Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області із відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії [NUMBER]. Спадщину позивач прийняла, оскільки постійно проживала разом із померлим чоловіком в одному житловому будинку за однією адресою. Разом з померлим в одному будинку був зареєстрований, але не проживав на час відкриття спадщини [PERSON] . З заявою про прийняття спадщини не звертався, тому спадщину не прийняв. В 2007 році до Троїцького районного суду Луганської області з позовом про визнання права власності звернувся [PERSON] 19 квітня 2007 року Троїцьким районним судом Луганської області було винесено рішення про задоволення позовних вимог та визнання за [PERSON] права власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який належав померлому [PERSON] . Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 07.02.2018, станом на 01.01.2013 на території Луганської області на ім`я гр. [PERSON] згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 22.03.1997, видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 634552, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 254870/010841800007 від 13.03.2008, загальною площею 10,10 га (земельні угіддя - рілля), цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована земельна ділянка на території Тимонівської сільської ради (земельна ділянка № [NUMBER] ), кадастровий номер 4425487000:05:001:0018. На земельну ділянку - пасовищ, які відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) склали 2,91 умовних кадастрових га державний акт на право власності не оформлено. 01 червня 2017 року Апеляційний суд Луганської області рішення Троїцького районного суду Луганської області від 19 квітня 2007 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Троїцької районної державної адміністрації про визнання права власності відмовив. [PERSON] помер [INFO] . Правонаступником померлого стали його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] позивач [PERSON] звернулась до Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області з заявою для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 12.02.2018 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем не було надано оригінал документу, що посвідчує право на земельну частку (пай). Видача на підставі розпорядження Голови Троїцької районної державної адміністрації № 851 від 27.12.2007 на ім`я [PERSON] державного акту на право власності на землю та його реєстрація, призвела до порушення прав позивача щодо набуття в порядку спадкування права на земельну частку (пай). Таким чином, державний акт на ім`я [PERSON] є недійсним. На підставі викладеного, просить визнати недійсним вказаний вище державний акт та розпорядження Голови Троїцької районної державної адміністрації № 851 від 27.12.2007 та визнати за позивачем в порядку спадкування право на земельну частку (пай). В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності. На позовних вимогах наполягають. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали заяви, згідно яких позовні вимоги визнали в повному обсязі, просили справу розглядати без їх участі. Треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, Троїцька державна нотаріальна контора Луганської області, Троїцька районна державна адміністрація Луганської областів судове засідання своїх представників не направили, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №15 від 21.04.2000 року (а.с. 21). Факт родинних відносин між позивачем та її померлим чоловіком підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.11.2015 (повторне) (а.с. 20). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії [NUMBER]. Згідно копії довідки № 155 від 05.02.2018, виданої виконавчим комітетом Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області, [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, оскільки постійно проживала разом із померлим чоловіком в одному житловому будинку за однією адресою. Разом з померлим в одному будинку був зареєстрований, але не проживав на час відкриття спадщини [PERSON] . З заявою про прийняття спадщини не звертався, тому спадщину не прийняв (а.с. 24). В 2007 році до Троїцького районного суду Луганської області з позовом про визнання права власності звернувся [PERSON] 19 квітня 2007 року Троїцьким районним судом Луганської області було винесено рішення про задоволення позовних вимог та визнання за [PERSON] права власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який належав померлому [PERSON] (а.с. 29). 01 червня 2017 року Апеляційний суд Луганської області, рішення Троїцького районного суду Луганської області від 19 квітня 2007 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Троїцької районної державної адміністрації про визнання права власності відмовив (а.с.30-31). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 07.02.2018, станом на 01.01.2013 на території Луганської області на ім`я гр. [PERSON] згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 22.03.1997, видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 634552, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 254870/010841800007 від 13.03.2008, загальною площею 10,10 га (земельні угіддя - рілля), цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована земельна ділянка на території Тимонівської сільської ради (земельна ділянка № [NUMBER] ), кадастровий номер 4425487000:05:001:0018. На земельну ділянку - пасовищ, які відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) склали 2,91 умовних кадастрових га державний акт на право власності не оформлено (а.с. 25). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.11.2016 (а.с. 32). Правонаступниками померлого стали його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , звернувшись до Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області. Позивач [PERSON] звернулась до Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області з заявою для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 12.02.2018 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем не було надано оригінал документу, що посвідчує право на земельну частку (пай) (а.с.28). Видача на підставі розпорядження Голови Троїцької районної державної адміністрації № 851 від 27.12.2007 на ім`я [PERSON] державного акту на право власності на землю та його реєстрація, призвела до порушення прав позивача щодо набуття в порядку спадкування права на земельну частку (пай) після смерті її чоловіка [PERSON] . Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Згідно ст.1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, в зв`язку з тим, що видача на підставі розпорядження Голови Троїцької районної державної адміністрації № 851 від 27.12.2007 на ім`я [PERSON] державного акту на право власності на землю та його реєстрація, призвела до порушення прав позивача щодо набуття в порядку спадкування права на земельну частку (пай) після смерті її чоловіка [PERSON] , і оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, її права підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 328, 392, 1216, 1221, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved