Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

до суду\~звернулися [PERSON]\~та [PERSON]\~з позовною\~заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. У позовній заяві позивачі вказують, що вони проживають у будинку з господарськими будівлями за адресою: вул. Радянська (вул. Вертелецька), 34, с. Сергіївка Гадяцького району Полтавської області та є його співвласниками. Разом з ними у даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] колишній співмешканець позивача [PERSON], який з 15 грудня 2015 року фактично не проживає за вищевказаною адресою, його особистих речей у будинку немає, комунальних послуг він не сплачує. На даний час позивачі позбавлені можливості отримувати належні їм пільги на субсидію, оскільки відповідач зареєстрований у їхньому будинку, тому вони звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: вул. Радянська (вул. Вертелецька), 34, с. Сергіївка Гадяцького району Полтавської області, а також стягнути з відповідача на їх користь судові витрати. Позивачі [PERSON]\~та [PERSON]\~надали заяви\~про можливість\~розгляду справи\~без їх\~участі,\~позовні вимоги\~підтримують у\~повному обсязі,\~проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи виконавчого комітету Сергіївської сільської ради у судове засідання не зявився, направив заяву про можливість розгляду справи без його участі. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги [PERSON],\~[PERSON]\~до [PERSON]\~про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~жилим приміщенням підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку по вул. Радянська (вул. Веретелецька), 34, с. Краснознаменка Гадяцького району Полтавської області, про що свідчать Свідоцтво про право власності від 20.03.2006 та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2006, видані державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори. Згідно ст. 10 Постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів» від 17.03.2016 № 1037-19, перейменовано с. Краснознаменка Гадяцького району Полтавської області на село Сергіївка Гадяцького району Полтавської області. Зі змісту довідки виконавчого комітету Сергіївської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 1213 від 31.08.2018 слідує, що за адресою: вул. Вертелецька, 34, с. Сергіївка Гадяцького району Полтавської області зареєстровані позивач [PERSON], [PERSON] дочка, позивач [PERSON] син, відповідач [PERSON] не родич. Факт відсутності відповідача [PERSON] за місцем фактичної реєстрації, понад один рік, доведено позивачами долученими до справи доказами, а саме: актами обстеження матеріально-побутових умов сімї від 15.08.2018, 28.08.2018, згідно яких значиться, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає у будинку по вул. Вертелецька, 34, в с. Сергіївка Гадяцького району Полтавської з 15 грудня 2015 року. Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України та ч. 1 ст. 319\~ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Частиною 1 ст.\~383\~ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб.\~\~ Як роз'яснено у п. 34 та п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення такої вимоги, як про позбавлення права користування жилим приміщенням. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у будинку, власниками якого є позивачі, понад один років, що підтверджено належними засобами доказування. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, враховуючи, що відповідач у спірному будинку не проживає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення. Відповідно до п.п 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1762 гривні, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму складає 704 грн 80 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції про сплату, позивачем [PERSON] при подачі даного позову сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. У звязку з задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягти понесені нею судові витрати, що складаються з витрат, повязаних зі сплатою судового збору в сумі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved