Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Дочірнє підприємство «Криворізька автобаза №16» Відкритого акціонерного товариства «Криворіжбудтранс» в особі ліквідатора Ракиної А.А. звернулися до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування своїх вимог послалися на те, що 30.08.2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу винесено рішення, яким задоволено позов Дочірнього підприємства «Криворізька автобаза №16» Відкритого акціонерного товариства «Криворіжбудтранс» та визнано право власності за ДП «Криворізька автобаза № 16» ВАТ «Криворіжбудтранс» на нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]., зага льною площею 2522,6 кв.м. та витребувано вказане майно у [PERSON]. Ухвалою судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області, та ухвалою судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказане рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу залишено без змін. В зв'язку з тим, що станом на 02.09.2013 року [PERSON] не виконав рішення суду, постанову державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, та не звільнив нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]., загальною площею 2522,6 кв.м. власнику майна ДП «Криворізька автобаза № 16» ВАТ «Криворіжбудт ранс» звернулася вдруге до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні майном. 13 листопада 2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу роз глянуто позов ДП «Криворізька автобаза № 16» ВАТ «Криворіжбудтранс» та вимоги по зивача про зобов'язання [PERSON] звільнити нежитлове приміщення задоволені у пов ному обсязі. Апеляційним судом Дніпропетровської області вказане рішення залишено без змін. Станом на 27.06.2014 року [PERSON] не виконано рішення суду від 13.11.2013 року по справі № 21 1/5433/13-ц та постанову державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. Протягом усього часу з дати подання позову ДП «Криворізька автобаза № 16» ВАТ «Криворіжбудтранс» з жовтня 2002 року до 25.06.2014 року [PERSON] використовує приміщення у власних цілях, здійснюючи підприємницьку діяльність: частину приміщень здає в оренду, а частину для виготовлення металопродукції для подальшої її продажу. Посилаючись на те, що з 15.01.2003 року по теперішній час відповідач незаконного володіє майном, що належить позивачу та на вимоги ст. 390 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 8086951,08 гривень в зв'язку з незаконним володінням нежитловою будівлею, що належить позивачу, понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 3654,00 гривень та витрати понесені позивачем на отримання довідки про аналіз ринку оренди промислово-складських приміщень у розмірі 300,00 гривень. Будучи присутньою в судовому засіданні 09.12.2014 року представник позивача Ракина А.А. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та посилаючись на обставини, викладені в ньому просила суд позов задовольнити, надалі надала заяву про розгляд справи за її відсутності на позовних вимогах наполягала. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, будучи присутнім в судовому засіданні 09.12.2014 року проти позову заперечував та просив в задоволені позову відмовити. При цьому вказав на те, що в рішенні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30.08.2011 року не надавалася правова оцінка в частині законності та правомірності протягом строку розгляду справи володінню та розпорядженню [PERSON] зазначеним в позові нерухомим майном, рішення було прийнято судом стосовно визнання недійсним публічних торгів з продажу майна - Дочірнього підприємства «Криворізька автобаза №16» Відкритого акціонерного товариства «Криворіжбудтранс», за результатами яких власником цього майна було визнано [PERSON], і у зв'язку з цим судом було прийнято рішення про визнання недійсним правочину укладеного власником цього майна на момент його укладання [PERSON] з [PERSON] від 15.01.2003 року. Договір купівлі-продажу нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] був нотаріально посвідчений та зареєстрований у встановленому законом порядку, що і надало [PERSON], як власнику використовувати його без жодних обмежень. Крім того, вищевказане рішення суду було оскаржено [PERSON] в апеляційному порядку і набуло законної сили 13.03.2012 року і лише з цієї дати у позивача виникли відповідні права на вищевказане нерухоме майно. Посилання позивача в доданому до позову розрахунку на середні показники вартості оренди промислових об'єктів, на думку представника відповідача, є неприпустимим виходячи з показників зміни вартості об'єктів нерухомості за цей період, а представник позивача своїми діями сама вчиняла неправомірні дії пов'язанні з неможливістю виконання судового рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився надав письмові заперечення проти позову в яких просив в задоволені позову відмовити. Відповідно до ст.197 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30.08.2011 року позов Дочірнього підприємства «Криворізька автобаза №16» Відкритого акціонерного товариства «Криворіжбудтранс» задоволено та: - визнано аукціон (публічні торги) з продажу будівлі технічного боксу, що розташовано за адресою: [ADDRESS], що складається з окремо розташованої одноповерхової будівлі, загальною площею 2522,6 кв.м., проведені Товарною біржею «Куратор» 29.08.2000 року такими, що відбулися; - визнано незаконним «Протокол аукціонна 12» (публічні торги) від 29.08.2000 року постановленого товарною біржею «Куратор» по реалізації будівлі технічного боксу, що розташовано за адресою : [ADDRESS], що складається з окремо розташованої одноповерхової будівлі, загальною площею 2522,6 кв.м., та скасовано його; - визнано незаконними та скасовано «Акт проведення аукціону (публічні торги)» РВДВС Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу від 29.08.2000 року про продаж вищевказаної будівлі; - визнано незаконним та скасовано Свідоцтво, реєстраційний № 3297, АВН № 674126 від 12.09.2000 року, видане приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] на ім'я [PERSON], яке посвідчує, що їй належить на праві приватної власності на вищевказане нерухоме; - визнано незаконним та скасовано Реєстраційне посвідчення Криворізького бюро технічної інвентаризації від 13.09.2000 року, записаний в реєстровій книзі № 7 «Н» запис №2786 сторінка 186 про те, що вищевказане майно зареєстровано за [PERSON]; - визнано незаконним та скасовано Свідоцтво про право власності, виданого Виконкомом Криворізької міської Ради на підставі рішення виконкому №513 від 13.12.2002 року на ім'я [PERSON], зареєстрованого Криворізькому інвентарному бюро 29.12.2002 року в реєстрі за № 10Н-1079 та скасовано його реєстрацію; - визнано недійсним Договір купівлі-продажу будівлі від 15.01.20013 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 24, за яким продавець [PERSON] продала, а покупець [PERSON] придбав нежитлову будівлю «А-1», загальною площею 2522,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму за договором купівлі-продажу від 15.01.2003 року у розмірі 31600 гривень; - витребувано у [PERSON] нерухоме майно: нежитлову будівлю «А-1», загальною площею 2522,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнано право власності за Дочірним підприємством «Криворізька автобаза №16» Відкритого акціонерного товариства «Криворіжбудтранс» ( а.с. 60-65 - копія рішення суду). Вказане рішення суду ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.03.2012 року залишено без змін ( а.с. 66-68 - копія ухвали). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13.11.2013 року, яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.01.2014 року залишено без змін, позов Дочірнього підприємства «Криворізька автобаза №16» Відкритого акціонерного товариства «Криворіжбудтранс» задоволено та зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні власністю Дочірним підприємством «Криворізька автобаза №16» Відкритого акціонерного товариства «Криворіжбудтранс», а саме нежитловим приміщенням що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом зобов'язання [PERSON] звільнити дане нежитлове приміщення та передати його власнику Дочірнього підприємства «Криворізька автобаза №16» Відкритого акціонерного товариства «Криворіжбудтранс» шляхом складання акту прийому-передачі (а.с. 69-70 - копія ухвали). Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно положень ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вищевказаними судовими рішеннями встановлено, що [PERSON] є недобросовісним набувачем нежитлової будівлі «А-1», загальною площею 2522,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 390 ЦК України власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним. За правилами ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З точки зору процесуального права (ст. 10, 60 ЦПК України) позивач має довести обставини, які свідчать про те, що безпідставний набувач реально одержав або міг одержати доходи від володіння нежитловою будівлею «А-1», загальною площею 2522,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З наданих доказів вбачається, що [PERSON] є фізичною особою підприємцем згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії [NUMBER] з 29.01.2003 року, види його діяльності: здавання в оренду власного нерухомого майна ( а.с. 41-42 - копії Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) Відповідно до положень ч.1 ст. 759, ст. 761 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк, право передання майна в найм має власник речі, особа якій належать майнові права, а також особа, уповноважена на укладення договору найму. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями статей 58, 59 ЦПК України передбачено те, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Мотивуючи свої вимоги щодо стягнення з відповідача доходів від нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі «А-1», загальною площею 2522,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності позивачу, які він одержав або міг одержати за весь час володіння ним нерухомим майном, позивач в той же час належним та допустимими доказами не довів суду те, що відповідач за весь час володіння цим майном, а саме з 15.01.2003 року по 25.06.2014 року одержав або міг одержати в результаті укладення договорів оренди на всю площу цього майна, саме той розмір коштів, який зазначається в позові позивачем, а саме 8086951,08 гривень. При цьому суд, не може прийняти як доказ цих обставин, надані представником позивача ксерокопії договорів оренди від 03.01.2013 року та від 01.12.2010 року, оскільки оригінали вказаних договорів оренди судом досліджені не були та в матеріалах справи відсутні, а копії вказаних договорів належним чином не завірені. Крім того, з тексту вказаних ксерокопій договорів слідує, що 03.01.2013 року оренда частини нерухомого майна є безоплатною, а договір від 01.12.2010 року укладений не відповідачем, а юридичною особою. Крім того, розмір коштів, що підлягають на думку позивача, стягненню з відповідача на його користь, нарахована на підставі довідки ТОВ «Інвест-Кривбас-Експерт» про середню орендну плату за 1 кв.м. виробничо-складських приміщень станом на 24.06.2014 року, яка не може бути прийнята судом, як належний доказ вартості оренди такого майна за вказаний позивачем період. Зважаючи на викладені обставини та те, що позивачем належним чином суду не доведено, що відповідач в результаті передання в оренду одержав або міг одержати за весь час володіння ним вказаним позивачем нерухомим майном з 15.01.2003 року по 25.06.2014 року 8086951,08 гривень, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed