Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 27 листопада 2006 року помер [PERSON], який є батьком позивача та відповідачів. За життя спадкодавець отримав право на земельну частку (пай) в розмірі 8,35 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі, у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ №0069168, який було втрачено. З вказаних вище земель на підставі сертифікату спадкодавець отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №168485 на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 01.03.2006 року площею 5,91 га, угіддя рілля, з кадастровим номером 4425455100:09:006:0039. Державні акти на право власності на земельні ділянки (сільськогосподарські угіддя): сіножаті 0,09 умовних кадастрових га та пасовища 1,74 умовних кадастрових га, які в натурі не виділені, [PERSON] отримати не встиг, так як 27.11.2006 року помер. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у виді земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №168485, площею 5,91 га, угіддя рілля, розташована за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Троїцькій селищній раді Троїцького району Луганської області, та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЛГ №0069169 у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» Троїцького району Луганської області. Спадкоємцями майна померлого є його діти: позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON] На час смерті спадкодавець був зареєстрований за адресою: вул.Горицвітна, б. 96, смт Троїцьке, Троїцького району, Луганської області. Протягом шести місяців після відкриття спадщини спадкоємці із заявами про прийняття та відмову від прийняття спадщини не звертались до нотаріальної контори. При цьому відповідачі відмовились від своїх часток права власності у майні на користь позивача. На підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 26.03.2007 року право власності на земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №168485, площею 5,91 га. який при житті належав спадкодавцю, визнано за [PERSON], а право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЛГ №0069168 без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» Троїцького району Луганської області залишилось не переоформленим. На даний час у звязку із невідповідністю прізвищ вникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме, що позивач є донькою [PERSON]. Крім того, правовстановлюючий документ сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0069168 від 18.01.1997 року виданий на імя «Єфіменка Юрія Олексійовича», тоді як згідно паспортних даних спадкодавця його прізвище, імя та по батькові [PERSON]. Тому позивач змушена звернутись із даною заявою до суду та просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно після смерті батька, встановити факт родинних відносин, а також факт належності правовстановлюючого документу, оскільки вищенаведене позбавляє її можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку. Позивач у судове засідання не зявилась, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, про що надала відповідну заяву. Відповідачі у судове засідання не з'явилиь. Надали суду письмові заяву, відповідно до яких позовні вимоги визнали в повному обсязі та просили справу розглядати без їх участі. Троїцька селищна рада Троїцького району Луганської області також направила заяву, згідно якої просила справу розглядати без участі її представника. Від Троїцької державної нотаріальної контори до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності її представника. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії IV-ЕД №429016 від 25.03.1989 року [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу був розірваний 16.12.1998 року (а.с.25). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №077708 від 29.11.2006 року, [PERSON] помер 27.11.2006 року (а.с.14). Внаслідок реєстрації шлюбу [PERSON] набула прізвище [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 14.12.2018 року (а.с.22). Згідно копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0069168 від 08.01.1997 року, [PERSON] має право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» розміром 8, 35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.15). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 05.12.2018 року, за даними Відділу у Троїцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0069168 громадянин [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЛГ №168485, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 01.03.2006 року. На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) залишились сільськогосподарські угіддя: сіножаті 0,09 ум.кад.га та пасовища 1,74 ум.кад.га, які в натурі не виділені (а.с.18). Відповідно до копії рішення Троїцького районного суду Луганської області від 26.03.2007 року, за [PERSON] було визнане право власності на земельну ділянку (пай) згідно державного акут на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №168485, виданий 01.03.2006 року Троїцьким відділом земельних ресурсів, який при житті належав [PERSON] (а.с.21). Як вбачається з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №634148 від 04.10.2007 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,91 га у межах згідно з планом на території Троїцької селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.16). Згідно Довідки №1897 від 16.11.2018 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Троїцької селищної ради Луганської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: вул.Пушкіна, б. 126, смт Троїцьке, Троїцького району, Луганської області, та має наступний склад сімї: донька [PERSON], 2006 р. н., донька [PERSON], [INFO], співмешканець [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO] (а.с.19). Як вбачається з Довідки №1638 від 13.11.2018 року, [PERSON], [INFO], який помер 27.11.2006 року, був зареєстрований за адресою: вул. Горицвітна, б. 96, смт Троїцьке, Троїцького району, Луганської області. Разом з ним на момент смерті та протягом шести місяців після його смерті були прописані: сестра [PERSON], зять [PERSON], племінник [PERSON], колишня дружина племінника [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.20). Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2018 року, виданої Троїцькою державною нотаріальною конторою Луганської області, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо земельної частки (паю), належної її батьку [PERSON], який помер 27.11.2006 року, оскільки спадкоємцем для оформлення спадкових прав не було надано документа, що посвідчує право власності на земельну частку (пай) (а.с.17). При цьому позивачем було розміщене оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0069168 від 18.01.1997 року на імя [PERSON] (а.с.23). Згідно наданих письмових пояснень [PERSON] та [PERSON], вони в повному обсязі підтвердили викладені у позовній заяві обставини з приводу того, що позивач [PERSON] є рідною донькою [PERSON], який помер 27.11.2006 року. Відповідно до п. 2 Постанови ПВСУ України 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого іншого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно з приписами ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до Закону України від 05.06.2003 року № 899-ІV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) в тому числі в частині сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень, подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Після чого, райдержадміністрація видасть розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в частині сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень, власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай). Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного\~ Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі\~ свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Як було встановлено судом, при заповненні сертифікату на земельну частку (пай) прізвище власника було зазначено як «Єфіменко», тоді як згідно інших документів його прізвище «Єфименко». Крім того, враховуючи розбіжності в написання дошлюбного прізвища позивача та спадкодавця, встановлення факту родинних відносин необхідне для реалізації позивачем її спадкових прав. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться спадкоємицею майна померлого першої черги за законом, яка прийняла спадщину, а відповідачі відмовились від прийняття спадщини на її користь, так як позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1270, 1274 ЦК України,

Outcome: approved