Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Заступник начальника управління [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача надмірно виплачену адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі у сумі 12510, 98 грн. В обгрунтування своїх вимог посилається на наступне. Позивачем видано відповідачу довідку від 23.12.2014 року №6327006031 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 24.03.2015 року відповідач звернувся до позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначив про наявність у власності 7/16 від 60 м2 житлового приміщення. Позивачем було прийнято рішення від 25.03.2015 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання у період з 24.03.2015 р. по 23.09.2015 у розмірі 884,00грн. у місяць. Вказаним рішенням відповідачу призначено допомогу на проживання у зв»язку з тим , що в її заяві відсутня інформація про місцезнаходження житла. 25 вересня 2015 року [PERSON] повідомила про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги та просила призначити грошову допомогу для покриття витрат на проживання та на оплату житлово - комунальних послуг на наступний шестимісячний строк. Відповідно до цієї заяви рішенням від 01.10.2015 призначено допомогу переміщеним особам на проживання у період з 24.09.2015 по 23.03.2016 у розмірі 884,00 грн. в місяць. 19 січня 2016 року відповідач повторно звернулась до Управління та повідомила про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги та просила призначити грошову допомогу для покриття витрат на проживання та на оплату житлово - комунальних послуг на наступний шестимісячний строк. Відповідно до цієї заяви рішенням від 20.01.2016 призначено допомогу переміщеним особам на проживання у період з 19.01.2016 року по 22.06.2016 рік у розмірі 884,00 гри. в місяць. При проведенні перевірки ревізійною групою Північно - Східного офісу Держаудитслужби щодо правильності призначення та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, виявлено, що [PERSON] не повідомила про наявність у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розтошовані на лінії зіткнення з 2008 року та має у спільній частковій власності квартиру , розташовану за адресою : м.Харків вул.Іванова буд. 11/13 кв. 10.Свідоме надання відповідачем недостовірної інформації вплинуло на визначення права на призначення адресної допомоги.Рішенням позивача від 13.07.2016 року припинено здійснення виплат щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово - комунальних послуг [PERSON] та отримано відповідне повідомлення Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про наявність переплати у період з 24.03.2015 р. по 22.06.2016 р. в сумі 12510,98 грн. На адресу відповідача було направлено повідомлення про припинення надання допомоги внутрішньо переміщеним особам від 06.10.2016 №6888-09 та зазначено про зобов'язання повернути переплачену суму і перерахувати 12510,98 грн на рахунок Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, оскільки відповідач не мав права на отримання вказаної допомоги. До цього часу на вказаний розрахунковий рахунок не повернута сума переплати наданої допомоги внутрішньо переміщеній особі, що і стало підставою для звернення до суду з вищезазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач та її представник проти позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити у зв»язку з безпідставністю та необґрунтованістю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову, виходячи з наступного: Постановою Кабінету Міністрів № 505 від 1 жовтня 2014 року затверджений Порядок «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі Порядок). Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога). Як встановлено в судовому засіданні відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: Донецька обл.. [ADDRESS] . У зв'язку із збройним конфліктом на сході країни, відповідач була вимушена переїхати на підконтрольну Україні територію та отримати статус внутрішньо переміщені особи. 24.03.2015 року відповідач звернулась до позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначив про наявність у власності 7/16 від 60 м2 житлового приміщення, та відповідно до пунктів 2,3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі - Порядок № 505), Управлінням прийнято рішення від 25.03.2015 про призначення допомоги переміщеним особам на проживання у період з24.03.2015 року по 23.09.2015 року в розмірі 884,00 грн. в місяць, також у період з 24.09.2015 року по 23.03.2016 року у розмірі 884,00 грн. в місяць та у період з 19.01.2016 року по 22.06.2016 року у розмірі 884 , 00 грн. в місяць. Відповідно до пункту 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Проведеною перевіркою ревізійної групи Північно-Східного офісу Держаудитслужби було встановлено, що відповідач має у власності 7/16 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до пункту 6 Порядку, в редакції, що діяла на час призначення відповідачці допомоги, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення. Рішенням позивача від 13.07.2016 року припинено здійснення виплат щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово - комунальних послуг [PERSON] та отримано відповідне повідомлення Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про наявність переплати у період з 24.03.2015 р. по 22.06.2016 р. в сумі 12510,98 грн. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових правна нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] [PERSON] має у власності 7/16 частини квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до «Порядку надання щомісячної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505 (далі Порядок № 505) суми грошової допомоги повертаються уповноваженому органу тільки у випадку подання особою документів з недостовірними відомостями,проте в заяві про призначення щомісячної допомоги, [PERSON] вказала інформацію щодо наявності житлового приміщення а також надала квитанції про оплату житлово-комунальних послуг, що відповідає цільовому призначеню виплат адресної допомоги внутрішньо переміщеної особи. З огляду на викладене, судом не вбачається підстав вважати, що відповідачкою було отримано адресну щомісячну допомогу безпідставно. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову позивачу про стягнення з відповідачки надмірно виплачених коштів. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed