Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № 41351805 з примусового стягнення з позивача коштів за виконавчим листом від 18.07.2013 № 199/4133/13-ц, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська. 05 липня 2018 року позивачем отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 129823260 від 05.07.2018, за якою він дізнався про накладений і не знятий арешт на належне йому нерухоме майно на підставі постанови державного виконавця АНД ВДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 39274657 від 19.08.2013, запис про обтяження № 2551804 від 19.09.2013. Обєкт обтяження: квартира загальною площею 53,4 кв.м за адресою: м. Луганськ, вул. Раскової, б. 5, кв. 97, 1/3 частина якої належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності № 10/2028, виданого 24.12.1997 Відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради народних депутатів. Також, згідно відомостей автоматизованої системи ВП-спецпідрозділу від 05.07.2018, вищевказане виконавче провадження № 41351805 завершене, 26.05.2015 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. З метою зняття арешту позивач звернувся з заявою до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, але листом від 05.09.2018 № 0314/28881/19 відповідач відмовив йому у знятті арешту, оскільки станом на 05.09.2018 дане виконавче провадження серед відкритих проваджень не перебуває. На підставі викладеного, просить зняти арешт з вказаного вище майна. Позивач та в судове засідання не зявився, суду надав клопотання про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 129823260 від 05.07.2018, накладений і не знятий арешт на належне [PERSON] нерухоме майно на підставі постанови державного виконавця АНД ВДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП№ 39274657 від 19.08.2013, запис про обтяження № 2551804 від 19.09.2013. Обєкт обтяження: квартира загальною площею 53,4 кв.м за адресою: м. Луганськ, вул. Раскової, б. 5, кв. 97, 1/3 частина якої належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності № 10/2028, виданого 24.12.1997 Відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради народних депутатів (а.с. 9, 10-12). Згідно відомостей автоматизованої системи ВП-спецпідрозділу від 05.07.2018, виконавче провадження № 41351805 з примусового стягнення з позивача коштів за виконавчим листом від 18.07.2013 № 199/4133/13-ц, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська завершене, 26.05.2015 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 13-15). З метою зняття арешту [PERSON] звернувся з заявою до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, однак листом від 05.09.2018 № 0314/28881/19 йому відмовлено у знятті арешту, оскільки станом на 05.09.2018 дане виконавче провадження серед відкритих проваджень у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не перебуває (а.с. 8). Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Таким чином, арешт, накладений на майно, порушує конституційні права позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, та оскільки підстав для продовження обтяження на майно на даний час не вбачається, порушене право позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом зняття арешту з майна, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду. На підставі ст. 41 Конституції України, Першого\~Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~Конституції України, ст.ст\~316,\~317,\~319 ЦК України,\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved