Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] на підставі права власності належить квартира у житловому будинку, що розташований в [ADDRESS] . Між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] з іншої, була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належної їй вказаної квартири. Позивачем було передано [PERSON] домовлену суму за відчуження належного останній зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 80 000 гривень, про що було вчинено відповідну розписку та договір купівлі-продажу від 03 лютого 2021 року. На даний час позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу. Позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу дійсним та право власності за ним на вказане нерухоме майно. Позивач до суду не з`явився, просив справу розглянути без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, про що надав відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить дану справу розглянути без її участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом було встановлено, що дійсно [PERSON] на підставі права власності належить квартира у житловому будинку, що розташований в [ADDRESS] . Між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] з іншої, була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належної їй вказаної квартири. [PERSON] було передано [PERSON] домовлену суму за відчуження належного останній зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 80 000 гривень, про що було вчинено відповідну розписку та договір купівлі-продажу від 03 лютого 2021 року. Згідно п. 10 Договору [PERSON] була зобов`язана з`явитися до приватного нотаріуса Троїцького районного нотаріального округу Луганської області Гапочки Е.Г. для посвідчення вищезазначеного договору купівлі-продажу 08 лютого 2021 року о 10 годині 00 хвилин. Однак, з невідомих причин, до нотаріуса [PERSON] зазначеної дати та в зазначений час не з`явилася, у наслідок чого їй було направлено повідомлення, в якому [PERSON] було запропоновано з`явитися до нотаріуса 15 лютого 2021 року. Вказане повідомлення [PERSON] отримала 13 лютого 2021 року, однак з невідомих причин до нотаріуса знову не з`явилася. 16 лютого 2021 року [PERSON] повторно було направлено повідомлення, в якому їй було запропоновано з`явитися до нотаріуса 22 лютого 2021 року. Вказане повідомлення [PERSON] отримала 19 лютого 2021 року, однак з невідомих причин до нотаріуса [PERSON] знову не з`явилася. Таким чином, на даний час [PERSON] не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу. З огляду на вищезазначене, позивач домовився з відповідачем щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу належного відповідачу вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким позивачу у власність перейшло вказане вище нерухоме майно, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення зазначеного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Даний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 220, 328, 334, 638, 655 ЦК України,

Outcome: approved