Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона з 17.06.2011 року перебуває у шлюбі з [PERSON] У сторін від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Шлюб став носити формальний характер. Позивачка зазначає, що примирення неможливе, оскільки це суперечить їхнім з відповідачем інтересам. Спільний син проживає спільно із позивачкою. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина, у зв'язку з чим, позивачка просить розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання дитини. Сторони у судове засідання не з'явилися. Від позивачки надійшла заява про підтримання позовних вимог, просила розглядати справу у її відсутність. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог, просив розглядати справу у його відсутність. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 17.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №357 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5), який проживає спільно із позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сімї № 2810 від 10.09.2015 року (а.с.6). Причиною розпаду сімї стали різні погляди на сімейні відносини, сімейні обовязки, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим вони фактично подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Обставин перешкоджаючих праву на подання позову про розірвання шлюбу, встановлених ст. 110 СК України, судом не виявлено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки, згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд може розірвати шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має суттєве значення. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. В даний час позивачка, не має можливості належним чином його забезпечити. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене та

Outcome: approved