Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON]. про поділ майна. Вказаний позво обгунтований тим, що з 28.12.2003 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у 2007 році сторонами, як подружжям був придбаний автомобіль Shevrolet AVEO, державний номерний знак [NUMBER]. На разі сторони проживають порізно, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Зазначений автомобіль перебуває у володінні та користуванні відповідача. Відповідач не погоджується на сплату грошової компенсації засвою частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль у відповідності до положень ст. 71 СК України. За таких обставин, позивач просить суд визнати автомобіль Shevrolet AVEO, державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску обєктом спільної сумісної власності подружжя; поілити спільне сумісне майно подружжя, а саме: виділити у натурі [PERSON] та залишити за ним у власності автомобіль Shevrolet AVEO, державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску; стягнути з [PERSON] в рахунок поділу майна подружжя на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 52\~991,14 грн., що складає 1/2 частини вартості автомобіля автомобіль Shevrolet AVEO, державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, будучи про час та місце розгляду справи повідомленим шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 12.01.2018 №7 (6123), а також на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання за невідомих суду причин не зявився. З огляду на відсутність відповідних заперечень позивача, в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов наступного висновку. [PERSON] та [PERSON] 28.12.2003 уклали шлюб, про що 28.12.2003 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького районного управління юстиції у Вінницькій області складено відповідний актовий запис №26. За час подружнього життя сторонами було придбано автомобіль Shevrolet AVEO, державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску. Як слідує з відповіді територіального сервісного центру №0541 РСЦ МВС у Вінницькій області від 24.10.2017 №31/2-3413, зазначений автомобіль значиться зареєстрованим за [PERSON] Втім, як слідує з матеріалів справи, сторони на даний час разом не проживають та не підтримують шлюбних стосунків. Спірний автомобіль знаходиться у володінні та користуванні відповідача, згоди щодо способу поділу автомобіля між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). А тому, спірний автомобіль Shevrolet AVEO, державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1ст.\~69\~та ч.1ст.\~70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частинами 3, 4\~ст. 71 СК України\~встановлено, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою,крім випадків, передбачених\~ЦК України. Пленум Верховного Суду України в п. 25 Постанови від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що при вирішенні питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5\~ст. 71 СК\~щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року (набуло статусу остаточного 21 березня 2011 року) в справі за заявою Особи 33 № 35041/05 установлено наявність порушення ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, а саме: незаконного позбавлення Особи 33 майна у зв'язку з порушенням правил щодо попереднього депонування суми відшкодування, що може призвести до негативних економічних наслідків для Особи 33, оскільки вимога попереднього платежу є не просто технічною складовою процедури відчуження майна, яка встановлена законом, а основною вимогою, на якій повинно ґрунтуватися рішення суду про позбавлення особи майна. Така умова дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки, в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми для відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов'язань перед іншою стороною. Всупереч наведеному, відповідачем по справі не було внесено на депозитний рахунок суду суми для відшкодування вартості частини майна (автомобіля). За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для поділу спільного сумісного майна подружжя шляхом виділення у натурі [PERSON] та залишення за ним у власності автомобіля та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості 1/2 частини вартості автомобіля. А тому, суд визнає ідеальні частки подружжя в автомобілі Shevrolet AVEO, державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску без його реального поділу і залишає його у їх спільній частковій власності. У відповідності до ч.7 ст. 158 ЦПК України застосований ухвалою суду від 11 грудня 2017 року захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль Shevrolet AVEO, державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску,\~ що належить на праві власності [PERSON] продовжує діяти протягом девяноста днів з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріали справи містять належні доказом понесення позивачем судових витрат у вигляді сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом та з заявою про забезпечення позову в розмірі 1379,82 грн. У звязку із чим до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору в розмірі 689,91 грн.

Outcome: approved