Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Заступник прокурора Березанського району Миколаївської області 17.09.2014 року звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому, з урахуванням уточнень, наведених у Заяві позивача про зменшення позовних вимог від 17.11.2014 року (а.с.66-67), зазначив, що проведеною прокуратурою Березанського району перевіркою встановлено порушення вимог законодавства при наданні у власність земель історико-культурного призначення. Так, розпорядженням Березанської районної державної адміністрації №239 від 23.05.2002 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам України та надано їм у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Василівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, в тому числі [PERSON]. Вказаним документом останній надано у власність земельну ділянку площею 8,1 га. На підставі зазначеного розпорядження [PERSON] 12.11.2002 року видано державний акт на право приватної власності на землю серії МК №002724, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №376. Разом з тим, оскільки відповідно до акту обстеження №3 від 05.09.2014 року, на земельній ділянці, кадастровий номер 4820980600:01:000:0174, знаходиться памятка культурної спадщини курган №2, взятий на облік розпорядженням голови Миколаївської облдержадміністрації №507-р від 12.07.2000, охоронний №143, прокурор вважає, що вказане розпорядження районної державної адміністрації в частині надання земельної ділянки [PERSON] суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема вимогам ст.53 Земельного кодексу України та ст. 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини» за змістом яких, землі, на яких розташовано памятки культурної спадщини належать до земель історико-культурного призначення, а також положенням статті 17 зазначеного закону, якою передбачено, що памятки археології, а також землі, на яких розташовані такі памятки, є державною власністю і не можуть перебувати у приватній власності. Посилаючись на наведені обставини та норми закону, а також положення ст.ст.393, 1212 ЦК України, ст.ст. 53, 84, 122 Земельного кодексу України, ст.ст. 2, 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини», ч.3 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», прокурор вважає Розпорядження Березанської районної державної адміністрації №239 від 23.07.2002 року частково недійсним, і просить суд: - визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської районної державної адміністрації №239 від 23.05.2002, в частині затвердження технічної документації зі складання державних актів на право власності щодо відведення [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,0699 га в межах території Василівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, на якій розміщений курган №2, взятий на облік розпорядженням голови Миколаївської облдержадміністрації №507-р від 12.07.2000, охоронний №143; - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК №002724, виданий 12.11.2002 [PERSON], в частині встановлення права власності на земельну ділянку площею 0,0699 га в межах території Василівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, на якій розміщений курган №2, взятий на облік розпорядженням голови Миколаївської облдержадміністрації №507-р від 12.07.2000, охоронний №143; - повернути у власність держави земельну ділянку площею 0,0699 га вартістю 1179,52 грн. в межах території Василівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, на якій розміщений курган №2, взятий на облік розпорядженням голови Миколаївської облдержадміністрації №507-р від 12.07.2000, охоронний №143. В судовому засіданні позивач та представник позивача прокурор прокуратури Березанського району [PERSON] позов підтримали в обсязі, викладеному в заяві позивача про зменшення позовних вимог від 17.11.2014 року (а.с.66-67). На його задоволенні наполягають, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник \~позивача - \~Миколаївської облдержадміністрації в судове засідання не зявився, направив до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі та підтримання ним позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача - Березанської райдержадміністрації Миколаївської області в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі. В судове засідання відповідачка [PERSON], повідомлена належним чином про дату, місце, і час судового засідання, не зявилася. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вважає позов необґрунтованим, оскільки земельна ділянка, на якій розміщено курган №2, взятий на облік розпорядженням голови Миколаївської облдержадміністрації №507-р від 12.07.2000, згідно даних кадастрового плану земельної ділянки, в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої ПП «ПІВДЕНЬ ЗЕМ» (а.с.114-116), належить іншому землекористувачу [PERSON] Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечив. Конкретних мотивів невизнання ним позову суду не навів. Суд, заслухавши представників сторін, третьої особи, допитавши свідка та вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З Розпорядження Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області №239 від 23.05.2002 року вбачається, що ним було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам України 407 чоловік для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Василівської сільської ради Березанського району Миколаївської області та передано у приватну власність земельні ділянки (паї) громадянам у розмірах, визначених вищевказаною документацією у фізичних гектарах (а.с.8). З додатку до зазначеного розпорядження, вбачається, що під номером 211 зазначено [PERSON], якій надано земельну ділянку загальною площею 8,41 га (а.с.9-12). Державним актом серії МК №002724, виданим 12.11.2002 року [PERSON] на підставі розпорядження Березанської райдержадміністрації від №239 від 23.05.2002 року, підтверджується надання у власність земельної ділянки площею 8,41 га в межах території Василівської сільської ради Березанського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №376 (а.с.13). Актом обстеження №3 земельної ділянки, на якій розміщена памятка культурної спадщини від 05.09.2014 року підтверджується проведення обстеження земельної ділянки, кадастровий номер 4820980600:01:000:0174, площею 8,41 га, яка розміщена в межах території Василівської сільської ради та належить [PERSON], яким встановлено, що на земельній ділянці знаходиться памятка культурної спадщини курган №2, взятий на облік розпорядженням голови Миколаївської облдержадміністрації №507-р від 12.07.2000, порядковий №143 (а.с.14). З додатку до повідомлення Державної інспекції по охороні памяток культури на адресу прокурора вбачається, що на земельній ділянці під кадастровим номером 4820980600:01:000:0174 зазначено Курган №2 в межах території Василівської сільської ради (порядковий номер 143), який взято під охорону згідно розпорядження голови Миколаївської облдержадміністрації №507-р від 12.07.2000р., який розорюється (а.с.15, 16). Факт наявності на земельній ділянці, яка знаходиться у приватній власності відповідачки, кургану площею 0,0699 га підтверджується Планом кадастрової зйомки зовнішніх меж земельних ділянок в межах території Василівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.17) та показаннями допитаного у судовому засіданні свідка [PERSON] (а.с.174). Згідно з відповіддю відділу Держземагентства у Березанському району Миколаївської області нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 09.09.2014 року кадастровий номер 4820980600:01:000:0174 Василівська сільська рада становить 147\~450,87 грн. (а.с.19). Як вбачається з паспорту на курган від 23 листопада 1991року та облікової картки памятника від 23.11.1991 року, курган, що має висоту 2,5 м., діаметр 30 м., розташований за адресою: Миколаївська область, Березанський район, 5,2 км. на південний захід від с. Василівка та взятий під охорону розпорядженням Голови Миколаївської облдержадміністрації № 507-р від 12.07.2000 року (а.с.71-72, 73). Розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації № 507-р від 12 липня 2000 року «Про державний облік і охорону памяток археології» затверджено державний список нерухомих памяток археології місцевого значення Миколаївської області, де в додатку під №143 зазначено курган №2 ІІІ тис. до н.е. І тис. н.е., 5,2 км. на південний захід від с. Василівка (а.с.126-129). Відповідно до ст. 53 Земельного кодексу України, до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані, зокрема, городища, кургани, давні поховання, памятні скульптури та мегаліти, наскальні зображення, поля давніх битв, залишки фортець, військових таборів, поселень і стоянок, ділянки історичного культурного шару укріплень, виробництв, каналів, шляхів. Частиною 2 ст. 54 Земельного кодексу України передбачено, що навколо історико-культурних заповідників, меморіальних парків, давніх поховань, архітектурних ансамблів і комплексів встановлюються охоронні зони з забороною діяльності, яка шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання цих земель. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України, до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під об'єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля. Пунктами 3, 4 частини 1 статті 16 вказаного Закону передбачено, що місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, охороною пам'яток історії та культури. Частиною 1 ст. 21 зазначеного Закону встановлено, що місцева державна адміністрації розпоряджається землями державної власності відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Частиною 5 ст.122 ЗК України визначено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених законом, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Таким чином, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Миколаївська обласна державна адміністрація. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, відповідно до встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що розпорядження голови Березанської райдержадміністрації Миколаївської області №239 від 23.05.2002 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,0699 га в межах території Василівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, на якій розміщений курган №2, винесено з порушенням вимог Земельного кодексу України, а тому в цій частині воно являється незаконним та підлягає скасуванню. У зв'язку з цим, державний акт на право власності на землю серії МК №002724, виданий 12.11.2002 року [PERSON] на підставі розпорядження Березанської райдержадміністрації Миколаївської області №239 від 23.05.2002 року в частині встановлення права власності на земельну ділянку площею 0,0699 га в межах території Василівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, на якій розміщений курган №2, на думку суду, також слід визнати недійсним. Згідно зі ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За таких обставин земельна ділянка, на якій розташований курган №2 площею 0,0699 га, що розташована в межах території Василівської сільської ради Березанського району Миколаївської області підлягає поверненню її власнику - державі на підставі ст.ст. 387, 1212 ЦК України. Дійшовши такого висновку суд не приймає до уваги заперечення представника відповідачки [PERSON] про те, що земельна ділянка, на якій розміщено курган №2, належить не відповідачці [PERSON], а землекористувачу [PERSON] згідно даних кадастрового плану земельної ділянки, в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої ПП «ПІВДЕНЬ ЗЕМ», оскільки такі доводи спростовуються показаннями допитаного у судовому засіданні свідка [PERSON] (а.с.174), який з даного приводу пояснив, що у виготовленій ним технічній документації було допущено технічну помилку, а також іншими матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved