Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 03 серпня 2014 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,62 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії І- ЛГ № 033412. Відповідач [PERSON] є дочкою померлій, від прийняття спадщини відмовилась, про вчинила відповідну заяву, однак не посвідчила її нотаріально. Вказане позбавляє позивача можливості прийняти спадщину у нотаріальному порядку. Позивач у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 033412 [PERSON] при житті належала земельна ділянка площею 4,62 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області. 03.08.2014 року року згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 394444 [PERSON] померла. Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР № 0565280 від 10.10.1963 року, та свідоцтва про народження серії І-ЯР № 111804 від 04.10.1957 [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON]. Судом встановлено, що на даний час позивач є єдиними спадкоємцями за законом після смерті матері [PERSON]. Відповідач [PERSON] є дочкою померлій, від прийняття спадщини відмовилась, про вчинила відповідну заяву, однак не посвідчила її нотаріально. Вказане позбавляє позивача можливості прийняти спадщину у нотаріальному порядку. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач по справі є єдиними спадкоємцями майна померлої за законом, оскільки позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів є власницею зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст. 81 ч. 1 п. «г», 131 ЗК України\~ ,

Outcome: approved