Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом, в якому просить суд визнати [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Одеська область, [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником житлового будинку, що розташований за адресою: Одеська область, [ADDRESS], за цією ж адресою також зареєстровані за місцем проживання, але з 2012 року і по теперішній час в цьому домі не проживають, не сплачують плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги (а.с.2-3). Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити (а.с.27). Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.26), про причини неявки суд не повідомили. Так як відповідачі в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, та від них не надійшло повідомлень про причини неявки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №6303088 від 16.07.2013 р. [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER]), є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6,7). Згідно Будинкової книги для прописки громадян, що проживають [ADDRESS], окрім позивача за цією адресою зареєстровані [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] (а.с.8-12). Згідно Акту про не проживання особи в будинку, від 29 травня 2017 року, складеного [PERSON], [PERSON], [PERSON], громадяни [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], на протязі останніх п'яти років не проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно ст.71 ч.1 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.383 Цивільного кодексу України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Ст.3 Сімейного кодексу України визнає сім'ю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи, що відповідачі у спірному будинку не проживають більше шести місяців, не оплачують плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню спірного будинку та не приймають участь у спільному побуті, вони вважаються такими, що втратили право користування ним, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved