Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Заступник керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністраціїзвернувся в суд з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09 серпня 2019 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України. Даним вироком встановлено, що 24 січня 2018 року [PERSON] , діючи умисно, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям за рахунок бюджетних коштів, маючи на меті протиправне збагачення, підробила та подала до управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації підроблений документ, а саме: заяву №137 від 24 січня 2018 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністерства правці та соціальної політики України №441 від 21 квітня 2015 року, в якій умисно були зазначені завідомо неправдиві відомості та приховала інформацію про те, що вона проживає з особою, від якої має дітей, хоча фактично проживає, веде спільне господарство та виховую свою дитину, а саме: [PERSON] , [INFO] , з її біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Таким чином, в період з 01 січня 2018 року по 30 червня 2018 року [PERSON] отримала соціальну допомогу одинокій матері на неповнолітню дитину, в сумі 7637,19 грн., чим спричинила державі матеріальні збитки на вказану суму. Окрім того, 12 липня 2018 року [PERSON] , продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, повторно, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям за рахунок бюджетних коштів, маючи на меті протиправне збагачення, підробила та подала до управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації підроблений документ, а саме: заяву №365 від 12 липня 2018 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністерства правці та соціальної політики України №441 від 21 квітня 2015 року, в якій умисно були зазначені завідомо неправдиві відомості та приховала інформацію про те, що вона проживає з особою, від якої має дитину, хоча фактично проживає, веде спільне господарство та виховую своїх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з їх біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Таким чином, в період з 01 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року [PERSON] отримала соціальну допомогу одинокій матері на неповнолітніх дітей, в сумі 14354,40 грн., чим спричинила державі матеріальні збитки на вказану суму. Окрім того, 22 січня 2019 року [PERSON] , продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, повторно, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям за рахунок бюджетних коштів, маючи на меті протиправне збагачення, підробила та подала до управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації підроблений документ, а саме: заяву №91/02-11 від 22 січня 2019 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністерства правці та соціальної політики України №441 від 21 квітня 2015 року, в якій умисно були зазначені завідомо неправдиві відомості та приховала інформацію про те, що вона проживає з особою, від якої має дитину, хоча фактично проживає, веде спільне господарство та виховую своїх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з їх біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Таким чином, в період з 01 січня 2019 року по 31 травня 2019 року [PERSON] отримала соціальну допомогу одинокій матері на неповнолітніх дітей, в сумі 4410,40 грн., чим спричинила державі матеріальні збитки на вказану суму. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.1, ст. 358 ч.4 та ст.190 ч.1, ст. 358 ч.3, ст. 358 ч.4, ст. 190 ч.2 КК України, внаслідок яких завдано матеріальну шкоду державі, в особі управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації на загальну суму 26401,99 гривень. Враховуючи наведене та те, що завдана внаслідок кримінального правопорушення шкода на даний час засудженою не відшкодована, прокурор просить стягнути таку з відповідача в судовому порядку. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09 серпня року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, призначено покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням на неї обов`язків періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Внаслідок злочинних дій [PERSON] управлінням соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації нараховано та виплачено їй державної соціальної допомоги як одинокій матері на її неповнолітніх дітей за період з 01 січня 2018 року по [INFO] в сумі 26401 (двадцять шість тисяч чотириста одна) грн. 99 коп. Згідно п. 3 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В порядку ст. 206 ч.4 вказаного Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищевикладене та те, що [PERSON] в добровільному порядку не відшкодувала бюджетні кошти, які були нею неправомірно отримано, суд приходить до висновку про задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved