Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

До суду із позовом звернувся представник ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в інтересах ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначаючи, що 03 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК», в особі Керуючого Чернігівським Регіональним відділенням (далі - Банк) та фізичною особою [PERSON] (надалі - Позичальник) було укладено договір №338252500590602 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки. У відповідності до додаткової угоди №1 від 03 липня 2013 року про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору №338252500590602 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку платіжної картки міжнародної платіжної системи MASTERCARD WORLD від 03.07.2013р. (далі - Кредитний договір) гр. [PERSON] було надано грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом в сумі 3 500 (Три тисячі пятсот) грн. 00 коп. на строк з 03.07.2013р. по 02.09.2015р. зі сплатою процентів у розмірі 32,00 (Тридцять два) % річних за користування кредитною лінією на споживчі цілі. Позивач вказав у позовній заяві, що відповідач свої зобовязання за Кредитним договором не виконує, систематично не сплачує відсотки за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість перед банком, яка станом на 27 серпня 2015 року становить 6 213 (Шість тисяч двісті тринадцять) грн. 94 коп., та складається з наступних сум: заборгованість за кредитом - 2275,33 грн; -заборгованість за процентами за користування кредитом - 703,37 грн; -неустойка (пеня) за прострочення сплати кредиту - 500,00 грн; -неустойка (пеня) за прострочення сплати процентів - 1 600,00 грн; -сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту - 951,22 грн; -сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 126,85 грн; -3% річних (згідно статті 625 Цивільного кодексу України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту) - 48,76 грн; -3% річних (згідно статті 625 Цивільного кодексу України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) - 8,41 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, зазначивши, що вимоги підтримують в повному обсязі та просить суд задовольнити їх, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судовому засіданні 12.11.2015 року позов визнала частково лише в частині заборгованості за кредитом у сумі 2275,33 грн., зазначивши, що відповідач дійсно отримав кредит на споживчі цілі. З сумою боргу за кредитом не погоджується, оскільки, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зазначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, про що просить врахувати при ухваленні рішення. Судом 12.11.2015 року та 26.11.2015 року були задоволені відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України клопотання представника відповідача [PERSON] та оголошені перерви у звязку з необхідністю подання нових доказів врегулювання спору. Також до суду 26.11.2015 року надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] про розгляд справи за відсутності у звязку з неможливістю приїхати в судове засідання за сімейними обставинами. Згідно з частиною другою статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі є достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. За правилами ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору № 338252500590602 від 03.07.2013 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок платіжної картки MASTERCARDS WORLD в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, оскільки не надавав своєчасно ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, виникла заборгованість перед банком, яка станом на 27 серпня 2015 року становить 6 213 (Шість тисяч двісті тринадцять) грн. 94 коп., та складається з наступних сум: заборгованість за кредитом - 2275,33 грн; -заборгованість за процентами за користування кредитом - 703,37 грн; -неустойка (пеня) за прострочення сплати кредиту - 500,00 грн; -неустойка (пеня) за прострочення сплати процентів - 1 600,00 грн; -сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту - 951,22 грн; -сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 126,85 грн; -3% річних (згідно статті 625 Цивільного кодексу України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту) - 48,76 грн; -3% річних (згідно статті 625 Цивільного кодексу України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) - 8,41 грн. 29.10.2015 року до суду надійшов відгук на позовну заяву в якій зазначено, що відповідач мав і має намір сплатити суму за кредитом 2275,33 грн., та вважає, що позивач не має законних підстав вимагати стягнення з нього штрафних санкцій, пені за невиконання зобовязань перед банком, а також процентів за користування кредитом. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідач перебуває з 25 грудня 2014 року по 26 жовтня 2015 року на посаді міліціонера відділення № 1 взводу № 1 оперативної роти батальйону міліції громадської безпеки особливого призначення ГУМВС у Луганській області та безпосередньо приймав участь з 25 грудня 2014 року по05.06.2015 року в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах її проведенні на території Луганської області, чим підтверджується: довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 05.06.2015 року № ВДЗ/5192/А; довідкою Головного управління МВС України у Луганській області батальйон міліції громадської безпеки особливого призначення від 26.10.2015 року № 317. Крім того, у березні 2015 року відповідачу був присвоєний статус учасника бойових дій, чим підтверджується копією посвідчення серія МВ № 028301. У свою чергу відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зазначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно ч.1 п.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов'язок за межами України, та членів їх сімей. Тоді як відповідно до Положення\~ про підрозділи міліції громадської безпеки особливого призначення, затвердженого наказом МВС України від 08.05.2014\~ № 447, зареєстрованого в Міністерстві\~юстиції України\~12 травня 2014 р.\~за № 490/25267, підрозділ міліції громадської безпеки особливого призначення бере участь разом зі службами, підрозділами органів внутрішніх справ, Національною гвардією України, центральними органами виконавчої влади у проведенні заходів, спрямованих на розшук і затримання осіб, які підозрюються в скоєнні кримінальних правопорушень, озброєних та інших злочинців, які становлять суспільну небезпеку, звільнення заручників, припинення діяльності не передбачених законом воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій на території України, а також заходів, повязаних із припиненням терористичної діяльності. За рішенням Міністра внутрішніх справ України або його заступників підрозділ тимчасово передислоковується в іншу адміністративно-територіальну одиницю для участі в невідкладних заходах щодо забезпечення громадського порядку, припинення групових порушень громадського порядку та масових заворушень, проведення заходів, спрямованих на розшук і затримання осіб, які підозрюються в скоєнні кримінальних правопорушень, озброєних та інших злочинців, які становлять суспільну небезпеку, звільнення заручників, припинення діяльності не передбачених законом воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій на території України, а також заходів, повязаних із припиненням терористичної діяльності. Відповідач, розпорядившись своїми правами на власний розсуд, як зазначалося судом вище, в судове засідання не з`явився, доводи позивача щодо існування заборгованості перед позивачем не спростував, доказів відсутності заборгованості, визначеної в позовній заяві та доказів, які б підтверджували призов та проходження ним військової служби в правоохоронних органах спеціального призначення, суду не надав, відтак суд вважає доведеними вимоги позивача в цій частині, відповідно приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача зазначених сум. Згідно статей 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нарахування процентів тісно повязується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч.\~2 ст.\~625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6\~червня\~2012\~р. у справі №\~6-49цс12, від 24\~жовтня\~2011\~р. у справі №\~6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст.\~625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17\~жовтня\~2011\~р. у справі 6-42цс11). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухилившись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушив зобовязання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованість за кредитним договором № 338252500590602 від 03.07.2013 року в розмірі 6 213 (шість тисяч двісті тринадцять) грн. 94 коп. Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 79-80, 88 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1218 гривень 00 копійок. Враховуючи викладене, у відповідності до ст.ст. 3, 525 - 526, 549-551, 610-612, 615 ч.2, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved