Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

До суду з позовною заявою про розірвання шлюбу звернулася позивач [PERSON] до відповідача [PERSON]. На обґрунтування свого позову позивач вказує, що 16.11.2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрували у відділі РАЦС Дніпровського РУЮ у м.Київ актовий запис №1476. Від спільного шлюбу мають доньку Євангеліну, [INFO], яка мешкає разом з нею. В позові також зазначає, що останнім часом їх відносини змінилися не в кращий бік, виникають постійні конфліктні ситуації, що призводить до постійних суперечок. У 2016 році вони виїзджали за межі держави на заробітки після чого їх відносини зруйнувалися. В січні 2017 року вона подала заяву про розірвання шлюбу до суду, але заради їх спільної доньки, заради майбутнього, забрала заяву та намагалася примиритися з відповідачем, але все було марно. Таким чином вони фактично припинили шлюбні відносини, перестали проживати разом, вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить як її так і інтересам дитини. Спільні намагання зберегти сімю ні до чого не привели і не дали позитивного результату. Угода про проживання дитини та її утримання між ними досягнута. Майнових претензій до відповідача вона не має, спільне набуте майно розподілять у добровільному порядку. Відповідно до ст.104,105, 110, 112 СК України просить їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, згоден на розлучення. Суд вивчивши заяви сторін, матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 16.11.2012 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Київ, про що складено відповідний актовий запис за №1476, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БК № 203135, яке було видане вищевказаним відділом. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного домашнього господарства не ведуть, мають кожний окремо бюджет, майнового спору між ними наразі немає. Згідно частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст..110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 Сімейного кодексу України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved