Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності на 1\\2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] року [PERSON] - помер (батько неповнолітньої [PERSON]). Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з ? частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину. За своє життя померлий так і не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири. Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до нотаріуса Четвертої одеської міської нотаріальної контори для оформлення спадкового майна, але їй було відмовлено, оскільки на ? частину квартири відсутній документ, підтверджуючий державну реєстрацію права власності. Таким чином, враховуючи те, що право власності на ? частину квартири, що належала померлому на підставі свідоцтв, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом на зазначену частку квартири. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Від позивачки надійшла заява про підтримання позовних вимог, розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача із заявами про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки не повідомляв. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] належала ? частина квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливо-енергетичного комплексу від 24.12.2007 року № 1-717 та ? частина вищезазначеної квартири, що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], посвідченого Туйск Ф.Л., державним нотаріусом Четвертої одеської міської нотаріальної контори, 21.02.2009 року, зареєстровано у реєстрі за № 61-617. За своє життя [PERSON] не здійснив державну реєстрацію права власності на ? частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. [INFO] року помер [PERSON], про що було зроблено відповідний актовий запис № 10376 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно з ст. 1261 ЦК України,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Позивачка в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] звернулася до Туйск Ф.Л., державного нотаріуса Четвертої одеської міської нотаріальної контори, для оформлення спадкового майна з заявою про прийняття спадщини. 22.04.2014 року [PERSON] надійшла постанова Четвертої одеської міської нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Спадкову справу № 1177/2013 було відкрито, щодо майна [PERSON] померлого [INFO] року, що підтверджується фотокопією спадкової справи, яка знаходиться в матеріалах справи. Позивачці надійшло рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 17555499 від 28.11.2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у зв'язку з тим , що з заявою про реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа. Відповідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка помела (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як було зазначено вище [PERSON] не встиг отримати свідоцтва про право власності на ? частину квартири, що перешкоджає спадкоємцю отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Дані обставин вказують на наявність у позивача права на звернення до суду на захист свого невизнаного спадкового права, що передбачено ч.1 ст.31 ЦПК України. Нормами статті 8 ЦК та ЦПК України, регламентовано вирішення справ відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини, а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад (цивільного) законодавства. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечності законодавства, що регулює спірні відносини. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати Книгу третю ЦК України, зокрема Главу 24 «Набуття права власності» ст.328, оскільки Книга шоста «Спадкове право» ЦК України, не передбачає набуття права власності на спадкове майно за рішенням суду, а у нотаріуса, як особи, чия діяльність направлена на захист цивільних прав, відсутні правові підстави для видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом визнання, відповідно до ст.328 ЦК України, за [PERSON], права власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартир, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Суд вважає, що таке набуття права власності на майно є правомірним, не заборонено законом, та направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів позивача.

Outcome: approved