Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Закарпатська обласна кредитна спілка «Бескид» звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Нетсофт» в особі директора [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту та договором поруки. В позові посилається на те, що 13 березня 2008 року між Закарпатською обласною кредитною спілкою «Бескид» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 236-08, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі на загальну суму 25394.6 грн. із розрахунку 27 % річних від суми залишку кредиту строком на сорок вісім місяців до 13 березня 2012 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним договором між позивачем і [PERSON] та ТОВ «Нетсофт» в особі директора [PERSON] були укладені договори поруки № 236-08 від 13 березня 2008 року, за якими останні зобовязувалися перед позивачем солідарно з [PERSON] відповідати за виконання свого обовязку згідно умов кредитного договору. 19 вересня 2011 року [PERSON] додатково було отримано кошти по кредитному договору № 236-08 від 13 березня 2008 року в сумі 5394.6 грн. 31 жовтня 2012 року між позивачем та [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Нетсофт» в особі директора [PERSON] було укладено додатковий договір № 476 від 31 жовтня 2012 року до кредитного договору № 236-08 від 13 березня 2008 року. Відповідачі за вказаними договорами належним чином не виконали взяте на себе зобовязання, і на вимогу сплатити заборгованість сторони не реагували. Станом на 11 червня 2015 року відповідачі мають заборгованість в розмірі 28124.18 грн., з яких: непогашений кредит 18598.89 грн.; несплачені відсотки 9525.29 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Нетсофт» в особі директора [PERSON] на користь Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» 28124.18 грн. боргу за договором кредиту та договором поруки, судові витрати в сумі 281.24 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просить позов задовольнити. Відповідачі в судове зсідання не зявилися, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] подав до суду письмове клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до поданих до суду письмових заперечень на позовну заяву просить відмовити в позовних вимогах в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь кредитної спілки боргу в сумі 28124.18 грн., посилаючись на те, що позивачем було порушено строки звернення до поручителя, встановлені ч. 4 ст. 559 ЦК України, з вимогою про погашення боргу, а тому договір поруки слід вважати припиненим. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 13 березня 2008 року між Закарпатською обласною кредитною спілкою «Бескид» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 236-08, згідно якого кредитна спілка зобовязалася надати [PERSON] кредит на споживчі цілі у сумі 25000 грн., із сплатою за користування кредитом 27 % річних, строком до 13 березня 2012 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 4, 5). 13 березня 2008 року відповідачем [PERSON] було отримано 20000 грн. обумовленої кредитним договором суми, що стверджується видатковим касовим ордером серії № 02АААВ № 944497 від 13 березня 2008 року (а.с. 8). З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Закарпатською обласною кредитною спілкою «Бескид», [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Нетсофт» були укладені договори поруки № 236-08 від 13 березня 2008 року, відповідно до п. 3.2. яких поручителі та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, поручитель відповідає по зобовязаннях боржника в повному обсязі, тобто: повернення кредиту, виплату відсотків за його користування, сплату додаткових відсотків (а.с. 6, 7). 19 вересня 2011 року [PERSON] додатково отримано кошти за кредитним договором в сумі 5394.6 грн., що стверджується заявою позичальника від 19 вересня 2011 року та видатковим касовим ордером № 2325 від 19 вересня 2011 року (а.с. 9, 10). 31 жовтня 2012 року між сторонами було укладено додатковий договір № 476 до кредитного договору № 236-08 від 13 березня 2008 року, за умовами якого позичальник зобовязується повернути повністю кредит згідно зазначеного у додатковому договорі графіку, при порушенні позичальником графіку повернення кредиту плата за користування підвищується на 1 % щомісяця від процентної ставки, що становить 27 % річних, строк дії додаткового договору до 31 жовтня 2016 року (а.с. 11). Відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 11 червня 2015 року за ним рахується заборгованість в розмірі 28124.18 грн., з яких: за кредитом 18598.89 грн.; за відсотками 9525.29 грн., що стверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 12, 13). Згідно пунктів 4.1, 4.2 договору поруки № 236-08 укладеного з поручителем [PERSON], у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником обовязку за основним договором, що передбачений п. 1.1 цього договору, кредитор протягом десятиденного терміну звертається з письмовою вимогою до поручителя про виконання цього обовязку, де зазначає заборговану суму та суму щомісячної плати на відповідний термін. Якщо поручитель протягом семи днів з дня одержання від кредитора повідомлення (п. 4.1) не виконає свої зобовязання, то він відповідає в повному обсязі згідно ст.ст. 553-559 ЦК України. Відповідно до п. 6.1 договору поруки цей договір діє до повного виконання зобовязань, що випливають з договору позики № 236-08. За змістом пунктів 3.3, 3.4 договору поруки № 236-08 укладеного з поручителем ТОВ «Нетсофт», у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником своїх обовязків за договором позики кредитор зобовязується в десятиденний термін письмово повідомити поручителя, де зазначає заборговану суму та суму щомісячної плати на відповідний термін. Якщо поручитель протягом пяти днів з дня одержання від кредитора повідомлення (п. 3.3) не виконає свої зобовязання, то він відповідає в повному обсязі згідно ст.ст. 553-559 ЦК України. Згідно п. 4.1 договору поруки цей договір діє до повного виконання зобовязань, що випливають з договору позики № 236-08. Матеріали справи містять досудову вимогу № 113 від 23 грудня 2013 року адресовану відповідачам, лист-претензію позичальнику [PERSON] № 9 від 09 лютого 2015 року, листи-претензії поручителям [PERSON] та ТОВ «Нетсофт» № 9 від 09 лютого 2015 року, в яких повідомлено про заборгованість позичальника за кредитним договором (а.с. 14-17). Однак будь-яких належних доказів про направлення та отримання позичальником і поручителями вказаних листів-претензій матеріали справи не містять та позивачем таких в ході розгляду справи не надано. Крім того, у матеріалах справи містяться копії конвертів з рекомендованим повідомленням та досудової вимоги № 18 від 21 квітня 2015 року, які виготовлені таким чином, що з них не можливо встановити, який саме документ було направлено відповідачам (а.с. 18). Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. Згідно з ст. 629 ЦПК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і повязаний з боржником певними зобовязальними відносинами, є самостійним субєктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу). Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 17 вересня 2014 року у справі 6-53цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів. Також у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам розяснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку за кредитним договором, остання сплата [PERSON] за договором була здійснена у липні 2014 року. Крім цього, згідно розрахунку заборгованості станом на 11 червня 2015 року, починаючи з серпня 2014 року позичальником не здійснено жодної сплати у погашення заборгованості за кредитним договором. З даним позовом про солідарне стягнення заборгованості з позичальника та поручителів позивач звернувся до суду у червні 2015 року. Таким чином, оскільки згідно положень ч. 4 ст. ст. 559 ЦК України вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням, якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами, суд приходить до висновку, що кредитором було пропущено строк предявлення вимоги до поручителів, оскільки графіком зазначеному у додатковому договорі № 476 від 31 жовтня 2012 року до кредитного договору № 236 від 13 березня 2008 року було встановлено графік погашення кредиту та строк дії поруки обчислюється з моменту прострочення чергового платежу. З урахуванням наведених обставин позовні вимоги Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» до поручителів [PERSON] та ТОВ «Нетсофт» про солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобовязанням є безпідставними та необґрунтованими, а тому суд вважає, що у задоволенні цих вимог слід відмовити на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню і з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 236-08 від 13 березня 2008 року в розмірі 28124.18 грн., з яких: за кредитом 18598.89 грн.; за відсотками 9525.29 грн. Судові витрати в частині сплаченого позивачем судового збору в сумі 281.24 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial