Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Заявник [PERSON], заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського району у м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту смерті її батька [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що в січні 2016 року помер її батько [PERSON], [INFO] в м. Донецьк у віці 81 рік, причина його смерті не встановлена через гнилісні зміни (муміфікацію). Факт смерті [PERSON] зафіксовано відділом судової експертизи трупів республіканського бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я Донецької Народної Республіки, про що видана довідка № 1557 від 20 травня 2016 року та свідоцтво про смерть [NUMBER] виданого Куйбишевським відділом запису актів громадського стану міста Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис №491 від 21.05.2016 року, зазначені документи видані медичними закладами, органами реєстрації незаконними органами, що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України. В зв'язку зі смертю батька на тимчасово окупованій території вона не має можливості здійснити державну реєстрацію його смерті та оформити свідоцтво про смерть для подальшого використання даного документа у цивільно-правових відносинах. Ухвалою суду від 18 січня 2018 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд на 18 січня 2018 року. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності та додаткові пояснення, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує, що [PERSON] є її батьком та дійсно помер в м. Донецьку в січні 2016 року. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського району у м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без присутності представника відділу та згодні з рішенням суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін згідно вимог ст.211 ч.3 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи достатньо матеріалів про правовідносини сторін, заявник заявлені вимоги визнає, відсутня необхідність заслуховування особистих пояснень сторін. Судом досліджені докази по справі: письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - копія паспорта [PERSON] /а.с.5-7/, згідно якого підтверджується її особа; - свідоцтво про народження [PERSON] /а.с.8/, згідно якого підтверджується, що заявник є дочкою померлого [PERSON]; - витяг з Державного реєстру РАЦС громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища /а.с.9/, згідно якого підтверджується, що дошлюбне прізвище [PERSON] є [PERSON], що підтверджує спорідненість заявника з її батьком; - довідка про причини смерті /а.с.10/, згідно якої підтверджується, що причина смерті [PERSON] не встановлена через гнилісні зміни (муміфікацію); - свідоцтво про смерть /а.с.11/, згідно якого підтверджується видача свідоцтва про смерть [PERSON] у січні 2016 року, у віці 81 рік; - відмова у проведенні державної реєстрації смерті /а.с.12/, згідно якої відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації смерті її батька оскільки документи надані нею видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження; - договір /а.с.13/, згідно якого підтверджується, поховання батька та сплата за це коштів на поховання заявником. Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. [PERSON] є дочкою [PERSON], [INFO], який помер в січні 2016 року в м. Донецьк у віці 81 рік, причина його смерті не встановлена через гнилісні зміни (муміфікацію). Факт смерті [PERSON] зафіксовано відділом судової експертизи трупів республіканського бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я Донецької Народної Республіки, про що видана довідка № 1557 від 20 травня 2016 року та свідоцтво про смерть [NUMBER] виданого Куйбишевським відділом запису актів громадського стану міста Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис №491 від 21.05.2016 року, зазначені документи видані медичними закладами, органами реєстрації незаконними органами, що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України. В зв'язку зі смертю батька на тимчасово окупованій території вона не має можливості здійснити державну реєстрацію його смерті та оформити свідоцтво про смерть для подальшого використання даного документа у цивільно-правових відносинах. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги заявника, з таких мотивів. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Частиною 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-УІ 20.11.2012 р., державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього закону, ЦК України, СК України, інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Положеннями п. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту є її безпосереднім обов'язком як громадянки України, в іншому, окрім судового, порядку реалізувати вказане право заявник не має можливості, у зв'язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт смерті її батька. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті батька, зокрема свідоцтво про смерть, встановленої законодавством України форми, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог щодо встановлення факту смерті особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved