Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла заява [PERSON] (Заявник), яка є рідною сестрою [PERSON], в якій вона просила встановити факт народження дитини - [PERSON], дата народження - [INFO], місце народження - м.Луганськ, мати - [PERSON], дата народження - [INFO]. народження, громадянка України, місце проживання: [ADDRESS], батько - [PERSON], на підставі свідоцтва про одруження [NUMBER], актовий запис №216 від 04 серпня 2012 року, дата народження [INFO] року, громадянина України, місце проживання: [ADDRESS] Заяву мотивовано тим, що [INFO] року [PERSON], перебуваючи на тимчасово окупованій території у м.Луганськ, в Луганській Республіканській клінічній лікарні народила сина - [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №1262 від [INFO] року, яке надане медичним закладом, де відбулися пологи - Луганська республіканська клінічна лікарня Луганської Народної Республіки. У зв'язку з народженням дитини Заявник звернулася до Шевченківського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м.Києві з документами щодо реєстрації народження дитини та видачі свідоцтва про народження. Разом з тим, вказаний орган надав відмову щодо реєстрації народження дитини, оскільки пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006р. № 545. У зв'язку з вищевикладеним, заявник просить суд встановити факт народження дитини - громадянина України [PERSON], стать - чоловіча, дата народження - [INFO] року; місце народження - м. Луганськ, мати громадянка України -[PERSON]., батько громадянин України - [PERSON]. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила задовольнити. Крім того, допитаний в якості свідка - [PERSON] вказав, що він є чоловіком [PERSON], яка в свою чергу являється рідною сестрою [PERSON] Свідок пояснив, що прізвище [PERSON] було «[PERSON]». Як зазначає свідок, він бачився з [PERSON] в травні та грудні 2016 року. Також вони бачилися за 15 днів до народження її сина [PERSON] Окрім цього, вони кожен день спілкувалися. [INFO] [PERSON] дізнався, що [PERSON] народила сина. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з тим, в письмових поясненнях заінтересованої особи, за підписом заступника начальника Шевченківського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, зазначено, про можливість розгляду даної заяви за відсутності їх представника. Дослідивши зміст вказаних пояснень, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника заінтересованої особи. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] (Заявниця) є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується відміткою в паспорті їх матері, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 19-23). Як вбачається з матеріалів справи [INFO] року [PERSON] народила дитину - хлопчика. Документом, що підтверджує факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження № 1262 від [INFO] року, видане Державною установою «Луганська республіканська клінічна лікарня» Луганської Народної Республіки. (а.с. 14). Як вбачається зі змісту вказаного медичного свідоцтва №1262, [INFO] року [PERSON], яка проживає: [ADDRESS] народила дитину, стать - чоловіча; вага дитини - 3580 грам; вагітність - перша; пологи - перші одноплідні; дитина доношена; мати перебуває в зареєстрованому шлюбі. Разом з тим, на даний час м.Луганськ згідно з Постанови ВРУ від 17.03.2015р. №252-VIII та Розпорядження КМУ від 07.11.2014р. №1085 є тимчасово окупованою територією на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За таких обставин реєстрація народження дитини в м.Луганськ унеможливлюється. На звернення заявника - [PERSON] із заявою про реєстрацію народження дитини Шевченківський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м.Києві відповів відмовою у проведенні державної реєстрації народження, оскільки пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006р. № 545. Згідно з п.7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи. Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 р. № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, , зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Надане заявником свідоцтво про народження не відповідає вимогам свідоцтва про народження, затвердженого законодавством України. Як зазначалось вище дане свідоцтво видано на тимчасово окупованій території України - м. Луганськ. Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території У країни» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Приписами ч.1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї. Згідно до ч.1 ст. 17 вищенаведеного Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно ч.1 ст. 2571ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась. Встановлення факту народження заявнику необхідне для реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження. Судом встановлено, що [PERSON] позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку. За положеннями ст. 125 СК України дитина, батьки якої не перебувають у шлюбі, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. За таких обставин, з метою захисту законних прав та інтересів [PERSON] як громадянина України та народженої дитини, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] Виходячи з наведеного,

Outcome: approved