Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про 1) розірвання шлюбу, зареєстрованого 7 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 152; 2) стягнення аліментів на [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення кожної дитини повноліття. Позов обґрунтовує тим, що 7 жовтня 2007 року сторони уклали шлюб. Вони мають троє спільних дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Постійні суперечки, приниження один одного та неможливість вирішувати нескладні поточні проблеми стали причиною припинення шлюбних відносин. Сторони спільного господарства не ведуть. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач участі у їх вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, фізично здоровим чоловіком та постійно їздить за кордон на заробітки. Інших дітей відповідач на утриманні не має. Самостійно забезпечити гармонійний розвиток дітей позивач не спроможна, тому змушена звертатися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася. До суду 12 жовтня та 3 листопада 2020 року від імені [PERSON] надійшли заяви про підтримання позовних вимог. У цих же заявах позивач просить розгляд справи проводити без її участі, заперечує проти надання строку для примирення. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково виходячи з такого. Судом із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 7 жовтня 2007 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Шлюбне життя сторін не склалося. Вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Необхідність розірвання шлюбу позивач обґрунтовує особистісними інтересами і заперечує проти надання строку для примирення. Положенням ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК) передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам позивача. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , записані сторони. Діти проживають з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з приписами статей 183, 191 СК частка заробітку (доход ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, починаючи з дня пред`явлення позову. Нормою ч. 1 ст. 184 передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З наведеного вбачаються підстави для стягнення аліментів із відповідача на дітей. Аліменти слід присудити у твердій грошовій сумі відповідно до заяви одержувача аліментів. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що немає даних щодо наявності у відповідача інших утриманців, розміру його доходу, заперечень проти позовних вимог не надходило. Обов`язок утримувати дітей покладено на обох батьків. Також суд приймає до уваги нормативно встановлену величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (від 6 до 18 років - 2318 грн.). Стан здоров`я дітей не має таких особливостей, що істотним чином впливали б на розмір аліментів. Позивачем не доведено доказами спроможності [PERSON] сплачувати аліменти в розмірі саме 3000 грн. щомісячно на кожну дитину, а тому необхідно присудити із [PERSON] аліменти в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 840, 80 грн. Крім того, слід на відповідача покласти сплату судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог щодо стягнення аліментів (66,67%) в сумі 560, 56 грн.

Outcome: partial