Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулося публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») з вказаним позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № HMIBA800000193 за умовами якого останні отримав кредит у сумі 16 298,87 доларів США на термін до 05.12.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у строки та прядку визначеному умовами договору. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 07.10.2016 рік його заборгованість за договором становить 80 047,79 доларів США і складається з: 12 909,11 доларів США - заборгованість за кредитом; 2802,95 доларів США - заборгованість за відсотками; 4054,97 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 60 280,76 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. За таких обставин просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 12 909,11 доларі США (тіло кредиту). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що дійсно 06.12.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, за умовами якого останній отримав кредитні кошти у сум 16 298,91 доларів США. Згідно вказаного договору позовна давність по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за його користування, сплати комісії, винагороди, неустойки встановлена тривалістю 5 років. Також за умовами договору було визначено, що погашення заборгованості за кредитом, сплата відсотків за його користування здійснюється щомісячними платежами у розмірі 437,12 доларів США. Також сторонами було визначено, що у випадку порушення термінів сплати боргу, зокрема щомісячних платежів, на 120 календарних днів вважається, що термін повернення кредиту, відсотків, винагороди, пені є останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів. Згідно представленого банком розрахунку прострочення платежу понад 120 календарних днів було допущено відповідачем з 13.04.2009 року, тобто з 01.05.2009 року почався перебіг позовної давності, який спливає 01.05.2014 року. З вказаним позовом позивач звернуся лише 31 жовтня 2016 року, тобто із пропуском строку позовної давності. За таких обставин просив суд застосувати строк позовної давності до вимог Банку та відмовити на цій підставі у задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи судом вставлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, 06 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № HMIBA800000193, за умовами якого Банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти на строк з 06.12.2007 року по 05.12.2012 рік включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 16 298,64 доларів США на наступні цілі: 15 817,64 дол. США на купівлю автомобіля, а також у розмірі 6,64 дол. США для сплати за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2 Договору; а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 474,53 дол. США зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,75% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,60% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п.3.10 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору. Також умовами договору визначено, що періодом сплати вважається період з «6» по «10» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця, починаючи з наступного місяця в Період сплати Позичальник повинен надати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 437,12 дол. США для погашення заборгованості за Кредитним договором із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (п.7.1 Договору). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша сттатті 261 ЦК України). Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до п.4.5 кредитного Договору сторони визначили, що термін позовної даності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється тривалістю 5 років. Також встановлено, що згідно п.7.1.1 Договору сторони визначили, що позичальник зобов'язується повернути Кредит в порядку та терміни, передбачені п.7.1. Повне погашення Кредиту повинно здійснюватись в останній день терміну, вказаного в абз. 1 п.7.1 даного Договору (тобто по 05.12.2012 рік включно). Разом з цим пунктом 7.1.2 кредитного договору сторони визначили, що у випадку порушення термінів сплати, передбачених п.7.1.1 (в т.ч. сплати простроченої заборгованості у повному обсязі) на 120 календарних днів, - сторони прийшли до згоди, вважати терміном повернення кредиту (залишка заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі), в - останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів. Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів. Згідно представленого позивачем письмового розрахунку, заборгованості [PERSON] за кредитним договором № HMIBA800000193 від 06.12.2007 року станом на 07 жовтня 2016 рік становить 80 047,79 доларів США і складається з: 12 909,11 доларів США - заборгованість за кредитом; 2802,95 доларів США - заборгованість за відсотками; 4054,97 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 60 280,76 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Вказаний розрахунок, в тому числі відомості стосовно сум, внесених на погашення кредитної заборгованості (їх розмір та дати внесення коштів) був визнаний представником відповідача та не оспорювався. Згідно представленого розрахунку Банку у відповідача, починаючи з 13.04.2009 року наявна прострочена заборгованості за наданим кредитом, яка з того періоду ним погашена не була. При цьому останні платіж за кредитним договором [PERSON] був здійснений 10.08.2009 року (погашенні комісії за користування кредитом та погашення пені). За таких обставин, відповідно до положень пункту 7.1.2 кредитного договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив 31.09.2009 року. Оскільки строк виконання основного зобов'язання було змінено - на 01 жовтня 2009 року (наступний день, після останнього дня місяця, в якому настав термін повернення кредитної заборгованості у повному обсязі), то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1174цс16. Таким чином ПАТ КБ «ПриватБанк» з 01.10.2009 року і протягом 5 років (погодженого терміну позовної давності у кредитному договорі) з цієї дати (тобто до 01.10.2014 року) мав право звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права. Відповідно до ч.2, 3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як встановлено з матеріалів справи 08.10.2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Рішенням Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2011 року вказаний позов був задоволений: вирішено передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанку» шляхом вилучення у [PERSON] належне йому на праві власності заставне майно - легковий автомобіль марки Мерседес-Бенц, модель 280SE, 1997 р.в., д.н. [NUMBER]; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № № HMIBA800000193 від 06.12.2007 року в розмірі 104 355 грн. 67 коп. (що є еквівалентом 13 712,97 дол. США) звернуто стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль марки Мерседес-Бенц, модель 280SE, 1997 р.в., д.н. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] шляхом надання ПАТ КБ «ПриватБанк» права укладати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Отже, пред'явивши 08.10.2009 року вищевказаний позов, ПАТ КБ «ПриватБанк» перервав позовну давність та її перебіг, відповідно до положень ч.3 ст.264 ЦК України почався заново. Як встановлено з вказаним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернуся лише 31 жовтня 2016 року, тобто після спливу 5 річного строку позовної давності, з 08.10.2009 року (часу переривання строку позовної давності та набрання рішення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська законної сили 15.02.2011 року). За таких обставин, зважаючи на те, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку позовної давності, заяв про його відновлення не надав, а представником відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed