Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Заступник керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області Хамайко С.В., діючи в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська центральна районна лікарня», звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з останнього на користь районного бюджету Чернігівського району ( р/р 35411001021578 ГУДКСУ у Чернігівській області МФО 853592, код 02006544 ) кошти у сумі 516,36 грн. ( п'ятсот шістнадцять гривень тридцять шість копійок ), витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, а також витрати, пов'язані з розглядом справи, покласти на відповідача. З позовної заяви виходить, що 02 грудня 2016 року, близько 20 години 30 хвилин, [PERSON], перебуваючи в будинку [ADDRESS], на ґрунті виниклих неприязних відносин, наніс [PERSON], який стояв поруч, один удар лівим коліном в праву сторону тулуба, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у виглядів поперечних переломів 7-9 ребер справа зі зміщенням, правобічного пневмотораксу, правобічної підшкірної емфіземи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 125 від 17.12.2016 року, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров'я. За даним фактом 03.12.2016 року розпочато кримінальне провадження № 12016270110000440 за ч. 1 ст. 122 КК України. Внаслідок отриманих ушкоджень потерпілий [PERSON] з 03.12.2016 року по 06.12.2016 року ( 3 ліжко-дні ) перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня». Згідно довідки № 1840 від 14.12.2016 року вартість лікування [PERSON] у КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня» склала 516,36 грн.. Городнянським відділом Менської місцевої прокуратури 24.01.2017 року до суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12016270110000440 від 03.12.2016 року відносно [PERSON]. Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 28.02.2017 року кримінальне провадження щодо [PERSON] закрито у зв'язку із його примирення з потерпілим. Однак наведе не є реабілітуючою обставиною. Витрати, понесені КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня» на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, залишились невідшкодованими. Витрати в сумі 516,36 грн. до цього часу в добровільному порядку відповідачем лікувальному закладу не сплачені, а тому, згідно ст. 1206 Цивільного кодексу України підлягають відшкодуванню в примусовому порядку. Ухвалою судді від 30 червня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні прокурор Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області Кошель М.В. позовні вимоги заявлені заступником керівника Менської місцевої прокуратури Хамайко С.В. в інтересах держави в особі КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня» підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві, та посилаючись на ці обставини обґрунтовувала заявлений позов. У зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача [PERSON], належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, прокурор не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів Позивач - Комунальний лікувально-профілактичний заклад «Чернігівська центральна районна лікарня» про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, представник позивача в судове засідання не з'явився. Виконуючий обв'язки головного лікаря КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня» [PERSON] надав до суду письмову заяву від 13.09.2017 року з проханням розглянути справу без участі їх представника, позов підтримують та просять його задовольнити в повному обсязі ( а.с. 44 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином та йому направлялась рекомендованим листом судова повістка про виклик до суду. За відомостями Дроздовицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області відповідач зареєстрований проживаючим в [ADDRESS] Згідно відмітки поштового відділення судова повістка про виклик до суду повернута без вручення [PERSON] у зв'язку з тим, що останній за зазначеною адресою не проживає. Також судова повістка про виклик до суду направлялась відповідачу за його фактичним місце проживання : [ADDRESS]. Згідно відмітки поштового відділення судова повістка про виклик до суду повернута без вручення [PERSON] у зв'язку з закінченням терміну зберігання через відсутність останнього за вказаною адресою ( а.с. 43, 46 ). Згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу [PERSON] належним чином вручено судовий виклик і він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, прокурор не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області, з'ясувавши в судовому засіданні позицію позивача, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Згідно приписів статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено з ухвали Городнянського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2017 року кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрито у зв'язку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. Ухвала набрала законної сили 07.03.2017 року ( а.с. 13 ). Відповідач обвинувачувався у тому, що 02 грудня 2016 року, близько 20 години 30 хвилин, [PERSON], перебуваючи в будинку [ADDRESS], на ґрунті виниклих неприязних відносин, наніс [PERSON], який стояв поруч, один удар лівим коліном в праву сторону тулуба, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у виглядів поперечних переломів 7-9 ребер справа зі зміщенням, правобічного пневмотораксу, правобічної підшкірної емфіземи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 125 від 17.12.2016 року, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров'я ( а.с. 13 ). Згідно пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць ( в якому проводилось лікування ) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. З довідки Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська центральна районна лікарня» від 14.12.2016 року за вих. № 1840 встановлено, що [PERSON], [INFO], знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 03.12.2016 року по 06.12.2016 року ( 3 ліжко - дні ). Вартість лікування хворого становить 516,36 грн., а саме : заробітна плата медичного персоналу - 265,17 грн., нарахування на заробітну плату - 58,35 грн., медикаментозне забезпечення - 36,33 грн., харчування - 7,95 грн., накладні витрати - 148,56 грн. ( а.с. 14 ). Відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 р., витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у поновому обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної ососби, якій належить останній. З матеріалів справи вбачається, що КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня» підпорядковується Чернігівській районній раді, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] слід стягнути на користь районного бюджету Чернігівського району. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved