Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за № 432 від 16 серпня 1996 року, площею 2,12 га із земель КСП «Калюс» с. Карачіївці Віньковецького району Хмельницької області, після смерті [PERSON]. Повідомляє, що [INFO] в с. Бистриця Віньковецького району Хмельницької області помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. До спадкового майна належить, серед іншого, і право на земельну частку (пай) розміром 2,12 га в умовних кадастрових гектарах за сертифікатом серії [NUMBER]. Позивач зазначає, що після смерті спадкодавця вона вступила в управління спадковим майном. Отримати свідоцтво на право спадщини за законом на вищезазначену земельну частку вона не має можливості, у зв'язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений. Посилаючись на вимоги статей 328, 1218, 1225 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», вона просить її вимоги задовольнити. У судове засідання сторона позивача не з'явилась, надіслала заяву в якій позов підтримує та просить розглянути справу за відсутністю позивача і його представника. Представник відповідача Карачієвецької сільської ради Віньковецького району в судове засідання не з'явився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання. Подав заяву, якою просив справу слухати без участі представника сільської ради. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] в с. Бистриця Віньковецького району Хмельницької області. Після його смерті відкрилась спадщина. До спадкового майна належить, серед іншого, і право на земельну частку (пай) розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах за сертифікатом серії [NUMBER]. За життя він набув право на земельну частку (пай) як член КСП «Калюс» с. Карачіївці Віньковецького району Хмельницької області, згідно інформаційної довідки відділу у Віньковецькому районі ГУ Держеокадастру у Хмельницькій області № 0-22-0.20-522/104-18 від 21.06.2018 року. Його право підтверджено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів за № 432 від 16 серпня 1996 року, розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Калюс» с. Карачіївці, Віньковецького району. Вартість ділянки становить 20 996,89 грн. Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до спірних правовідносин щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час. Відповідно до частини першої статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] (свідоцтво про народження позивача серії [NUMBER] від 07.12.1971 року та свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.02.1991 року) та спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, а спадщину прийняла, як така, що вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном, відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР (довідка Карачієвецької сільської ради № 715 від 04.06.2018 р.). Як вбачається із листа приватного нотаріуса [PERSON] від 06.06.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії [NUMBER] від 16.08.1996 року на ім`я [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа. Водночас, згідно з оголошенням в газеті «Сільські новини», втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], на ім`я [PERSON] вважається недійсним. Отже, враховуючи, що у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа на спадкове майно - земельну частку (пай) розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах позивач позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Право власності на цінний папір сертифікат породжує право позивача на майно та майнові права, носієм яких являється вказаний сертифікат серії [NUMBER]. Проте, спосіб захисту порушеного права позивачем вибраний невірно. Адже, не можна визнати право власності на неіснуючу річ, а саме - сертифікат, який за твердженням сторони позивача ним втрачено. За цих обставин, суд визнає за [PERSON] право на земельну частку (пай) в порядку спадкування, що не порушує прав чи інтересів інших осіб, та є належним способом захисту, який ґрунтується на законі, доведений належними доказами, та походить від права власності особи на цінний папір - сертифікат, тому позов підлягає частковому задоволенню. Такий спосіб захисту дає можливість позивачці отримати спадкову масу номінальною вартістю 20 996,89 грн., закладену в цінному папері - сертифікаті. В силу диспозитивності цивільного судочинства оговореного ст. 13 ЦПК України суд задовольняє частково вимогу позивачки.

Outcome: partial