Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON], в якому просить суд, визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після померлої 10.06.2015 року баби [PERSON], а саме на житловий будинок № 58 із господарськими приміщеннями, який знаходиться по вул.Петровського в с.Замисловичі, Олевського району Житомирської області, як спадкоємцю за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що його баба [PERSON], мала у власності зазначений житловий будинок, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в установленому порядку позивач не має можливості у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного нерухомого майна спадкодавцю. Позивач заявлені позовні вимоги підтримав із підстав, які наведено у позовній заяві та просить суд задовольнити його позовні вимоги повністю, подавши до суду письмову заяву щодо розгляду справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Олевського району Житомирської області у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Заявлені позовні вимоги визнають та просять їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилася, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Представники третьої особи - реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції Житомирської області у судове засідання не зявилися, подавши до суду заяву щодо розгляду справи у їхню відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON], підлягає задоволенню з таких підстав: відповідно до \~п.9\~\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Олевського району Житомирської області № 1082 від 30.12.2015 року по господарській книзі № 4 за 2011-2015 роки, особовий рахунок № 0189 за [PERSON] рахується житловий будинок № 58 по вул.Петровського в с.Замисловичі Олевського району Житомирської області, який був побудований і зданий в експлуатацію в 1960 році. Під забудову зазначеного будинку [PERSON], за вказаною адресою, виділялася земельна ділянка в розмірі 0.25 га., (а.с.9) що також стверджується копією технічного паспорту.(а.с.18-20). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 10 червня 2015 року (а.с.5). і з того часу відкрилася спадщина, яка складається із зазначеного майна. Позивач є онуком померлої [PERSON], і на час відкриття спадщини вступив у володіння та користування майном померлої, що стверджується довідкою [PERSON] сільської ради Олевського району Житомирської області № 1083 від 30.12.2015 року (а.с.10). За змістом ст.ст.1296, 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину. Однак при зверненні позивача до Олевської державної нотаріальної контори Житомирської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємця після смерті [PERSON] позивачу було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність майна померлому спадкодавцю, що стверджується відповідною постановою Олевської державної нотаріальної контори від 11.12.2015 року.(а.с.34), а тому за захистом свого права на свій вільний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном, [PERSON], звернувся до суду. Статтею 328 ЦК України, визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За змістом ст.1216 ЦК України спадкування за законом це є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Крім того, у статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так крім [PERSON] спадкоємцем на спадкове майно після померлої [PERSON], є її дочка [PERSON] (мати позивача), яка є спадкоємцем першої черги та яка відмовилася від прийняття спадщини після померлого спадкодавця на користь позивача, що підтверджується відповідною заявою (а.с.42). Інші спадкоємці на спадкове майно після померлої [PERSON], крім позивача відсутні (а.с.47,48,49). Як зазначалося вище, згідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності. Враховуючи вищенаведене та те, що позивач є спадкоємцем за законом і фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, а саме: житловим будинком № 58 із господарськими приміщеннями, який знаходиться по вул.Петровського в с.Замисловичі Олевського району Житомирської області, а право власності на спадкове майно належне померлій [PERSON] повністю підтверджене, однак позивач не має можливості отримати свідцтво про право на спадщину за законом та зареєструвати право на спадщину в установленому законом порядку за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного вище спадкового майна померлій [PERSON], та стверджували б факт прийняття позивачем спадщини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як під час судового розгляду справи було встановлено, що позивач є онуком померлої [PERSON], яка своє майно не заповіла, а спадкоємці першої черги дочка [PERSON] - мати позивача відмовилася від прийняття спадщини на користь останього, а відтак позивач має право, як спадкоємець першої черги на спадкування за законом, оскільки інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача і не заявляли про своє право на зазначену у позові спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved