Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Заявник [PERSON] 03.02.2020 року звернувся до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] з забороною перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , терміном на 6 місяців. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . В даному будинку заявник проживає разом зі своїми синами - [PERSON] та [PERSON] , який протягом тривалого часу зловживає спиртними напоями, ніде не працює, у зв`язку з чим з ним виникають постійні конфлікти. Заявник є людиною похилого віку, його син [PERSON] є інвалідом першої групи та потребує постійного стороннього догляду, який здійснює його сестра [PERSON] . Натомість, [PERSON] не надає ніякої допомоги, лише зловживає спиртними напоями, ображає своїх рідних словами нецензурної лайки, погрожує заявнику та рідному брату фізичною розправою, у зв`язку з чим останні постійно зазнають психологічного тиску з боку [PERSON] , оскільки хвилюємося за своє життя та здоров`я. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 04.02.2020 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву в якій просив, розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить акт невручення ухвали про відкриття провадження по справі та копію заяви та приєднаних до неї документів, що відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] згідно: - договору купівлі-продажу від 01.06.2005 року (а.с. 7). Відповідач [PERSON] \~являється сином\~заявника.\~Згідно довідки\~про склад\~сім`ї за\~адресою:\~ [ADDRESS] , зареєстровані 3 особи: [PERSON] , та два його сина - [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради №7 від 03.01.2020 року виданої [PERSON] про те, що остання отримує допомогу, компенсацію як фізична особа, яка надає соціальні послуги [PERSON] (а.с. 8) \~ \~ \~ \~\~Заявник вказує в заяві на те, що з заінтересованою особою [PERSON] напружені відносини, постійно виникають сварки, останній систематично вчиняє домашнє насильство відносно нього та його сина [PERSON] , з даного приводу заявник неодноразово викликав працівників поліції в 2015-2019 роках внаслідок чого [PERSON] неодноразово було притягнено до адміністративної відповідальності за\~ст. 173-2 ч.1 КУпАП\~(а.с. 10-14). Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що заявник та його малолітній син, як жертви домашнього насильства, потребують захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису строком на шість місяців за адресою місця проживання заявника: [ADDRESS] . В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved