Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вказану квартиру [PERSON] придбала у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 09.07.2019 за договором купівлі-продажу, посвідченим у передбаченому законодавством порядку. У даному житлі продовжує бути зареєстрованим місце проживання попередніх власників, незважаючи на те, що договором купівлі-продажу було передбачено обов`язок зняття їх з реєстрації у термін до 01.10.2019. Реєстрація місця проживання попередніх власників у належній позивачу квартирі створює їй перешкоди у здійсненні права власності. \~ \~ \~ \~\~В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та з викладених у позові підстав просила суд задовольнити позов, пояснила, що з невідомих причин попередні власники квартири продовжують бути зареєстрованими у належному їй житлі, у зв`язку з чим вона несе додаткові витрати по оплаті квартирної плати та житлово-комунальних послуг, проте цим житлом не користуються і будь-які їх речі у квартирі відсутні. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до суду не з`явились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомляли, відзив на позов не подавали. На підставі ст.280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази у сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. При цьому суд встановив та врахував наступне. \~ \~ \~ \~Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 09.07.2019, посвідченого приватним нотаріусом Вараського міського нотаріального округу Полюхович В.А., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Із змісту вказаного договору вбачається, що відчужувана квартира на момент правочину є особистою власністю продавців на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області, виданного 22 березня 2006 року, зареєстрованого КП «Кузнецовське міське БТІ» в Книзі №10к, номер запису №567-3118. Пунктом 10 вказаного договору купівлі-продажу передбачено, що продавці зобов`язуються сплатити заборгованість з комунальних послуг, знятись з реєстрації особисто з іншими особами, які проживають у квартирі, звільнити квартиру від речей, вилучити ключі від квартири в осіб, які їх мали, і передати квартиру покупцю до 01 жовтня 2019 року. \~ \~ \~ \~Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] зареєстроване 09.07.2019, номер запису про право власності 32310836. \~ \~ \~ \~З довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №4174//03 від 02.10.2019 вбачається, що у вказаній квартирі по даний час зареєстроване місце проживання [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтею 156 ЖК України встановлено право на користування жилим приміщенням нарівні з власником квартири також його членів сім`ї. Разом з тим, з наданих суду матеріалів вбачається, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не є та ніколи не були членами сім`ї позивачки [PERSON] , а тому після припинення їх права власності на спірне житло у відповідачів не залишається право користування ним з підстав, встановлених вищезазначеною нормою. Відповідно до ст.395 ЦК України, серед речових прав на чуже майно цивільним законодавством визначено право користування (сервітут), інші встановлені законом речові права на чуже майно. Право користування чужим майном регламентовано у Главі 32 ЦК України. Відповідно до ст.401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Статтею 405 вищезазначеної Глави ЦК України передбачено, що члени сім`ї\~власника житла,\~які проживають\~разом з\~ним,\~мають право\~на користування\~цим житлом\~відповідно до\~закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не є та ніколи не були членами сім`ї позивачки [PERSON] , встановлені ст.405 ЦК України гарантії збереження права користування житлом на них не розповсюджуються. Договором купівлі-продажу, укладеним між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, не передбачено збереження за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] права користування відчуженою на користь покупця квартирою. Не передбачають збереження такого права і загальні норми ЦК України, що регламентують вчинення правочинів купівлі-продажу майна. Таким чином, суд встановив, що будь-які речові права, у тому числі і право користування, щодо квартири [ADDRESS] , належної на момент розгляду справи на праві приватної власності [PERSON] , у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на даний час відсутні. Однією із зазначених у ст.346 ЦК України підстав припинення права власності є відчуження власником свого майна. Розпоряджаючись нерухомим майном за власною волею шляхом його відчуження, власник майна таким чином передає іншим особам право власності на відчужуваний об`єкт, у тому числі і право користування ним, при цьому його право власності на цей об`єкт, у тому числі і право користування ним, припиняється. Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] втратили право користування квартирою [ADDRESS] . З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved