Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

За позовною заявою [PERSON] просить визнати [PERSON], який діє від власного імені та від імені і в інтересах дітей [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: м. Олешки вул. Леваневського, 123, яке належить йому на праві власності, оскільки вони не являються родичами, членами сімї та ніколи не проживали за зазначеною адресою. Реєстрації відповідача та його неповнолітніх дітей не дозволяє позивачу розпоряджатись будинком на власний розсуд та обмежує його законні права, тому просить визнати їх такими, що втратили право користування будинком. В судовому засіданні позивач пояснив, що у будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] які не являються родичами позивача та членами його сімї. [PERSON] є сином жінки з якою він живе без реєстрації шлюбу. Спільного господарства вони не вели. Його попросили в свій час прописати дітей і він це прохання задовольнив. [PERSON] він дозволяв садити город та заробляти цим на життя. Відповідач в судовому засіданні 08.11.2016 року позовні вимоги не визнав та пояснив, що діти проживає разом з дітьми та його дружиною (матірю дітей) в м. Олешки по вул. Комунарів 37. В будинку 123 в м. Олешки вул. Леваневського, який належить позивачу, не проживає, кожні пів року садить город. Договору оренди, найму будинка не укладали. Членом сімї не являється. Комунальні послуги не сплачує. Не хоче виписуватись, оскільки йому та дітям ніде зареєструвати місце свого проживання. В судовому засіданні 08.11.2016 року свідок [PERSON] пояснила, що в будинку № 123 по вулиці Леваневського в м. Олешки Олешківського району Херсонської області [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають більше пяти років. За вказаною адресою іноді садять город. Проживає на даний час в Олешках з тещею, дружиною та дітьми. [PERSON], його діти та дружина ніколи не проживали за вказаною адресою, знаходилися там тільки коли садили город. [PERSON] позивачеві [PERSON] родичем не являється. Між позивачем та відповідачем виникали конфлікти, тому [PERSON] просив [PERSON] та його дітей знятись з реєстрації. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в будинку № 123 по вулиці Леваневського в м. Олешки Олешківського району Херсонської області [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживає більше десяти років. Садить город там останні два роки, зараз проживають в [INFO]. Діти та дружина ніколи не проживають в [INFO], знаходилися тільки тоді, коли садили город. [PERSON] позивачеві [PERSON] родичем не являється. Між позивачем та відповідачем виникали конфлікти, тому [PERSON] просив [PERSON] та його дітей знятись з реєстрації. За свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 16.01.2012 року, приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 34, спадкоємцем житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами № 123 по вул. Леваневського в м. Цюрупинськ (сьогоднішня назва - Олешки) Херсонської області, після смерті [PERSON], померлої 19.07.2010 року, є її син [PERSON], [INFO] За витягом № 32908871 від 19.01.2012 року про державну реєстрацію прав Херсонським державним бюро технічної інвентаризації, [PERSON] є власником будинку № 123 по вулиці Леваневського в м. Олешки Олешківського району Херсонської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.\~Відповідно до ч. 1\~ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 13 ЦК України,\~\~цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб… Відповідно до ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 793-797 Цивільного кодексу України, підставою для користування нерухомим майном є договір найму будівлі або іншої капітальної споруди. Відповідно до ч. 1 ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд… Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 158 Житлового кодексу України, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі зазначеного, можна зробити висновок, що реєстрація особи за місцем проживання надає їй можливість користування житлом. На підставі викладеного, оскільки відповідачі добровільно не змінили реєстрацію місця проживання, договір найму житла відсутній, відповідачі не являються членами сімї позивача, не проживають в будинку, комунальні послуги не сплачують, діти [PERSON], [PERSON] фактично проживають за іншою адресою, то ними порушено право власності (розпорядження власністю на свій розсуд) позивача і його право щодо вимоги захисту порушеного права є законним і підлягає захисту. Крім того, власник житлового будинку [PERSON], не надає своєї згоди на проживання цих осіб у належному йому будинку. У звязку з цим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому витрати по справі зі сплати судового збору належить віднести на відповідача [PERSON].

Outcome: approved