Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

До суду Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 11.04.1998 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №15. Під час спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: один з яких уже досяг повноліття, неповнолітньою залишається донька [PERSON], [INFO]. Причиною звернення з позовною заявою до суду послужило те, що відносини між сторонами погіршились , через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, кожен з них має різні погляди на шлюб та сім'ю, фактично шлюбні відносини припинено. З літа 2015 року шлюбні відносини між сторонами було фактично розірвано та з того часу сторони проживають окремо, бажання ,щодо розірвання шлюбу в сторін спільне. Спору про поділ майна немає. Питання проживання та утримання доньки вирішено. Позивач на підставі ст.105, 110,112 Сімейного Кодексу України звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився надав письмову заяву, позовні вимоги визнав, проти розлучення не заперечує, та просить винести рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 11.04.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, сторони уклали шлюб, що підтверджується актовим записом №15 копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11 квітня 1998 року. Під час спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: один з яких уже досяг повноліття, неповнолітньою залишається донька [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини припинені, втрачені почуття поваги. Питання щодо утримання та проживання спільної доньки вирішене. Отже, суд прийшов до висновку, що збереження сім'ї є неможливим і буде суперечити інтересам сторін по справі і тому позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України та, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В порядку ст.141 ЦПК України судові витрати з розглядом справи, залишити за позивачем.

Outcome: approved