Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

ЖБК «КИЇВ-7» звернувся до суду із зазначеною позовною заявою про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Житлово-будівельний кооператив «КИЇВ-7» (далі - ЖБК «КИЇВ-7», позивач) є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач забезпечує житлово-комунальними послугами квартиру [ADDRESS] , власником якої є відповідач. Відповідач - [PERSON] вже протягом тривалого часу не виконує зобов`язання по утриманню належного йому на праві власності нерухомого майна, у зв`язку з чим витрати щодо утримання майна вимушений нести позивач - ЖБК «КИЇВ-7», оскільки квартира [ADDRESS] знаходиться у єдиному майновому комплексі. Відповідач повідомлявся належним чином про виниклу заборгованість та необхідність її сплати у добровільному порядку (досудове повідомлення від 06.07.2021), однак боргові зобов`язання ним не виконуються, зазначена заборгованість не була сплачена, та наразі сплата за надані житлово-комунальні послуги відповідачем здійснюється частково та не в повному обсязі. Відповідно до протоколу № 9 зборів правління ЖБК «Київ-7» від 18 вересня 2019 року розмір внесків на управління будинком та прибудинкової території підняли з 6,48 грн./м2 на 7,48 грн./м2. Також протоколом № 9-А зборів правління ЖБК «Київ-7» від 23 грудня 2020 року, у зв`язку з необхідністю ремонту редуктора пасажирського ліфта, було вирішено здійснювати додатковий збір у розмірі 1 грн./м2 протягом 12 місяців для всіх поверхів крім першого. За результатами аналізу платежів позивачем з`ясовано, що боржник користувався послугами, але не виконував зобов`язання по сплаті за надані житлово-комунальні послуги. Свої зобов`язання боржник виконував неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка на 01.08.2021 становить 8 079,42 грн. Заборгованість за наданні житлово-комунальні з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає 9 423,11 грн (з них основна заборгованість 8 079,42 грн; інфляційні нарахування складають 939,59 грн; 3% річних складає 404,10 грн). Просив стягнути з [PERSON] 8 079,42 грн. - за надані послуги з управління багатоквартирним будинком та зарахувати на рахунок ЖБК «КИЇВ-7»; 1 343,69 грн. - 3% річних та інфляційну складову боргу, 2 270,00 грн. - судовий збір. Зобов`язати Орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення нарахувати 3% річних з моменту винесення рішення суду до моменту його виконання та погашення боргу Боржником суми основної заборгованості в повному обсязі. На виконання ухвали суду від 21.09.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги він не визнає у повному обсязі Так, відповідач зазначає, що він дійсно є власником квартири [ADDRESS] . Заборгованості за надані житлово - комунальні послуги він не має, оскільки все сплачує в повному обсязі на підставі договорів, які укладені у нього з ДТЕК Київенерго, КП Київводоканал, КП Київтеплоенерго, а на житлову послугу у нього був укладений договір з ЖЕКом. Після ліквідації ЖЕКів, ЖБК «Київ - 7» не проінформував його про це, і не запропонував укласти новий договір, як того вимагає ЗУ «Про житлово - комунальні послуги». На сьогоднішній день у нього не існує договору на надання послуг з управлінням багатоквартирними будинками. Особливо звертає увагу на те, що саме позивач, а не він, як власник квартири, ухиляється від підписання договору на надання послуг з утримання будинків (житлова послуга). З вимогою про укладення договору він неодноразово звертався до ЖБК «КИЇВ - 7». Крім щомісячної сплати за житлову послугу (послуга з управління багатоквартирним будинком), відповідач приймав участь у фінансуванні по збереженню майна будинку, шляхом самозабезпечення. З травня 2017 року, в його рахунку - повідомленню з`явилась нова графа «Ремонт інженерного обладнання», з нарахуванням в 150 грн щомісячно. У інших власників квартир будинку по [ADDRESS] , це нарахування було відсутнє. А з квітня 2019 року, замість графи «Ремонт інженерного обладнання», з`явилась графа - «Додаткові внески згідно рішення». Голова правління [PERSON] пояснює це тим, що... «додаткові внески згідно рішення стосується власників квартир в будинку, котрі здають у найм свої квартири». З наведених у відзиві підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити у задоволені позовних вимог, підтримав обставини викладені у відзиві. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, та не заперечувалось сторонами той факт, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги споживача [PERSON] станом на 01.08.2021, підлягає сплаті 9 423, 11 грн., з яких борг - 8 079,42 грн., 3% річних - 404,1 грн., інфляційна складова боргу - 939,59 грн., сума інфляційної складової боргу та 3 % річних - 1 343, 69 грн. Згідно наданих позивачем копій протоколів зборів правління ЖБК «Київ-7», а саме № 1 від 26.03.2017, № 9-Б від 28.12.2020, № 9 від 18.09.2019 вбачається, що зборами правління були збільшені тарифи з «Утримання будинків (внески). Як вбачається з копії Листа-опитування за результатами голосування за збільшення тарифу на одну грн. за кв. м. (або проти збільшення) на обслуговування будинку [ADDRESS] і виконання всіх необхідних робіт по ремонту будинку, власник квартири [ADDRESS] тобто відповідач був проти збільшення тарифу. Встановлено, що між позивачем та відповідачем склались фактичні договірні відносини за відсутності письмового договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг, але відповідач заперечує наявність таких відносин, посилаючись на відсутність відповідних угод, які б встановлювали відповідний розмір тарифів з оплати житлово-комунальних послуг. За змістом положень ч. 1 ст. 19, пунктами 1, 5 ч. 3 ст. 20, пункту 5 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 25.04.2004 № 1875-IV (редакція на час виникнення правовідносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. В свою чергу виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Наведені норми узгоджуються із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 2 ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 12, ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (редакція на час звернення до суду із позовом), відповідно до яких надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. В свою чергу виконавець зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором та не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, які були надані на суму 8 079,42 гр. станом на 01.08.2021, не зрозуміло з якого часу надавалися позивачем відповідачу ці послуги, з якого часу він почав рахувати борг, який тариф використовував під час розрахунку, його деталізація і калькуляція. Представник позивача в судовому засіданні вказані обставини пояснити не зміг. З матеріалів доданих відповідачем до відзиву на позов вбачається, що він неодноразово звертався до позивача із зверненнями про роз`яснення йому законності та обґрунтованості тарифів і послуг, а також з проханнями укласти договір про надання послуг з утримання будинків. Однак позивач ніяк не відреагував на ці звернення відповідача. Згідно із ч. 3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до принципу диспозитивності, передбаченого ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Отже, оцінюючи докази у їх сукупності, відповідно до ст. 81 ЦПК України, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що надані позивачем докази, є неналежними, спростовуються наданими відповідачем доказами, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed