overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 13 вересня 2008 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у відділі РАЦС Ставищенського РУЮ Київської області, актовий запис № 74. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки через різні погляди на сімю, на обовязки в ній у них часто виникали непорозуміння та сварки, що призвело до того, що вони втратили почуття один до одного і припинили шлюбні стосунки. Більше року проживають окремо і примирення між ними неможливе. В судове засідання позивач не прибула, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати без її участі. В судове засідання відповідач не прибув, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 13 вересня 2008 року у відділі РАЦС Ставищенського РУЮ Київської області, актовий запис № 74, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 072172, виданим 13 вересня 2008 року відділом РАЦС Ставищенського РУЮ Київської області (а.с. 7). Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК № 167249, виданим 12 жовтня 2010 року відділом РАЦС Ставищенського РУЮ Київської області (а.с. 8). Сторони більше року припинили шлюбні стосунки, з цього часу проживають окремо. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право предявити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 16 жовтня 1999 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 1181. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки сімя з відповідачем не склалася, між ними зникло взаємопорозуміння та взаємоповага, зникла довіра та почуття, припинили шлюбні стосунки. Примирення між ними та подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка не прибула, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просить розглядати без її участі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, суду пояснив, що він з позивачем не проживає разом близько 2 років, шлюбні відносини вони не підтримують, участь в утриманні сина він регулярно приймає. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 16 жовтня 1999 рокуу відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 1181. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Близько 2 років шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб (а.с. 4), копією свідоцтва про народження, відповідно до якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO](а.с. 5), поясненнями відповідача. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач в заяві позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 16 травня 2009 року перебуває у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно до їх повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, посилаючись на те, що домовленості про добровільне виконання відповідачем обов'язку утримувати дітей ними не досягнуто. Договору про сплату аліментів не укладено. Інших непрацездатних дітей або непрацездатних утриманців у відповідача немає, діти мають задовільний стан здоров'я. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зробивши про це усну заяву. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, та перевіривши подані письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є працездатним, позовні вимоги визнає - з нього слід стягнути на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 19 вересня 2009 року перебуває в шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно до їх повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, посилаючись на те, що домовленості про добровільне виконання відповідачем обов'язку утримувати дітей ними не досягнуто, договору про сплату аліментів не укладено, інших непрацездатних дітей або непрацездатних утриманців у відповідача немає, діти мають задовільний стан здоров'я. Позивач в судове засідання не прибула, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача про визнання позову, та перевіривши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 19 вересня 2009 року, зареєстрованому у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 95 (а.с 8.), мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 6), та [PERSON], [INFO] (а.с. 7), які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с. 9). Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, позовні вимоги визнає - з нього слід стягнути на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 19 вересня 2009 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції в Київській області, актовий запис № 95. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки сім'я з відповідачем не склалася, між ними зникло взаємопорозуміння та взаємоповага, зникла довіра та почуття. Примирення між ними та подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин 2 роки, з червня 2017 року проживають окремо, в даний час вона має відносини з іншим чоловіком. Відповідач на утримання дітей сплачує аліменти на її користь за рішенням суду. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, суду пояснив, що вони з позивачкою не підтримують шлюбних відносин 2 роки, з червня 2017 року проживають окремо. Примирення між ними вважає неможливим. На утримання дітей він сплачує аліменти на користь позивача за рішенням суду. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 19 вересня 2009 рокуу відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції в Київській області, актовий запис № 95. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], сторони не підтримують шлюбних відносин 2 роки, з червня 2017 року проживають окремо. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб (а.с.9), копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.10, 11), поясненнями сторін. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 19 грудня 2015 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому у Дарницькому районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3456. Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки сімя з відповідачем не склалася, між ними зникло взаємопорозуміння та взаємоповага, зникла довіра та почуття, вони припинили шлюбні стосунки. Примирення між ними та подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка не прибула, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, зазначила, що шлюбні стосунки з відповідачем вони не підтримують з вересня 2016 року, з того часу проживають окремо, справу просить розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 19 грудня 2015 рокуу Дарницькому районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3456, з вересня 2016 року шлюбні стосунки не підтримують та проживають окремо. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб (а. с. 19), письмовою заявою позивача. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 1 вересня 2007 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у відділі РАЦС Білоцерківського МРУЮ Київської області, актовий запис № 1258. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки через різні погляди на сімейне життя та обовязки в ній, непорозуміння, небажання покращити сімейні відносини, у них часто виникали сварки, що призвело до повного припинення шлюбних стосунків. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, примирення між ними неможливе. В судове засідання позивач не прибула, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати без її участі. В судове засідання відповідач повторно не прибув, про розгляд справи, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 1 вересня 2007 року у відділі РАЦС Білоцерківського МРУЮ Київської області, актовий запис № 1258, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 048368, виданим 1 вересня 2007 року відділом РАЦС Білоцерківського МРУЮ Київської області (а.с. 24). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ОК № 246752, виданим 20 вересня 2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Ставищенського РУЮ Київської області (а.с. 8) та серії 1-ОК № 103554, виданим 16 липня 2008 року відділом РАЦС Білоцерківського МРУЮ Київської області (а.с. 9). Сторони з червня 2016 року припинили шлюбні стосунки, з цього часу проживають окремо. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право предявити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримала, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 1 жовтня 1999 року перебуває у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно до їх повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, посилаючись на те, що домовленості про добровільне виконання відповідачем обовязку утримувати дітей ними не досягнуто. Договору про сплату аліментів не укладено. Інших непрацездатних дітей або непрацездатних утриманців у відповідача немає, діти мають задовільний стан здоровя. Позивач до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідач до суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у його відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи та перевіривши подані письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є працездатним, позовні вимоги визнає - з нього слід стягнути на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: approved