Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

ДП «СхідГЗК» звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих сум середньої заробітної плати у розмірі 34356,10 грн. та 1762 грн. витрат по сплаті судового збору. На обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] з 12 липня 2011 року працював гірником дробильно - сортувального комплексу дільниці № [NUMBER] Інгульської шахти ДП «СхідГЗК». Згідно повідомлення військового комісара [INFO] , [PERSON] з 12.08.2015 року призваний до Збройних сил України по мобілізації на підставі Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року. У березні-квітні 2016 року згідно з Указом Президента України від 25.03.2016 року №115/2016 провадилось звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час першої черги часткової мобілізації відповідне до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року № 15/2015. Однак, [PERSON] після чергового етапу демобілізації до роботи не приступив та надав пояснення про те, що самовільно покинув військову частину, на військовий облік не став, до роботи не приступив, оскільки не бажає працювати. Військовою частиною [NUMBER] листом від 13.11.2017 року № 445 повідомлено позивача, що [PERSON] проходив військову службу в зазначеній частині з 08.10.2015 року по 21.05.2016 року; 21.05.2016 року самовільно залишив військову частину та з означеної дати рахується поза штатом (наказ Командира військової частини від 22.05.2016 року № 139). Згідно наказу командира військової частини від 01.06.2016 року № 147 [PERSON] призупинено виплату грошового забезпечення. Таким чином, Відповідач з 21.05.2016 року безпідставно отримував середній заробіток. Позивач дізнався, що [PERSON] самовільно залишив військову службу та припинив йому виплату середнього заробітку. За період з 8 серпня 2015 року по 30 листопада 2016 року Інгульською шахтою ДП «СхідГЗК» виплачений [PERSON] середній заробіток на загальну суму 91 184,50 грн. За період з 21.05.2016 року по 30.11.2016 року відповідачу виплачено 43475,10 грн. Тобто, відповідач з дня самовільного залишення військової частини є недобросовісним набувачем сум середньої заробітної плати за період 21.05.2016 року по 30.11.2016 року у розмірі 43475,10 грн. У січні 2018 року відповідач надав особисті пояснення про те, що самовільно покинув військову частини, на військовий облік не став, до роботи не приступив оскільки не бажає працювати; за заявою від 10.01.2017 року просив звільнити з роботи. На підставі повідомлення Військової частини [NUMBER] від 13.11.2017 року № 445 та заяви відповідача про звільнення з 10.01.2017 року наказом по Інгульській шахті від 07.02.2018 року № 30 о/с [PERSON] з 21.05.2016 року звільнено. З розрахункових сум на підставі заяви Відповідача утримано безпідставно отримані сумі середньої заробітної плати у розмірі 9119,00грн. Таким чином, залишок безпідставно отриманих відповідачем сум становить 34356,10грн. Представник позивача в надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу від 08.07.2011 року №229 о/к [PERSON] з 12 липня 2011 року працює гірником дробильно - сортувального комплексу дільниці № [NUMBER] Інгульської шахти ДП «СхідГЗК» (а.с.15). Згідно повідомлення військового комісара [INFO] , [PERSON] з 12.08.2015 року призваний до Збройних сил України по мобілізації на підставі Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року (а.с.16). Відповідно до довідки КОМ військового комісаріату м. Кіровограда [PERSON] відповідно до наказу військового комісаріату Кіровоградського МВК Кіровоградської області від 12.08.2015 року №123, 12.08.2015 року призваний на військову службу під час мобілізації (а.с.17). Відповідно до наказу Інгульської шахти від 12.08.2015 року № 567к з 12 серпня 2015 року [PERSON] увільнено від виконання службових обов`язків в зв`язку із призовом на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України (а.с.18). Згідно листа командира військової частини [NUMBER] від 13.11.2017 року №445 [PERSON] проходив військову службу в період з 08.10.2015 року по 21.05.2016 року. 21.05.2016 року [PERSON] , самовільно залишив військову частину, з вказаної дати рахується за штатом (а.с.19) У січні 2018 року відповідач надав особисті пояснення про те, що самовільно покинув військову частини, на військовий облік не став, до роботи не приступив оскільки не бажає працювати; за заявою від 10.01.2017 року просив звільнити з роботи (а.с.25). Наказом по Інгульській шахті від 07.02.2018 року №30 о/с [PERSON] з 21.05.2016 року звільнено (а.с.26). Відповідно до довідки ДП «СхідГЗК» середня заробітна плата [PERSON] , за період повторної мобілізації\~ становить 308,52 грн. за день (а.с.27). Відповідно до довідки ДП «СхідГЗК» підприємство нарахувало та сплатило до держави ЄСВ в розмірі 22 відсотки на фонд заробітної плати [PERSON] під час перебування його за призовом по повторній мобілізації з 21.05.2016 року по 31.11.2016 року 9564,52 грн. (а.с.28). Відповідно до довідки ДП «СхідГЗК» [PERSON] з дня мобілізації 12.08.2015 року по 30.11.2016 року отримано\~\~ 91184,5 грн., нараховано 98396,02 грн.(а.с.29). Відповідно до довідки ДП «СхідГЗК» про суми отриманого доходу [PERSON] за період повторної мобілізації з 21.05.2016 року по 30.11.2016 року, йому нараховано 41341,68 грн. та 2133,42 грн. матеріальної допомоги, утримано згідно заяви [PERSON] - 9119 грн. (а.с.30). Таким чином, залишок безпідставно отриманих Відповідачем сум становить 34356,10грн. За вимогами ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно з ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. В даному випадку встановлено, що виплата заробітної плати проведена позивачем відповідачу добровільно, проте має місце недобросовісність з боку набувача, оскільки [PERSON] \~ не повідомив, що він самовільно залишив службу, рахується за штатом, до виконанняроботи не приступив, а заробітна плата нараховувалась та виплачувалась йому позивачем саме у зв`язку з проходженням ним військової служби під час мобілізації. За таких обставин, сума безпідставно отриманих коштів в розмірі 34356,10грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». Згідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 1762 грн. На підставі ст. ст. 12, 81, 400, 1215, 1213 ЦК України,

Outcome: approved