Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 12 листопада 2012 року між ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» та [PERSON] було укладено трудовий договір, а саме [PERSON] була прийнята на роботу до ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» у відділ оперативного маркетингу на посаду медичного представника по м. Луганськ. Для здійснення службових обов'язків за [PERSON] було закріплено легковий автомобіль Chevrolet Aveo, номерний знак [NUMBER], номер шасі [NUMBER], [PERSON] отримала для службового використання даний автомобіль, який належить позивачу. Крім того, позивачем було надано для службового використання [PERSON] мобільний телефон LG КР 108 RED з sim-card (номер - [NUMBER]) та зарядний пристрій до нього, а також ноутбук фірми «Asus» X5DIJ, комп'ютерну мишку та сумку до нього. 10 вересня 2014 року [PERSON] було власноручно написано та надано до ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» заяву про звільнення з роботи за власним бажанням, 24 вересня 2014 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням. Між ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» та [PERSON] фактично були припинені трудові відносини. У зв'язку з припиненням трудових відносин між ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» та [PERSON], у останньої зникли права на використання майна ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»», що було передано [PERSON] для виконання службових обов'язків. Враховуючи те, що [PERSON] користується майном ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» на думку позивача без наявних або будь-яких підстав, ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» застосувало досудовий порядок врегулювання спору, а саме 09 жовтня 2014 року було направлено трьох посадових осіб ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» до м. Луганськ, де проживає [PERSON] для повернення майна належного ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»». Однак, [PERSON] відмовилася повертати майно ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»». Станом на день подання позову [PERSON] не повернула ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» вищевказане майно, у зв'язку з чим позивач просить суд витребувати у [PERSON] з чужого незаконного володіння дане майно, стягнути з останньої усі судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянути справу без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Враховуючи неявку у судове засідання відповідачки, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч. 2 вказаної норми ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Ст. 1213 ЦК України встановлено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Судом було встановлено, що 12 листопада 2012 року між ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» та [PERSON] було укладено трудовий договір. Відповідно до Наказу ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» № 360 від 12 листопада 2012 року [PERSON] була прийнята на роботу до ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» у відділ оперативного маркетингу на посаду медичного представника по м. Луганськ. Для здійснення службових обов'язків за [PERSON] було закріплено легковий автомобіль Chevrolet Aveo, номерний знак [NUMBER], номер шасі [NUMBER], що підтверджується наказом ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» № 140 від 22 травня 2013 року. Відповідно до акту здачі-прийому автомобіля від 21 травня 2013 року [PERSON] отримала для службового використання автомобіль, який належить позивачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на даний автомобіль. Крім того, відповідно до актів прийому-передачі від 15 листопада 2012 року, позивачем було надано для службового використання [PERSON] мобільний телефон LG КР 108 RED з sim-card (номер - [NUMBER]) та зарядний пристрій до нього, а також ноутбук фірми «Asus» X5DIJ, комп'ютерну мишку та сумку до нього. 10 вересня 2014 року [PERSON] було власноручно написано та надано до ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» заяву про звільнення з роботи за власним бажанням. Згідно з наказом ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» № 260-к від 24 вересня 2014 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням. Відповідно до наявності підписаного наказу про звільнення за власним бажанням між ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» та [PERSON] фактично були припинені трудові відносини. У зв'язку з припиненням трудових відносин між ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» та [PERSON], у останньої зникли права на використання майна ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»», що було передано [PERSON] для виконання службових обов'язків. Враховуючи те, що [PERSON] користується майном ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» без наявних або будь-яких підстав, ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»» застосувало досудовий порядок врегулювання спору, а саме 09 жовтня 2014 року було направлено посадових осіб ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» до м. Луганськ, де проживає [PERSON] для повернення майна належного ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»». Однак, [PERSON] необгрунтовано відмовилася повертати майно ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»», в результаті чого посадовими особами останнього було складено та підписано акт від 09 жовтня 2014 року «Про відмову працівника повернути майно ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»». Отже, аналізуючи вищевикладене, судом було встановлено, що вказані позивачем у позовній заяві підстави повністю підтверджують його право власності на витребуване майно та наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність у відповідача правових підстав для володіння даним майном. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а саме витребувати у відповідачки з чужого незаконного володіння дане майно. Судові витрати по справі згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Судові витрати складаються із сплаченого позивачем судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., а також витрат, пов'язаних з оплатою розміщення оголошення у засобах масової інформації про виклик відповідачки до суду у розмірі 420 грн. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1212, 1213 ЦК України,

Outcome: approved