Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

До Чернівецького районного суду звернулася [PERSON] з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що шлюб з відповідачем розпався остаточно і подальше збереження сім'ї є неможливим. Крім того, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги для утримання неповнолітньої дитини не надає. Просить розірвати шлюб, стягувати з [PERSON] на її користь аліменти для утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти для її утримання в розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з*явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримує частково, зокрема, просить розірвати шлюб та стягувати із відповідача аліменти для утримання неповнолітнього сина в розмірі 400 гривень. Відмовляється від позовних вимог щодо стягнення аліментів для її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач, який був викликаний до суду через оголошення в пресі, повідомлений таким чином про день, час та місце розгляду справи /а.с 18/, в судове засідання не з*явився, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки. Частиною 9 статті 74 ЦПК України визначено, що з опублікуванням оголошення в пресі про виклик в суд відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини своєї неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 1 червня 2012 року у виконкомі Немійської сільської ради Могилів - Подільського району Вінницької області, актовий запис №4 / а. с. 5/. В подружжя від даного шлюбу є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] /а.с. 6/, який проживає з матір*ю та перебуває на її утриманні /а.с. 7/. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Причиною розпаду сім'ї є те, що у подружжя розбіжні погляди на життя, ведення домашнього господарства, вирішення різного роду побутових та сімейних питань, несумісність характерів, на підставі чого в сім*ї виникали сварки та різного роду непорозуміння. З грудня 2014 року кожен із подружжя проживає окремо, за час окремого проживання ніхто із сторін не приймав жодних заходів для збереження сім*ї. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б як їх інтересам, так і інтересам неповнолітньої дитини, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України дає підстави для розірвання шлюбу. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу для утримання неповнолітньої дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. В разі ухилення від цього обов*язку кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку за ч.3 ст.181 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України / із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22.09.2005 року, № 2901 - 4 / мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII затверджено прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень. Відповідно до ч.1 ст.184 сімейного кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за інших обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров*я відповідача - здоровий, відсутність у нього інших утриманців, матеріальне становище дитини та платника аліментів, відповідач ніде не працює, у нього відсутній постійний та регулярний дохід. Позивач просить стягувати з відповідача тверду грошову суму для утримання неповнолітнього сина в розмірі 400 гривень. Оцінюючи в сукупності вище зазначені обставини, суд, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, затвердженого статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII, для дітей віком до 6 років та дітей віком від 6 до 18 років, приходить до висновку, що обґрунтованим і справедливим буде розмір аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення щодо стягнення аліментів до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. На підставі ст., ст. 105, 110, 112, 235 ч.8, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved