Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] в якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті 09.05.2004 року [PERSON] в с. Хитці Гадяцького району Полтавської області, яке складається з житлового будинку А1,а,а?, загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., літньої кухні Б по провул. Пушкіна,1 в с. Хитці Гадяцького району, а також із земельної ділянки загальною площею 0,34 га, переданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташованої за адресою с. Хитці Гадяцького району Полтавської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ ПЛ №021114 та рішення [PERSON] сільської ради №53 від 29.12.1993 року. В обґрунтування позову посилається на те, що 09.05.2004 року у с. Хитці Гадяцького району померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті на моє імя залишила заповіт на все належне їй майно. На дату смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння та приватизовану земельну ділянку площею 0,34 га по провул. Пушкіна,1 в с. Хитці Гадяцького району. У передбачений законом строк позивач звернулася до Гадяцької державної районної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] 08.12.2004 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий пай члена КСП, який перебуває у колективній власності СПОП «Нива». За життя померла не встигла ввести в експлуатацію будинок по провул. Пушкіна,1 в с. Хитці та зареєструвати його в органах БТІ, в звязку з чим інвентаризація домоволодіння не проводилася, правоустановчі документи відсутні. На даний час позивачка вирішила оформити спадщину та коли звернулася до нотаріальної контори, державний нотаріус повідомив, що немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину в звязку з відсутністю правоустановчих документів на будинок та надав відповідне пояснення про відмову у вчиненні нотаріальних дій, що спричинило суттєві обмеження в її правах на дану спадщину. Інших спадкоємців, які б претендували на це домоволодіння немає, тому вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву в якій просила суд розгляд справи проводити без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти позовних вимог позивача, просив справу розглянути без представника сільської ради. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся\~належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Надав до суду лист, в якому просив цивільну справу розглядати без участі представника нотаріальної контори, проти позовних вимог не заперечує. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності\~не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 1\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09.05.2004 р. померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 11.05.2004 р. зроблено запис № 17, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серія І-КЕ № 270020 від 11.05.2004 року. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області №874 від 26.07.2016 року домоволодіння в с.Хитці Гадяцького району Полтавської області по провул. Пушкіна,1 згідно записів у погосподарській книзі № 10 особовий рахунок №701 станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору. Членом колгоспного двору станом на 01.07.1990 року буда [PERSON] голова двору. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 25.07.2016 р. № 869 померла [PERSON] (свідоцтво про смерть І-КЕ № 270020 від 11.05.2004 р) була зареєстрована та проживала станом на 09.05.2004 р. за адресою с. Хитці, провул. Пушкіна, 1. На день смерті [PERSON] проживала одна. Інших зареєстрованих станом на 09.05.2004 р не значилось. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно листа Державного нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори [PERSON] № 458 від 07.09.2016 р., після смерті 09.05.2004 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON]. 08.12.2004 року на її імя видавалось свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Відповідно до заповіту від 16.02.2000 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON], [PERSON], зробила заповітне розпорядження, згідно якого: все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось та взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. Статтею 1218\~ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що домоволодіння, що розташоване за адресою с. Хитці, провул. Пушкіна, 1 Гадяцького району, Полтавської області входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON], яка померла 05.05.2004 року. Відповідно до технічного паспорту від 26.07.2016 р. який було виготовлено КП «Контур» за замовленням [PERSON], садибний (індивідуальний) житловий будинок №1 провул. Пушкіна, с. Хитці складається з житлового будинку А1,а,а?, загальною площею 65,6 кв. м., житловою площею 29,3 кв. м., літньої кухні Б по провул. Пушкіна,1 в с. Хитці Гадяцького району. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ксерокопії державного акту на право власності на землю серія ІІІ-ПЛ № 021114 від 14.03.1996 р., що знаходиться в матеріалах справи, виданого на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради [PERSON] є власником земельної ділянки площе 0, 34 га у межах згідно з планом, яка розташована с. Хітці Гадяцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування жилого будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,09 га. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 21.10.2016 р. № 31-28-99.4-770/21-16 на імя [PERSON], яка померла 09.05.2004 року, дійсно отримано державний акт на право приватної власності на землю для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства серії ІІІ -ПЛ № 021114, який видавався на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 53 від 29.12.1993 року. Загальна площа земельної ділянки становить 0, 34 га. Державний акт зареєстрований в Книзі видачі державних актів на право власності на землю за № 110 від 14.03.1996 року по [PERSON] сільській раді. Видати дублікат державного акту на право приватної власності на землю на померлого громадянина не можливо. Відповідно до п.3.5. листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013\~№ 24-753/0/4-13, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до\~статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. ст.\~125, 126 ЗК України\~(в редакції чинній на час виникнення правовідносин) право\~\~власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її\~\~власником\~\~або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом [PERSON] України. Таким чином, судом встановлено, що зазначена земельна ділянка, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області, також входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON] Згідно листа Гадяцької державної нотаріальної контори від 27.07.2016 року № 337/02-14, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] померлої 09.05.2004 року, входить будинок у с. Хітці, пров. Пушкіна, 1, Гадяцького району Полтавської області та приватизована земельна ділянка передана для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, на які відсутні правовстановлюючі документи, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно у нотаріуса не має можливості видати свідоцтва про право на спадщину. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №296/05 від 22.02.2012, не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа. Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], померлої 09.05.2004 р. та набула права власності на зазначене домоволодіння та земельну ділянку, що належали померлій на праві власності, та з врахуванням того, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння та земельну ділянку, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved