Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] померла сестра позивача [PERSON], після смерті якої залишилася неприйнятою спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 8,53 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Багачка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого 03 січня 1997 року на ім'я [PERSON]. На даний час оригінал правовстановлюючого документу у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, залишилася тільки його копія. Крім того, відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин між позивачем та його померлою сестрою. У зв'язку з вищезазначеним, у позивача відсутні належні підстави для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Позивач просить суд визнати за ним право на вищезазначену земельну частку (пай). Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом». Враховуючи спірні правовідносини, у даному випадку відповідні юридичні факти виникли під час дії Цивільного кодексу Української PCP, оскільки спадщина після смерті сестри позивача відкрилася до набрання чинності ЦК України, у зв'язку з чим суд керується відповідними нормами вказаного нормативного акту, який діяв під час виникнення певних спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Судом було встановлено, що дійсно [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 4). Після смерті [PERSON] залишилася неприйнятою спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 8,53 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Багачка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого 03 січня 1997 року на ім'я [PERSON] (а.с.6). На даний час оригінал правовстановлюючого документу у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] втрачено, залишилася тільки його копія. Крім того, відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин між позивачем та його померлою сестрою. При цьому, вказаний факт підтвердити своїми письмовими показами [PERSON] та [PERSON]. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться спадкоємцем майна померлої за законом, так як позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів набула право на вищезазначене спадкове майно, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 524, 529, 530 Цивільного кодексу Української PCP ЦК України,

Outcome: approved