Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що Позивач та [PERSON] уклали кредитний договір № HECFGK0000000126 від 26.09.2008 року, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 100 404,97 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом та кінцевим терміном повернення 27.09.2028р. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором Позивач з [PERSON] уклали договір іпотеки. В іпотеку надано нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 49,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Вказує, що [PERSON] належним чином умови договору не виконувала, в зв'язку з чим 27.05.2010 року Дніпровським районним судом м. Херсона було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HECFGK0000000126 від 26.09.2008 року, яка склала 89 227,72 доларів США. Проте, при зверненні Банку до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки за вказаним договором не було поставлено для вирішення питання про виселення всіх мешканців, які зареєстровані та проживають в квартирі, на яке звертається стягнення. На підставі викладеного просить суд виселити [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають з нею у квартирі [ADDRESS]. Судові витрати покласти на [PERSON] В судовому засіданні Представник позивача уточнила позовні вимоги, просила виселити [PERSON] та [PERSON] які зареєстровані та/або проживають з нею у квартирі [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення, та стягнути з відповідачів судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно, належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди Представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення Представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що згідно договору № HECFGK0000000126 від 26 вересня 2008 року ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», надав [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 100 404,97 доларів США на придбання нерухомості, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та кінцевим терміном повернення 27.09.2028 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки від 26 вересня 2008 року. В іпотеку надано нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру житловою площею 19,1 кв.м., загальною площею 60,0 кв.м., за адресою: [ADDRESS], заставною вартістю 388 936 грн., та двокімнатну квартиру житловою площею 30,8 кв.м., загальною площею 49,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS], заставною вартістю 194 468 грн. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 27.05.2010 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HECFGK0000000126 від 26.09.2008 року, укладеним між сторонами, було звернуто стягнення на предмети іпотеки, а саме квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS], шляхом продажу вказаних предметів іпотеки ЗАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договорів купівлі-продажу будь-яким способом з іншими особами - покупцями, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ЗАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень для здійснення продажу предметів іпотеки. Вказане рішення суду від 27.05.2010 року набрало законної сили. Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Положеннями ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Вказані вимоги Закону були виконані Позивачем, про що свідчать лист-вимога на ім'я відповідачів та корінець про отримання поштового повідомлення від 25.02.2012 року, та лист-вимога № 30.1.0.0/2-434 від 01.11.2013 року та корінець про отримання поштового повідомлення від 12.11.2013 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved