Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

До Тлумацького районного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу молока в сумі 1000,0 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.05.2014 року по серпень 2014 року відповідачка позичила у її сина [PERSON] гроші на лікування своєї доньки [PERSON] в сумі 3000,0 грн., а також усним договором купівлі-продажу купляла у неї коровяче молоко по 2 літри в день по ціні 5 грн. за літр молока та обіцяла платити за молоко кожного місяця. Починаючи з 01.05.2014 року по 15.09.2014 року вона давала їй молоко по 2 літри в день, іноді й більше по 3 літри, а також сир, сметану, яйця. За цей період (138 днів) відповідачка отримала 276 літрів молока (по 2 літри в день) та мала заплатити 1380,0 грн., однак жодних коштів не заплатила. А тому 21.08.2015 року відповідачка дала власноручну розписку, в якій зазначила, що брала у неї молоко та має за місяць повернути 1000,0 грн., а також повернути її синові позичені кошти. Оскільки відповідачка коштів не повертала, то 16.03.2016 року їй було надіслано претензію про повернення боргу за продане молоко, проте гроші так і не були повернуті. В звязку з цим просить стягнути з відповідачки заборгованості за договором купівлі-продажу молока в сумі 1000,0 грн. та судові витрати по справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення та просила розгляд справи провести без її участі . Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору купівлі-продажу, внаслідок чого [PERSON] позивається про відновлення її прав шляхом стягнення заборгованості за усним договором купівлі-продажу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятись правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Статтею 655 ЦК України визначено зміст договору купівлі-продажу. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Судом встановлено, що з 01.05.2014 року по серпень 2014 року [PERSON] (відповідачка) позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 3000,0 грн. на лікування своєї доньки [PERSON], а також уклала з [PERSON] (позивачка) усний договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] (продавець, позивачка) зобовязалась передати у власність [PERSON] (покупець, відповідачка) коровяче молоко по 2 літри в день по ціні 5 грн. за літр молока, а [PERSON] (покупець, відповідачка) зобовязалась прийняти вказане молоко та кожного місяця сплачувати за нього грошову суму. 21.08.2015 року [PERSON] (відповідачка) дала власноручну розписку, в якій зазначила, що брала у [PERSON] (позивачка) молоко та має за місяць повернути 1000,0 грн., а також частинами повернути [PERSON] позичені грошові кошти в сумі 3000,0 грн. (а.с. 4). У відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України дані обставини визнані сторонами по справі, а тому не потребують доказуванню. Згідно ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі якщо прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ч. 1 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У звязку з порушенням умов договору купівлі-продажу відповідачка допустила виникнення заборгованості за куплене молоко в сумі 1380,0 грн. У звязку з цим, 16.03.2016 року [PERSON] (позивачка) надіслала на адресу [PERSON] (відповідачка) письмову претензію про повернення боргу за продане молоко, яку відповідачка отримала 18.03.2016 року (а.с. 6-7), в якій було поставлено вимогу добровільно до 16.04.2016 року сплатити 1000,0 грн. заборгованості за отримане молоко, оскільки 380,0 грн. заборгованості було списано та зараховано за перевезення тюків соломи та сіна (а.с. 5). Проте, [PERSON] (відповідачка) вказану вимогу не виконала та не погасила заборгованість по договору купівлі-продажу. Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачкою суму заборгованості за вказаним договором купівлі-продажу, відповідачкою суду не представлено. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за договором купівлі-продажу є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки слід стягнути на користь позивачки 551,20 грн. понесених нею судових витрат по сплаті судового збору (квитанція № 13 від 11.02.2016 року, а.с. 1) та 520,0 грн. понесених нею судових витрат на правову допомогу (квитанція № 002564 від 11.02.2016 року, а.с. 9). Понесені позивачкою судові витрати в сумі 500,0 грн. не підлягають стягненню з відповідачки, оскільки з квитанції № 002621 від 21.04.2016 року (а.с. 10) вбачається, що дані витрати понесені позивачкою за ведення адвокатом [PERSON] цивільної справи в суді, проте адвокат [PERSON] не брала участі у справі в якості представника позивачки. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 206, 526, 530, 655, 692, 694 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 61, 88, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved