Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

зазначена позовна заява надійшла до суду 04.01.2017 року. Підстава позову: відповідач з 2014 року користується земельною ділянкою, що належить позивачеві, проте здійснювати оплату за користування такою земельною відповідач не бажає. Провадження у цій справі відкрито на підставі ухвали суду від 16.01. 2017 року. У процесі судового розгляду представником відповідача подано заперечення проти позову з якого слідує таке: позивач у позовній заяві визнає, що договір оренди землі між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромислове підприємство «Львівське» не укладався, а з цього випливає, що розмір орендної плати, порядок її визначення, строк виконання грошового зобов'язання користувачем земельною ділянкою (якщо припустити, що ТзОВ «АПП «Львівське» є користувачем зазначених у позовній заяві земельних ділянок), інші істотні умови між сторонами не визначені. А тому є підставою вважати, що права та охоронювані законодавством інтереси громадянина [PERSON] на момент заявления ним позову порушені не були. Тому, позов є безпідставним і задоволенню не підлягає. Позивач, якщо вважає, що належні йому на правах приватної власності земельні ділянки фактично перебувають в користуванні іншої особи, мав би скористатись нормою, передбаченою частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України: «якщо строк (термін) виконання обов'язку боржником не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час, а боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги». До моменту заявления позову, що розглядається Пустомитівським районним судом у справі № 450/28/17, будь-які вимоги щодо внесення на користь [PERSON] плати за фактичне користування земельними ділянками на адресу підприємства не надходили, а тому на дату подання до суду даного заперечення не існує строку виконання грошового зобов'язання зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислове підприємство «Львівське». А це у свою чергу є ще однією підставою для відмови [PERSON] у задоволенні позовних вимог. До позовної заяви [PERSON] долучив копію адресованої йому відповіді нашого підприємства (вих № 313 від 02.12.2016 року) на заяву, в якій зазначена особа просила підтвердити факт використання належних йому земельних ділянок та повідомити період, протягом якого ці ділянки використовуються для товарного сільськогосподарського виробництва. Але вказана відповідь (лист) не підтверджує факт відмови ТзОВ «АПП «Львівське» провести виплату [PERSON] коштів (орендної плати) Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислове підприємство «Львівське» роз'яснило заявнику порядок формування земельної ділянки у відповідності до норми, передбаченої статтею 791 Земельного кодексу України. Відмовившись від укладення договору оренди землі, [PERSON] також відмовився представити підприємству будь-які документи, у тому числі документ, що посвідчує його особу, та документ, що підтверджує його право на земельну ділянку (Державний акт на право власності на земельну ділянку або Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно). Лише при наявності зазначених документів (зокрема документа із зазначеним в ньому кадастровим номером земельної ділянки) можна визначити площу, місце розташування та межі земельної ділянки - дані, на підставі яких проводиться нарахування плати за користування земельною ділянкою. Без таких документів відповідач не міг зробити, та й не робив, висновку про відмову позивачу у виплаті коштів як плати за користування земельною ділянкою, тобто права громадянина [PERSON] на отримання плати за користування іншою особою належною йому земельною ділянкою до початку судового розгляду жодним чином порушені не були. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав, позов просить задоволити. Пояснив, що він звернувся до відповідача з метою отримання оплати за користування відповідачем його землею (паями) по розрахунку що знаходиться в матеріалах справи, проте йому, крім оплати, було запропоновано укласти договір оренди. На що позивач не погодився, тому працівниками підприємства було відмовлено позивачеві у здійснені виплати. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислове підприємство «Львівське» у судовому засідання не з'явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.12.2010 року слідує, що [PERSON] володіє на праві власності земельна ділянка площею 0, 1509 га, розташована на території Миколаївської сільської ради (за межами населених пунктів), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № [NUMBER] З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.12.2010 року слідує, що [PERSON] володіє на праві власності земельна ділянка площею 1, 2557 га, розташована на території Миколаївської сільської ради (за межами населених пунктів), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № [NUMBER]. Згідно Довідки № 98 від 15.03.2017 року, видана виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області площа земельної ділянки 1, 2557 га, обробляється ТзОВ АПП Львівське. З оборотно - сальдової відомості по рахунку: 672 за 2014 - 2016 року складена ТзОВ «Агропромислове підприємство «Львівське» слідує, що вартість орендної плати за користування земельною ділянкою, що перебуває у власності [PERSON] за період 2014 - 2016 року становить 6 849, 26 грн. Незважаючи на те, що вказана відомість не підписана, суд прийшов до висновку, що дослідженими доказами в повній мірі підтверджено факт користування відповідачем земельною ділянкою позивача. Що в свою чергу підтверджує правдивість показів позивача. Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Згідно ст. 3 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про оренду землі» слідує, що оренда землі - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб України, територіальних громад сіл, селищ, міст (комунальній власності), держави. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це угода сторін про взаємні зобов'язання, відповідно до яких орендодавець за плату передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк. Згідно ч.ч. 1 - 3 ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди земельної ділянки укладається у письмовій формі. Невід'ємною частиною договору оренди є план (схема) земельної ділянки. Договір оренди земельної ділянки посвідчується нотаріально за її місцезнаходженням. Згідно ч. 2 ст. 218 ЦК України Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Судом встановлено, що незважаючи на те, що сторонами не дотримано вимог щодо форми договору оренди, між останніми фактично виникли правовідносини з приводу оренди земельної ділянки. Розмір плати визначений у оборотно - сальдової відомості по рахунку: 672 за 2014 - 2016 року складена ТзОВ «Агропромислове підприємство «Львівське» відповідає фактичним розмірам орендної плати на ринку у цьому регіоні. Таким чином, суд визнання письмові заперечення відповідача проти позову не обґрунтованими, а позовні вимоги заявлені позивачем такими що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved