Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Дніпровського відділу ДВС м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] про визнання права власності на майно та витребування його з чужого незаконного володіння. Позов мотивує тим, що 26.03.2015 року [PERSON] придбала автомобіль ВМW320D. 08.08.2017 року даний автомобіль було затримано поліцейським та відправлено на спецмайданчик. [PERSON] повідомили, що автомобіль затримано на підставі орієнтування в межах виконавчого провадження №53073962, яке виконується в інтересах стягувача ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС». Однак, судове рішення за яким ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» набув право власності на вказаний автомобіль було скасовано, а позов залишено без розгляду. [PERSON] вважає себе добросовісним набувачем, тому змушена зернутись до суду за захистом своїх прав. \~ \~ \~ \~ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Дніпровського відділу ДВС м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] про визнання недійсним договір купівлі-продажу автомобіля. Зустрічний позов мотивує тим, що товариство набуло право власності на спірний автомобіль ще в 2014 році, тобто до придбання автомобіля [PERSON] Документів [PERSON] для відчуження автомобіля, товариство не надавало, а тому ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», як власник транспортного засобу відчуженого на користь [PERSON] , не мав відношення до самого правочину та не мав волі до укладання договору купівлі-продажу. Вважає, що перереєстрація права власності на автомобіль за [PERSON] є незаконною, а тому договір купівлі-продажу, укладений між ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» та [PERSON] є недійсним та тягне за собою недійсність будь-яких правочинів, які були укладені після укладення недійсного правочину, в тому числі і на користь [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача-відповідача вимоги первинного позову підтримав в повному обсязі, просить його задоволити, проти задоволення зустрічного позову заперечує, вважає його безпідставним. \~ \~ \~ \~В судове засідання [PERSON] , ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Дніпровськй відділ ДВС м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. \~ \~ \~ \~За клопотанням [PERSON] , ухвалою суду від 22.12.2017 року вжито заходи забезпечення позову. Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 26.04.2018 року, ухвала від 22.12.2017 року залишена без змін. \~ \~ \~ \~04.01.2018 року [PERSON] подала заяву про призначення автотоварознавчої експертизи. \~ \~ \~ \~ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» неодноразово заявлялись клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції. \~ \~ \~ \~23.03.2018 року ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» надано відзив на позов. \~ \~ \~ \~28.03.2018 року за клопотанням представника позивача-відповідача призначено автотоварознавчу експертизу, провадження по справі зупинено. \~ \~ \~ \~06.07.2018 року до суду надійшов висновок експерта №9087 від 03.07.2018 року, який знаходиться в матеріалах справи. \~ \~ \~ \~16.07.2018 року провадження по справі поновлено. \~ \~ \~ \~30.07.2018 представником відповідача-позивача заявлено клопотання про зупинення провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №175/3432/16-ц, яке судом задоволено, ухвалою суду від 07.09.2018 року провадження по справі зупинено. \~ \~ \~ \~17.01.2019 року постановою Хмельницького апеляційного суду, ухвалу від 07.09.2018 року, скасовано, справу направлено для продовження розгляду. \~ \~ \~ \~22.05.2019 року, ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» заявлено зустрічний позов. \~ \~ \~ \~За клопотанням представника відповідача-позивача, ухвалою суду від 26.06.2019 року, витребовувались докази по справі. \~ \~ \~ \~12.09.2019 року представником відповідача-позивача заявлялось клопотання про зупинення провадження по справі, яке судом було відхилено. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача-відповідача, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про задоволення первинного позову та про залишення без задоволення зустрічної позовної заяви з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що [PERSON] 26 березня 2015 року придбала автомобіль BMW 320D у [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу. 08.08.2017 автомобіль BMW 320D, номерний знак [NUMBER] , було затримано поліцейським ГРПП Козелецького ВП ст. с-нт [PERSON] та відправлений на спеціальний майданчик/стоянку, про що складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (копія додається). Як повідомили [PERSON] , затримали автомобіль на підставі орієнтування, яке було внесене в межах виконавчого провадження № 53073962, яке виконується Дніпровським відділом ДВС міста Кам`янське в інтересах стягувача ТОВ «АВТОКРЕДИТ-ПЛЮС». Як з`ясувалось, ТОВ «Автокредит-плюс» подало позов до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором лізингу. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/6168/16-ц від 12 травня 2016 року позов було задоволено. Пізніше ТОВ «АВТОКРЕДИТ-ПЛЮС» подало позовну заяву до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області до [PERSON] , а також до [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором лізингу (та ж сама заборгованість, яка вже була стягнута Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області), визнання недійсним довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрації транспортного засобу, справа №175/3424/16-ц. 18.10.2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області ухвалив заочне рішення по справі №175/3424/16-ц, відповідно до якого у [PERSON] було витребувано належний їй автомобіль. Однак, дане рішення було скасовано і ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2019 року позовну заяву ТОВ «АВТОКРЕДИТ-ПЛЮС» було залишено без розгляду за заявою позивача. Копія ухвали знаходиться в матеріалах справи. Таким чином, рішення, на підставі якого у [PERSON] було витребувано автомобіль, скасовано, а позов залишено без розгляду, у зв`язку із чим відсутня підстава для вилучення автомобіля у [PERSON] . Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом ст, 388 ЦК України добросовісним вважається придбання майна не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). Згідно з ЦК України, особа, яка вважає, що її речові права порушено, має право звернутися до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною (статті 215235), так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (статті 330, 338). Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення віндикаційного позову про витребування майна від добросовісного набувача. Однак, спірний автомобіль вже зареєстрований на ім`я ТОВ «АВТОКРЕДИТ-ПЛЮС», а отже для повного відновлення порушених прав [PERSON] , необхідно визнати право власності на спірний автомобіль за нею. Як вбачається з листа щодо надання інформації від 05.12.2017 № 10-39/1190/5- 1755/25 начальника Козелецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Лісковича М.Г. 01.09.2017 року транспортний засіб [PERSON] , автомобіль марки BMW, модель 320д, рік випуску 2007, реєстраційний номер [NUMBER] , було описано та передано на зберігання представнику, за дорученням, ТОВ «АВТОКРЕДИТ-ПЛЮС» [PERSON] . Отже, транспортний засіб, що належить [PERSON] , було передано ТОВ «АВТОКРЕДИТ-ПЛЮС» саме на зберігання, а не у власність. Виконавче провадження не було закінчено. При цьому, ТОВ «АВТОКРЕДИТ-ПЛЮС» не зважаючи на те, що провадження триває, а справу ще не вирішено по суті, здійснило перереєстрацію, транспортного засобу [PERSON] , автомобіль марки BMW, модель 320д, рік випуску 2007, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , та пропонує вказаний спірний автомобіль до продажу (новий д.н.з. [NUMBER] ). Так як [PERSON] купувала автомобіль в умовах повної його «юридичної чистоти», не знала і не могла знати, що автомобіль є спірним, то, за визначенням ст. 330 ЦК України [PERSON] являється добросовісним набувачем. Згідно ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Отже, Добросовісним вважається той набувач, який не знав і не мав знати, що набуває майно в особи, яка не має права його відчужувати. Відповідно до положень статті, добросовісний набувач може набути право власності на майно, якщо відповідно до норм ЦК України воно не може бути витребуване в нього. Стаття 388 ЦК України встановлює порядок та умови витребування майна від добросовісного набувача. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) \~ \~ \~ \~було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) \~ \~ \~ \~було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) \~ \~ \~ \~вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. \~ \~ \~ \~В усіх інших випадках власник не має права витребувати майно від добросовісного набувача. Це можуть бути випадки, коли власник передає своє майно за правочинами чи за іншими підставами іншим особам, які неправомірно згодом здійснили відчуження такого майна третім особам. Такі обставини однозначно свідчать про вибуття майна з володіння власника за його волею і, таким чином, воно не може бути витребувано власником від добросовісного набувача за сплатним правочином. Таким чином, на власника покладається обов`язок нести ризик свого необачного вибору контрагента за правочином. \~ \~ \~ \~Необхідно також відмітити, що 29 травня 2019 року Велика Палата Верховного Суду в рамках справи № 367/2022/15-ц, провадження № 14-376 цс 18 (ЄДРСРУ № 83846677) вказала, що частина друга статті 388 ЦК України захищає права добросовісного набувача, який придбав майно, примусово реалізоване у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень. Тобто, на підставі частини другої статті 388 ЦК України майно не можна витребувати від добросовісного набувача тоді, коли воно було примусово реалізоване у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень. Велика Палата надала такий висновок: оскільки добросовісність набуття майна можлива лише тоді, коли майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати, наслідком правочину, здійсненого з таким порушенням, є не двостороння реституція, а витребування майна із незаконного володіння (віндикація). Отже, право особи, яка вважає себе власником майна, підлягає захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача із використанням правового механізму, встановленого статтею 388 ЦК України. Аналогічна правова позиція висловлена 28 серпня 2019 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 127/17971/15-ц, провадження № 61-11692св18 (ЄДРСРУ № 83925662). Отже, згідно із судовим рішенням, [PERSON] , в порушення умов договору лізину продав автомобіль іншій особі, відповідачу [PERSON] . Однак, як слідує із судового рішення, перший власник автомобіля, ТОВ «Автокредит-Плюс» за власного волею, згідно із умовами договору лізингу, передав автомобіль [PERSON] , а відтак, в силу норм ст.388 ЦК України, це повністю виключає можливість витребування у [PERSON] , як добросовісного набувача, автомобіля BMW 320D д.н.з. [NUMBER] . Таким чином, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на автомобіль BMW 320D, д.н.з [NUMBER] (д.н.з до зміни реєстрації [NUMBER] ) номер шасі [NUMBER] та витребувати у ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» вказаний автомобіль та передати його у власність [PERSON] . Щодо вимог ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» за зустрічним позовом про визнання недійсним договіру купівлі-продажу автомобіля, то суд вважає, що зустрічний позов слід залишити без задоволення, оскільки зазначені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час слухання справи.

Outcome: dismissed