Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся [PERSON] (далі - позивач), якого представляє [PERSON] (далі - представник позивача) до Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області (далі - відповідача) про визнання права власності в порядку спадкування, який в обґрунтування позовних вимог зазначив, що[INFO] року помер дід позивача [PERSON]. Померлим за життя було складено заповіт, згідно якого він заповідав позивачу усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, тому спадкоємцем за заповітом земельної ділянки площею 1,71 га, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності серії [NUMBER], яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER]; земельної ділянки площею 2,0 га, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності серії [NUMBER] яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] грошових внесків з належними відсотками та компенсаціями, що знаходяться у ТВБВ № 10012/064 ІІІ-А типу філії Луганського обласного управління АТ «Державний Ощадний банк України» по рахунках № [NUMBER], на загальну суму 3579 грн. 38 коп. є позивач. На теперішній час оригінали вищевказаних державних актів втрачено, тому позивач не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду за захистом права власності на дане спадкове майно. В судове засідання позивач не з'явився, представник також не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності позивача, інтереси якого він представляє. На позовних вимогах наполягають. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Судовим розглядом встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №02 від 26.01.2015 року (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді: земельної ділянки площею 1,71 га, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності серії [NUMBER], яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 9); земельної ділянки площею 2,0 га, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності серії [NUMBER] яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 12), власником якої є [PERSON] згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.09.2010 року після смерті [PERSON], померлої [INFO] року (а.с.12); грошових внесків з належними відсотками та компенсаціями, що знаходяться у ТВБВ № 10012/064 ІІІ-А типу філії Луганського обласного управління АТ «Державний Ощадний банк України» по рахунках № [NUMBER], на загальну суму 3579 грн. 38 коп., власником якої є [PERSON] згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом 09.11.2012 року після смерті [PERSON], померлої [INFO] року (а.с.13). Згідно заповіту від 15.10.2009 року, посвідченого секретарем Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, [PERSON], який помер [INFO] року, заповідав [PERSON] усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося (а.с. 10). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46401017 від 12.01.2017 року, інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні (а.с. 28, 29). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved