Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 17 липня 2016 року помер [PERSON], якому за життя належала земельна ділянка №185, площею 8,2903 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [PERSON] сільської ради Троїцького району Луганської області (кадастровий номер 4425484500:24:007:0005). За життя [PERSON] склав заповіт, яким зазначену земельну ділянку заповів після своєї смерті йому, [PERSON]. Однак оригінал правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку, втрачено, що позбавляє його можливості прийняти спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку. Тому позивач просить визнати за ним право власності на зазначене вище спадкове майно на підставі рішення суду. В судове засідання позивач та його представник не зявились. Представник позивача надала суду заяву, згідно якої просила справу розглянути без її участі та без участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] сільська рада Троїцького району Луганської області свого представника до суду не направила, надала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності її представника. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступне.\~\~\~ Власником земельної ділянки №185, площею 8,2903 га ріллі, кадастровий номер 4425484500:24:007:0005, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Троїцького району Луганської області є [PERSON], що підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.10.2015 року, виданим державним нотаріусом Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON], Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №46042116 від 21.10.2015 року, а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №80038311 від 10.02.2017 року. Відомості про державну реєстрацію іпотеки та обтяжень зазначеної земельної ділянки у Реєстрі відсутні (а.с.13, 14, 26-27). Відповідно до заповіту від 19.11.2015 року, посвідченого секретарем Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області та зареєстрованим в реєстрі за №67, [PERSON] належну йому земельну ділянку №185, площею 8,2903 га ріллі, розташовану на території [PERSON] сільської ради Троїцького району Луганської області, заповів [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕД №486196 від 25.08.2016 року, виданого Троїцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області, [PERSON] помер 17.07.2016 року у смт Троїцьке Троїцького району Луганської області (а.с.11). Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46736996 від 13.02.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.28-29). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. В силу ст., ст.1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід\~ прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особу, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріуса, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.,ст.392, 1216, 1221, 1223, 1225, 1268,1274, ЦК України, ст..81 ЗК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved