Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

До суду звернулися позивач з позовом про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частину спадкового майна. Позовну заяву мотивували тим, що вони є рідними братами по матері - [PERSON] [INFO] мати померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкове майно складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Росія», що знаходилось в с.Великий Хутір Драбівського району Черкаської області розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах. Спадкоємцями після смерті матері були її чоловік [PERSON] та її сини - позивачі по справі. Позивачі спадщину прийняли, проте державний нотаріус Широкий Ю.Д. видав свідоцтво про право на спадщину за законом на ім?я її чоловіка [PERSON] , чим були порушені їх спадкові права. [PERSON] було достовірно відомо про те, що крім нього, спадкоємцями майна є сини померлої, але цей факт був прихований, а нотаріус не перевірив наявність інших спадкоємців. В вересні 2017 року позивачам стало відомо, що дочка [PERSON] - [PERSON] у приватного нотаріуса Петраченка О.В. оформила спадщину після смерті батька та отримала свідоцтво про право на спадщину по закону і на земельну ділянку, яку оформив на себе [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали, просили суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 23.05.2019 року позов визнав, проти його задоволення не заперечував. До дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копій свідоцтв про народження позивачів вбачається, що їх матір`ю є [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про її смерть. З довідки Великохутірської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 09.08.2017 року №1413 вбачається, що позивачі та [PERSON] , чоловік [PERSON] , прийняли спадщину після смерті матері та дружини. Свідоцтво про право на спадщину за законом видано лише на [PERSON] , майном на яке видано свідоцтво являється право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСГП «Росія», що знаходилось в с.Великий Хутір Драбівського району Черкаської області розміром 3,14 умовних кадастрових гектарах. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про його смерть. За життя [PERSON] отримав у власність земельну ділянку, розміром 1,36 га, скориставшись право на земельну частку (пай), та отримав державний акт на право на земельну ділянку від 16.07.2007 року. Відповідач по справі є дочкою [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження. Вона та позивач по справі [PERSON] оформили спадкові права на вказану земельну ділянку порівну, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.08.2017 року. Таким чином, позивачі були позбавлені права успадкувати земельну частку (пай), яка залишилась після смерті їх матері у вірних долях нарівні з чоловіком матері. Ч.1 ст.529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб. Таким чином, суд вважає, що позов потрібно задовольнити.

Outcome: approved