Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зазначила, що [PERSON] зареєстрований у [INFO]. Вказувала, що відповідач хоча і зареєстрований за вказаною адресою, але там не проживає, в квартирі відсутні його речі, він не вносить плату за комунальні послуги. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, надав до суду заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги та просить справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи Автозаводського районного відділу ДМС України у Полтавській області у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.\\ Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам інших громадян, інтересам суспільства. Тягар утримання майна покладено на його власника. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як зазначено в постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу квартири від 26.02.1998, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації, реєстровий №58 від 06 березня 1998 року, за позивачем зареєстровано право особистої власності на вказану квартиру. Відповідно до матеріалів позовної заяви, [PERSON] зареєстрований у [INFO]. З травня 2010 року [PERSON] не проживає за даною адресою, комунальні послуги не сплачує, речі з квартири забрав. Вказані обставини постають з позовної заяви, підтверджені матеріалами справи та поясненнями представника позивача. Відповідач надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved