Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернувся позивач. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 21.07.2010 року було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу кошти в сумі 31500 дол. США, а відповідач зобов'язувався повернути кошти щомісячними платежами по 250 дол. США починаючи з 01.09.2010 року. Після отримання коштів відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань та не повернув кошти. Просить стягнути з відповідача заборгованість по договору позики в повному обсязі, а саме 31500 дол. США, що за курсом НБУ на день звернення до суду становить 812190, 30 грн.. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримав в повному обсязі, позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його представник [PERSON] в судовому засіданні проти заявленого позову заперечив, пояснивши суду, що після укладення договору позики, позивач виїхав на проживання до країни Ізраїль, де проживає до теперішнього часу. Відповідач повернув кошти позивача, про що останній прислав відповідачу електронного листа, але на даний час відповідач не може знайти цього листа, так як з того часу минуло багато часу, та він був знищений. Також представник позивача заявив клопотання про застосування строку позовної давності до періодичних платежів з 01.09.2010 року по 01.11.2013 року. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов мотивованим та таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 21.07.2010 року було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу кошти в сумі 31500 дол. США, а відповідач зобов'язувався повернути кошти щомісячними платежами по 250 дол. США починаючи з 01.09.2010 року. Відповідач отримав від позивача кошти, проте не виконав своїх зобов'язань, та не повернув кошти позивачу. Незважаючи на заперечення представник відповідача не надав суду жодних доказів виконання відповідачем свого зобов'язання. Стаття 60 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Щодо клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності , суд вважає, що воно підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається з перебігом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається з перебігом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. Таким чином, позовний строк по кожному окремому платежу почався з моменту невиконання даного платежу. Враховуючи те, що кошти повинні були сплачуватися мною кожного 1 числа починаючи з 01.09.2010 року, а позов було пред'явлено 08.12.2016 року, суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності до платежів за період з 01.09.2010 року по 01.11.2013 року, що становить 38 місяців, 38х250 долю США= 9500 дол. США. За таких обставин заявлена вимога підлягає до часткового задоволення а саме: 31500-9500= 22000 дол. США. Відповідно до ст.533 ЦК України Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 27.03.2017 року на момент винесення даного рішення офіційний курс НБУ за 100 дол. США становить 2712.4559 грн. таким чином до стягнення з відповідача підлягає 22000х 27,1 = 596 200 грн.. Встановлене судом підтверджується: - Копією паспорта позивача, - Копією паспорта відповідача, - Оригіналом боргової розписки Іншими матеріалами справи.

Outcome: approved