Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

До суду звернулася позивач з позовом про розірвання шлюбу, яка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01 листопада 1995 року у Красилівському районному відділі РАГС Хмельницької області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем по даній справі, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу вчинено актовий запис за №164. При реєстрації Шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне «Романюк» на «Бадах». Від шлюбу у сторін є 2 спільних дітей, втому числі, неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Спільне життя з позивачем не склалося, оскільки у сторін виявилися несумісні характери, різні уявлення про сімейний устрій та взаємовідносини подружжя в сімї. Відповідач тривалий час зловживає спиртними напоями, витрачає на це майже всі свої доходи, лікуватись від алкогольної залежності відмовляється. В нетверезому стані чинить сварки та скандали, що робить спільне проживання з ним неможливим для всієї сімї. За таких умов позивач не бажає продовжувати подружні відносини та спільне проживання з відповідачем. На примирення та відновлення подружніх відносин з відповідачем не згодна та просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач заперечував щодо розірвання шлюбу. Сторонам відповідно до ухвали Вінницького міського суду від 03.06.2015 року надавався строк на примирення терміном на три місяці. Однак позитивних результатів щодо примирення між сторонами не було досягнуто. Судом було встановлено, що між сторонами 01 листопада 1995 року Красилівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області зареєстровано шлюб, про що зроблено запис № 164 (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-БВ № 009864, 10.05.2005 року у сторін народилась донька [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки про склад сімї від 14 квітня 2015 року, за адресою м. Вінниця, вул. Островського, 27 (гуртожиток) до складу сімї входять: власник [PERSON], [INFO],чоловік - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], 26.08.1996 р.н та дочка - [PERSON], [INFO]. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved