Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Запорізька міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, мотивуючи свої вимоги наступним. 02 вересня 2008 року за № 823/з Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області надано дозвіл на виконання будівельних робіт на обєкті будівництва «Будівництво торгівельного павільйону за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 151-б». Замовником будівництва є [PERSON] Чинний на момент реєстрації дозволу на виконання будівельних робіт Закон України «Про планування і забудову територій» передбачав, що замовник, який має намір здійснити будівництво обєкта містобудування у населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягала у відрахуванні замовником після прийняття обєкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. З набуттям чинності Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції від 17.02.2011) у замовників будівництва виник обовязок письмово поінформувати виконавчий комітет Запорізької міської ради про початок виконання будівельних робіт, укласти договір про пайову участь та сплатити кошти пайової участі до введення обєкту будівництва в експлуатацію. [PERSON] не повідомив виконавчий комітет Запорізької міської ради про виконання будівельних робіт на обєкті будівництва, не звернувся у встановленому порядку до міського голови щодо укладення договору про пайову участь та не перерахував кошти пайової участі до бюджету міста Запоріжжя. 6 лютого 2015 року за №ЗП 142150340118 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації. Таким чином, відповідач порушив вимоги ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженої рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012 № 77 (зі змінами згідно з рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2014 № 40). Внаслідок невиконання [PERSON] встановленого законом обовязку, територіальній громаді м. Запоріжжя завдано збитки, які громада могла б отримати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода) у розмірі 2000 грн. Посилаючись на вимоги ст. 44 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 15, 16, 22, 611,612, 614, 638, 640-642, 646, 649 ЦК України, ст.ст. 69-1, 71 Бюджетного кодексу України, ст.ст. 10, 59, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 26, 37, 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», позивач просив стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 2 000 грн. та суму судового збору у розмірі 1\~378 грн. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності без проведення технічної фіксації судового засідання технічними засобами. В заяві позивач вказала, що не заперечує проти постановлення рішення у справі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання повторно не прибув. Про дату, час та місце судових засідань, призначених на 28.09.2016, 10.11.2016 та на 30.11.2016 повідомлявся належним чином судовими повістками, надісланими рекомендованими листами із повідомленнями, проте, конверти були повернуті на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про неявку адресата на поштове відділення для отримання кореспонденції. Причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності відповідача суду не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів у порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 02 вересня 2008 року за № 823/з Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області надано дозвіл на виконання будівельних робіт на обєкті будівництва «Будівництво торгівельного павільйону за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 151-б». Замовником будівництва є [PERSON] Відповідно до статті 27-1 Закону України «Про планування і забудову територій», який діяв на момент реєстрації дозволу на виконання будівельних робіт, замовник, який має намір здійснити будівництво обєкта містобудування у населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягала у відрахуванні замовником після прийняття обєкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» Закон України «Про планування і забудову територій» визнано таким, що втратив чинність. Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. За вимогами ч. 3 ст. 40 цього Закону, пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Частиною 1 статті 40 цього ж Закону, закріплено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. У відповідності до підпункту 3.1.3 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012 №77 (зі змінами), замовник, який має намір укласти договір, зобов'язаний звернутися з заявою до міського голови. 06.02.2015 за № ЗП 142150340118 Департаментом державної архітектурно- будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації. [PERSON] не повідомив виконавчий комітет Запорізької міської ради про виконання будівельних робіт на обєкті будівництва, не звернувся у встановленому законом порядку до міського голови щодо укладення договору про пайову участь та не перерахував кошти пайової участі до бюджету міста Запоріжжя. Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до довідки про розмір збитків, нанесених місцевому бюджету, внаслідок несплати пайової участі замовниками обєктів на території м. Запоріжжя, щодо яких подано декларації про готовність до експлуатації протягом січня-березня 2015 р., що є додатком до вимоги ДФІ в Запорізькій області від 12.06.2015, розмір збитків, завданих місцевому бюджету відповідачем, склав 2\~000 гривень (арк. справи 912). 08.10.2015 відповідачеві направлено вимогу про сплату суми збитків у зазначеному вище розмірі, до якої позивач додав розрахунок суми збитків (арк. справи 1719). Проте, вимога позивача не була задоволена. З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог Запорізької міської ради, внаслідок чого з відповідача підлягає стягненню сума завданих позивачу збитків. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1\~378,00 грн., які підтверджені документально (арк. справи 7). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved