Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Завник [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім свого колишнього чоловіка, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що 07 грудня 2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Орджонікідзевському Відділі РАЦС. Від даного шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 02 листопада 2010 року шлюб між ними було розірвано. Останнім відомим їй місцем проживання [PERSON] було: [ADDRESS]. У 2014 році [PERSON] виїхав у невідомому їй напрямку, ніякої допомоги на утримання дитини не надавав. Відомостей про місцезнаходження [PERSON] на даний час ані в неї, ані в їх спільних знайомих, немає. З останньої розмови в телефонному режимі [PERSON] повідомив їй, що пішов воювати. 22 травня 2015 року вона звернулася до Орджонікідзевського відділу поліції з заявою про те, що її колишній чоловік, [PERSON], зник. На даний час вона вирішила змінити прізвище своєму синові з [PERSON] на [PERSON], у зв'язку з чим звернулася до Лівобережного Відділу ДРАЦС, проте їй відмовили та рекомендували звернутися до суду з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Крім того, на канікулах вона намагалась відвезти свого сина, [PERSON], до своїх батьків, які проживають на окупованій території за адресою: Донецька область Новоазовський район село Шевченко. Проте на блок пості Маріуполь-Донецьк її дитині не дозволили перетинати кордон у зв'язку з відсутності дозволу батька на виїзд дитини за межі України. Таким чином, визнання [PERSON] безвісно відсутнім їй необхідно для зміни прізвища неповнолітньому сину та для надання дозволу на перевезення дитини за кордон. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги щодо визнання свого колишнього чоловіка, [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім підтримала у повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник зацікавленої особи - Служби у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, [PERSON], яка діє на підставі довіреності, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. Представник зацікавленої особи - Лівобережного районного у м. Маріуполі Відділі ДРАЦС, у судове засідання не з'явився, від якого на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути без участі представника відділу, вирішення справи покладали на розсуд суду. Допитаний у якості свідка [PERSON] пояснив, що заявник [PERSON] є сестрою його дружини. Її колишнього чоловіка він також знав, проте тісно вони не спілкувались. Йому відомо, що [PERSON] збирався воювати, про що казав йому особисто, а з 2014 року його місце знаходження невідомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], а [PERSON] вона знає з дитинства, оскільки її батьки проживають у селі Приморському, де проживав і [PERSON] Проте з 2014 року вона не бачить [PERSON], коли їздить до батьків, в його будинку по вулиці Леніна живуть чужі люди, в селі також не знають де він знаходиться. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заявниці обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Судом встановлено, що заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 07 грудня 2008 року, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 02 листопада 2010 року за № 2-1113/10. Від даного шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Орджонікідзевським Відділом РАЦС Маріупольського МУЮ, актовий запис № 153, в якому в графі «батьки» зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки за № 3863 (501) 03-2017 від 08 квітня 2017 року, виданої Слідчим відділом Волноваського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області, 22 травня 2015 року слідчим внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12015050790001428 за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України за фактом безвісно зниклого [PERSON], [INFO]. На теперішній час місцезнаходження [PERSON] не встановлено. По кримінальному провадженню триває досудове розслідування. Як вбачається з довідки, виданої вихователем дитячого садка № 47 [PERSON] від 29 жовтня 2014 року, [PERSON] не приймає участі у вихованні свого сина, [PERSON], який відвідує групу № 7 дитячого садка № 47, протягом трьох років ні разу не відвідав виховний заклад, не цікавився життям дитини. Крім того, на підтвердження відсутності [PERSON], заявником було надано суду копію заочного рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2015 року про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дитини без батька, яким їй було надано дозвіл на виїзд її малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу його батька, [PERSON], за межі України в супроводі матері, [PERSON], строком на один рік з 21 грудня 2015 року по 21 грудня 2016 року. Згідно довідки, виданої Приморською сільською адміністрацією № 235 від 20 липня 2017 року, [PERSON], [INFO], не проживає на території Приморської сільської адміністрації за адресою: [ADDRESS], з літа 2014 року. За таких обставин у суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, викладених заявником та свідками, тому суд приходить до висновку, що заява про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, підлягає задоволенню з 01 червня 2014 року. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім тягне для заявника [PERSON] настання певних юридичних наслідків у вигляді зміни прізвища дитині та оформлення виїзду їхньої неповнолітньої дитини, [PERSON], за межі України без дозволу батька. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved