Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

До суду звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 125 000 грн., посилаюсь на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання. Позивач надав заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася про, що в матеріалах справи є належні докази (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 0296248 2) (а.с.21). Жодних клопотань, заяв чи заперечень на адресу суду не надавала. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.01.2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала грошові кошти [PERSON] (позичальнику) у розмірі 125 000 грн., що еквівалентно 5000 дол. США на день укладання договору, а позичальник зобов'язалася повернути грошові кошти у строк до 15.07.2016 року, що підтверджується розпискою. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконала у повному обсязі, надавши відповідачу вказану суму позики. У свою чергу позичальник прийняла позику, використавши її за призначенням, але зобов'язання щодо повернення кредиту належним чином не виконала. Статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч. 2 ст.1047 ЦК України, передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (у тому числі грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем. Відповідно до ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача потрібно стягнути додаткові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору у розмірі 1570 грн.

Outcome: approved