Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

До суду позивач звернулася із позовом до [PERSON], третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: [PERSON] про відшкодування збитків завданих порушенням зобовязання, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 червня 2013р. відповідачка [PERSON] звернулася до неї з пропозицією придбати земельну ділянку площею 4 сотки, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Петропавлівська, 17-6 кадастровий номер земельної ділянки 85132024., що належить їй на праві приватної власності та [PERSON] відповідно до Державного акта про право приватної власності на землю №85-2-00055 від 27.08.1998 р. та Державного акта про право приватної власності на землю №85-2-01009 від 7.08.2001р. прибувши на місце відповідачка оглянула вказану земельну ділянку вивчивши та сфотографувавши всі документи на земельну ділянку та споруди і вияснивши всі важливі для себе обставини погодилася на її купівлю. Досягнувши згоди з відповідачкою про вартість земельної ділянки, яка становила 80 000 (вісімдесят тисяч) доларів США, вона попередила її про те, що їй необхідні будуть кошти для оформлення документів щоб укласти договір купівлі-продажу і приблизно вартість витрат повязана з виготовленням документів для укладення договору купівлі-продажу буде становити 40000 гривень. Враховуючи дані обставини, та погодившись із тим, щоб вона повністю займалася виготовленням документації для продажу земельної ділянки, в тому числі і домовилась з нотаріусом про час і місце оформлення угоди, відповідачка їй передала кошти в розмірі 40750 гривень, які будуть нею витрачені на підготовку документів для оформлення купівлі-продажу. По домовленості із відповідачкою договір купівлі-продажу вказаної вище земельної ділянки вони мали укласти до 31 серпня 2013 року. Про вказані обставини свідчить розписка написана нею 26 червня 2013 року. Крім того, враховуючи те, що для оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки необхідно було збирати відповідні документи а також робити грошову оцінку земельної ділянки в звязку із зайнятістю вона повідомляла відповідачку, що буде залучати для цього третіх осіб і сума, яка була ними попередньо обмовлена включала в себе витрати повязані із підготовкою документів для укладення договору купівлі-продажу. Виконуючи їхню домовленість та прохання відповідачки якомога швидше укласти договір купівлі-продажу, вони домовились про укладення договору на 30 липня 2013 року у нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], однак, відповідачка за декілька днів до укладення договору не попередивши її про зміну умов укладення договору наполягала на укладенні також крім основного договору купівлі-продажу землі, укладення договору сервітуту, за попередньою ціною, що виходило за межі їхньої домовленості. На її неодноразові звернення з приводу укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки на визначених попередньо умовах, відповідачка багато разів змінювала умови угоди, почала змінювати ціну, вказувала на те, що дана земельна ділянка не коштує таких грошей і запропонувала їй суму 2 000 доларів США за 0.01 га. Дана обставина підтверджується її листом надісланим електронною поштою. Вона повідомила відповідачку, що одностороння її зміна умов договору для нас є неприйнятною і запропонувала їй дотримуватися їхньої попередньої домовленості і повідомила, що вона як тільки домовлюється з нотаріусом про час і місце укладення договору її про це повідомить. Крім того, вона повідомила відповідачці, що в разі відмови її від укладення договору вона поверне їй суму коштів за виключенням витрат понесених нею на реалізацію домовленості щодо укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки. Домовившись з нотаріусом про оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки вона повідомила про час і місце укладення угоди відповідачку, що підтверджується телеграмою, однак відповідачка в зазначений час і місце до нотаріуса не зявилася. Дана обставина підтверджується свідоцтвом виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 27 серпня 2013 року. Враховуючи те, що відмова від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки відбулася не з її ініціативи та вини, а по вині відповідачки в односторонньому порядку, то вважає, що вона зобовязана повернути їй понесені нею витрати на підготовку укладення договору купівлі-продажу та виготовлення документації необхідної для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки. Так, 6 липня 2013 року між нею та ФОП [PERSON] було укладено договір про надання послуг відповідно до умов якого остання зобовязувалася надавати їй інформаційно - консультативні послуги, замовляти та отримувати всі необхідні документи для укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки. Оскільки вказані роботи та послуги ФОП [PERSON] були виконані та надані і всі необхідні документи станом на 27 серпня 2013 року були готові для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки нею на виконання умов договору про надання послуг від 6 липня 2013 року були сплачені кошти в сумі 32000 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 1 жовтня 2013 року. Крім того, нею додатково було оплачено по замовленню № 1541 від 25.07.2013 року 91.43 грн., відповідно до договору про надання юридичних послуг №87 від 25.07.2013 року - 3500 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № від 29.07.2013 року. Таким чином, нею на підготовку з метою укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки були витрачені кошти в сумі 35 591.43 грн. В звязку із вищевикладеним, просить стягнути з [PERSON] на її користь витрати понесені на підготовку та оформлення договору купівлі продажу земельної ділянки в сумі 35\~591,43 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав суду письмові заперечення. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 26.06.2013р. у простій письмовій формі у формі розписки, між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір купівлі продажу земельної ділянки площею 0,04 га за адресою: м. Київ, вул. Петропавлівська,17-6, яка належить позивачу на праві власності за 80\~000 доларів США. На підтвердження зобовязання щодо передачі та оплати земельної ділянки і на забезпечення виконання цього зобовязання відповідач [PERSON] передала [PERSON] передоплату у розмірі 40\~750 грн.(а.с.5) Позивачка 06.07.2013р. уклала договір про надання послуг з ФОП [PERSON] на надання комплексу інформаційно консультативних послуг на суму 32\~000 грн. (а.с.7) та з ФОП [PERSON] на надання юридичних послуг в сумі 3500 грн. Однак, угода купівлі продажу не відбулася по підставах: Земельна ділянка площею 4 сотки не виділена як окремий обєкт нерухомості та не оформлена у відповідності до ст. 126 ЗК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Укладення договору купівлі продажу без виділяння як окремого обєкту права власності, без присвоєння окремого кадастрового номеру, як того вимагає ст. 132 ЗК України та без правовстановлюючого документу є неможливим. Зазначені обставини підтверджуються рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29.05.2014 року, яке було підтверджено ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.08.2014 року ; ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29.05.2014 року. Відсутній правовстановлюючий документ на будівлі, з приводу яких нібито повинна була бути укладена угода. Земельна ділянка, під якою знаходяться будівлі, не була виділена в окрему земельну ділянку та їй не був присвоєний окремий кадастровий номер. Взагалі відсутній будь який правовстановлюючий документ на такі будівлі. Позивачка не надала доказів того, що отримані кошти пішли на виділення та оформлення земельної ділянки. Таким чином, будь які посилання позивачки, що отримані грошові кошти були витрачені на оформлення земельної ділянки для відповідного продажу, є безпідставними. Також, суд вважає, що відсутні правові підстави для відшкодування збитків. Позивачка просить саме відшкодувати завдані їй збитки. Такі вимоги не можуть бути задоволені в звязку з наступним. Статтею 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобовязання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, у день предявлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.07.2011р. «Щодо застосування окремих норм цивільного законодавства» в результаті узагальнення судової практики Верховного суду України зазначено, що згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно правова відповідальність не настає. Поскільки судом не здобуто безспірних доказів на підтвердження позовних вимог позивача, то суд відмовляє в задоволенні позову. В частині відшкодування судових витрат на користь відповідача в сумі 8\~000 грн. суд задовольняє частково в розмірі 6476 грн. 60 коп.(з розрахунку 4,7 год. витрачених на правову допомогу * 40% мінімальної заробітної плати за 1 годину роботи. В іншій частині судових витрат суд відмовляє, так як час перебування у дорозі і очікування судового засідання суд не може прийняти до уваги як правову допомогу.

Outcome: approved