Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Заявник [PERSON] 10 грудня 2013 року звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з заявою про встановлення у відповідності до вимог ст.130 СК України факту батьківства та внесення змін до актового запису про його народження. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав та пояснив, що його батьки [PERSON] та [PERSON] з 1959 року і до своєї смерті постійно проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] [PERSON] та [PERSON] народили його - заявники. З дня народження і до дня смерті батьків, заявник проживав разом з ними однією сім»єю, померлий [PERSON] визнавав його своїм сином, а він померлого - своїм батьком. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки в с.Шершенці Кодимського району, на яку він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через недоведеність батьківства померлого. З цих підстав просив свою заяву задовольнити. Представник заявника [PERSON] (діє відповідно до довіреності) заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник третьої особи - відділу ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції в Одеській області Березова Н.І. надала до суду заяву про розгляд справи без неї, проти вимог заявника не заперечувала (заява №1955/04.1-27 від 16 грудня 2013 року). Вислухавши заявника та його представника, а також свідків, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви з таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] (актовий запис про народження №82 від 03 грудня 1960 року, свідоцтво про народження [NUMBER]). Відомості про батька заявника відсутні. Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Су ду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного госпо дарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне вихован ня дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що зі свого народження постійно проживають в [ADDRESS] по сусідству з заявником [PERSON] та його батьками - [PERSON] та [PERSON]. Протягом всього свого життя померлий [PERSON] визнавав заявника своїм сином, проживали разом однією сім»єю, вели спільне господарство. Таким чином, судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт походження заявника [PERSON] від [PERSON]; факт постійного проживання ними однією сім»єю - як батька та сина; факт ведення ними спільного господарства; факт визнання заявником [PERSON] померлого [PERSON] своїм батьком, а померлим [PERSON] - визнання заявника своїм сином. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] Задоволення заяви [PERSON] та встановлення в судовому порядку факту батьківства померлого [PERSON] відносно заявника, відповідно до ст.130 СК України є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану відповідних змін до актового запису про народження заявника №82 від 03 грудня 1960 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved