Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Прилуцької центральної районної лікарні про стягнення з відповідача витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого [PERSON] в розмірі 5326,56 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком №1-кп/742/147/19 (єдиний унікальний №742/743/19 Прилуцького міськрайонного суду від 04.04.2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки, за те, що 04.01.2019 року близько 23 год.12 хв., перебуваючи в кафе «Олімп», розташованому за адресою: вул.Миру, буд .79-а, смт Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, під час сварки з [PERSON] наніс йому 3 удари ногами в область життєво важливого органу - голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забійних ран спинки носу, перелому кісток носу зі зміщенням, синців верхньої та нижньої повік правого ока, травматичного периодонтиту 32-го зуба, які ускладнились масивною носовою кровотечею, аспірацією легенів кров`ю та клінічною смертю. В результаті злочинних дій [PERSON] потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, через які перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, який витратив на його лікування 5326,56 грн, тому позивач і звернувся до суду з відповідним позовом. У судове засідання представник Прилуцької місцевої прокуратури не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.29). Відповідач в судове засідання не з`явився також, проте його представник [PERSON] подав суду заяву, в якій позовні вимоги в повному обсязі визнав, просив розглядати справу у відсутності сторони відповідача, а також додав оригінал квитанції про сплату заявленої у позовній заяві суми в розмірі 5326,56 грн (а.с.27-28). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, що має місце у даному випадку. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши всі матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до копії вироку №1-кп/742/147/19 (єдиний унікальний №742/743/19) Прилуцького міськрайонного суду від 04.04.2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки, за те, що 04.01.2019 року близько 23 год.12 хв., перебуваючи в кафе «Олімп», розташованому за адресою: вул.Миру, буд .79-а, смт Ладан, Прилуцький район, під час сварки з [PERSON] відповідач наніс йому 3 удари ногами в область життєво важливого органу - голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забійних ран спинки носу, перелому кісток носу зі зміщенням, синців верхньої та нижньої повік правого ока, травматичного периодонтиту 32-го зуба, які ускладнились масивною носовою кровотечею, аспірацією легенів кров`ю та клінічною смертю (а.с.10-12), що також підтверджується копією висновку експерта Прилуцького МРВ СМЕ №50 від 30.01.2019 року (а.с.7-9). Як вбачається з копії довідки №12 від 06.02.2019 року, наданої Прилуцькою центральною районною лікарнею, витрати, понесені на лікування [PERSON] , [INFO] , який перебував на стаціонарному лікуванні у Прилуцькій ЦРЛ в період з 05.01.2019 року по 21.01.2019 року, склали 5 326,56 грн (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Частинами 1 та 3 ст.1206 ЦК України закріплено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Згідно з п.2 указаного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Відповідно до п.4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Оскільки в результаті злочинних дій [PERSON] потерпілий [PERSON] внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, який витратив 5326,56 грн на його лікування, що визнається і самим [PERSON] , то саме така сума і повинна бути стягнута з відповідача на користь Прилуцької центральної районної лікарні на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. На підставі наведеного та ст.166, 1191, 1206 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» ,

Outcome: approved