Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Заявник 12.05.2021 року звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просив встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме диплома [NUMBER] , виданого Донецьким Державним медичним Інститутом ім. М. Горького, 29.06.1983 року, яким [PERSON] присвоєно кваліфікацію лікаря-стоматолога. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що через невідповідність написання її прізвища в правовстановлюючому документі, а саме зазначення її як « [PERSON] », вона позбавлена можливості реалізувати свої права на освіту, через що вимушена звернутися до суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2021 року провадження по справі відкрите. Заявник [PERSON] надала суду клопотання про розгляд заяви у її відсутність, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Запорізького Національного Унівеситету просив справу розглянути у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2ст.293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення»при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З матеріалів справи вбачається, що заявник, громадянин України [PERSON] , [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України, виданим Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 23 травня 2002 року. 29 червня 1983 року Донецьким Державним медичним Інститутом ім. М. Горького [PERSON] виданий Диплом [NUMBER] , присвоєно кваліфікацію лікар-стоматолог. Наразі, заявник продовжує навчання у Запорізькому національному університеті на магістратурі, має отримати диплом магістра, чому перешкоджають розбіжності виданого їй раніше диплома, де прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] » Враховуючи, що судом встановлено, що заявник позбавлений можливості реалізувати свої права на освіту через неправильне написання її прізвища як « [PERSON] » замість « [PERSON] », при цьому судом достовірно встановлено, що Донецьким Державним медичним Інститутом ім. М. Горького заявнику був виданий Диплом КВ № 669645, присвоєно кваліфікацію лікар-стоматолог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved