Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

До суду звернулось ТОВ «Кей-Колект» з позовом (а.с. 2-5), який було уточнено (а.с.132-133) до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якому мотивуючи тим, що: -23.01.2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11110478000, за йому було надано в кредит грошові кошти у розмірі 108 583,0 швейцарських Франків строком до 23.01.2017р. зі сплатою 8,99% річних; -в якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, а з [PERSON] договір іпотеки; -[PERSON] взятті на себе зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту належним чином не виконує, а тому позивач просить суд: - стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором №11110478000 від 23.01.2007р. в розмірі 109 346,66 швейцарських Франків, що за курсом НБУ станом на 05.12.2012р. становить 942 856,89 грн.; - стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором №11110478000 від 23.01.2007р. в розмірі 109 346,66 швейцарських Франків, що за курсом НБУ станом на 05.12.2012р. становить 942 856,89 грн.; - стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] Йосипівнина на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором №11110478000 від 23.01.2007р. в розмірі 109 346,66 швейцарських Франків, що за курсом НБУ станом на 05.12.2012р. становить 942 856,89 грн.; - звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 42,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для задоволення вимог ТОВ «Кей-Колект», що виникли на підставі Договору про надання споживчого кредиту №11110478000 від 23.01.2007р. в розмірі 109 346,66 швейцарських Франків, що за курсом НБУ станом на 05.12.2012р. становить 942 856,89 грн.; - встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON]; - стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Кей-Колект» понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності, у разі не явки позивачів не заперечував проти заочного розгляду справи, позов підтримав у повному обсязі. У судове засідання не прибули відповідачі, які були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Так як відповідачі в судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи та від них не надійшло повідомлень про причини не явки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12 грудня 2011р. між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір Факторингу №1 та Договір відступлення права вимоги за договором іпотеки за яким АТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей Колект» своє право грошової вимоги боржника. 23 січня 2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту №11110478000 за яким останньому було надано в кредит грошові кошти у розмірі 108 583,0 швейцарських Франків зі сплатою 8,99 % річних (а.с.6). П.1.2.2 Договору передбачено, позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток№1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 23.01.2017р. В якості забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за Договором про надання споживчого кредину між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 23.01.2007р. був укладений Договір поруки №89523 (а.с.18-19). В якості забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 23.01.2007р. був укладений Договір поруки №89500 (а.с.20-21). В якості забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 23.01.2007р. був укладений Договір поруки №89527 (а.с.22-23). В якості забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 23.01.2007р. був укладений Іпотечний договір за яким [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно-нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). П.1.2 Іпотечного договору передбачено, Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №11110478000 від 23.01.2007р. (а.с.24). П.2.1.1 Іпотечного договору передбачено (зворот а.с.24), що у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги а рахунок Предмету Іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання за Договором про надання споживчого кредиту не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 109 346,66 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 22 вересня 2015 року становить 2 413 280,78 грн. (109346,66 шв.франківх22,07 грн.=2413280,78 грн.) та складається з: - кредитної заборгованості у розмірі 86 933,23 швейцарських франків; - заборгованості по процентам у розмірі 22 413,43 швейцарських франків. Ст.60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд критично відноситься та не бере до уваги твердження [PERSON] про те, що нежитлове приміщення загальною площею 42,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить їй на праві спільної сумісної власності з [PERSON], так як відсутні докази на підтвердження зазначеної обставини. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ч.1 ст.575 ЦК України передбачає, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Ч.3 ст.575 ЦК України передбачає, що правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст.38 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Як роз'яснив Пленум ВСС України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справ»: у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Як роз'яснив Пленум ВСС України №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Положення ч.1 ст.11 ЗУ «Про іпотеку», яким установлена відповідальність майнового поручителя перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, передбачає право кредитора стягнути непокриту предметом іпотеки суму боргу з боржника у разі, якщо вартість іпотечного майна є меншою від заборгованості за основним зобов'язанням. Зважаючи на той факт, що чинне законодавство (ст..39 ЗУ «Про іпотеку») та відповідні роз'яснення (п.42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5) передбачають зазначення в рішенні початкової ціни предмета іпотеки, беручи до уваги, що фактична ціна продажу цього майна в процесі його реалізації може змінюватися, вимога про стягнення суми боргу непокритого іпотечним майном повинна заявлятися після фактичного звернення на предмет іпотеки. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що одночасне стягнення суми боргу з боржників та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю, у рахунок погашення боргу призведе до стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржника так із майнового поручителя за рахунок належного йому майна. За такої ситуації відбувається фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати кредиторові, а тому позов в частині стягнення в солідарному порядку кредитної заборгованості задоволенню не підлягає. Враховуючи, що боржник не виконує належним чином договір кредиту та відповідно до умов договору іпотеки у Іпотекодержателя виникло право погашення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, суд вважає, що в іншій частині позов підлягає задоволенню. Позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3219,00 грн.(а.с.50). Ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із зазначеного суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 3219,0 грн.

Outcome: partial