала на\~території України\~і перебувала\~у громадянстві\~колишнього СРСР,\~але не\~має у\~паспорті громадянина\~колишнього СРСР\~відмітки про\~прописку,\~що підтверджує\~факт її\~постійного проживання\~на території\~України на\~зазначену дату,\~подає: а)\~заяву про\~встановлення належності\~до громадянства\~України; б)\~копію паспорта\~громадянина колишнього\~СРСР.\~У разі\~відсутності паспорта\~громадянина колишнього\~СРСР подається\~довідка територіального\~підрозділу Державної\~міграційної служби\~України про\~встановлення особи\~та про\~те,\~що за\~станом на\~24\~серпня 1991\~року особа\~перебувала в\~громадянстві колишнього\~СРСР (за\~наявності документів,\~що підтверджують\~зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. У пункті 40 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Отже, реалізація права на набуття заявником громадянства України залежить від встановлення судом факту його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991року\~та станом на 13.11.1991 року, який має для нього юридичне значення. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи перевірені докази у їх сукупності, приймаючи до уваги покази свідків, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання заявника [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року є доведеним, а заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved