Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Заявник 04.03.2021 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на наступні обставини. Він, [PERSON] народився [INFO] у с. Яськівці Деражнянського району Хмельницької області. 06.08.2979 року він влаштувався на роботу на Хмельницький радіотехнічний завод токарем 2 розряду, де йому була видана трудова книжка від 11.08.1979 року серії [NUMBER] . 08.04.1986 року він переселився до м. Нікополя, де був прийнятий на роботу до тресту «Нікопольбут» на комбінат «Дніпрометалургбуд», а згодом неодноразово змінював місце роботи, про що маються у його трудовій книжці відповідні запити. На даний час він досяг пенсійного фонду та звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з відповідною заявою для оформлення пенсії, у зв`язку з чим подав вищевказану трудову книжку. Проте йому будо відмовлено в прийнятті документів та роз`яснено, що у його трудовій книжці його прізвище на російській мові вказано як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Зазначає, що ніколи не звертав уваги на ці неточності та дізнався лише при зверненні для оформленні пенсії. Вказані неточності позбавляють його права на призначення та нарахування відповідної пенсії, тому він змушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту належності документу. На підставі викладеного, просить суд встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER] з датою заповнення 11.08.1979 року, виданої на ім`я « [PERSON] ». Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2021 року вказану заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, відкрито провадження по даній справі (а.с. 15-16). Заінтересованій особі був наданий строк 15 днів з дня отримання нею такої ухвали суду, на подачу відзиву на заяву. 22.04.2021 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, І. О. Головко надійшов відзив на заяву [PERSON] (а.с. 19-20), згідно якого просить заяву про встановлення факту належності заявнику трудової книжки серії [NUMBER] від 11.08.1979 року, розглянути справу без участі представника та винести рішення на розсуд суду. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 року позовні вимоги в частині встановлення факту належності заявнику атестату № 12 Хмельницького технічного училища № 1 м. Хмельницького від 17.07.1979 року, атестату № [NUMBER] Одеської морехідної шкоди ордена «Знак пошани» від 24.11.1983 року, виданих на ім`я [PERSON] залишено без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України. В судове засідання заявник не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи без його участі, на вимогах заяви наполягає у повному обсязі (а.с. 23). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно з паспортом серії [NUMBER] , виданим Нікопольським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 26.11.2013 року, прізвище заявника вказано - « [PERSON] », ім`я - « [PERSON] », по-батькові - « [PERSON] », на звороті російською мовою зазначено - « [PERSON] » дата народження - [INFO] (а.с. 12). Згідно картки фізичної особи - платника податків, виданої Нікопольською об`єднаною державною податковою інспекцією від 24.10.2003 року, заявника вказано як « [PERSON] » (а.с. 13). Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , заповненій 11.08.1979 року, особу, на яку оформлено трудову книжку вказано на російській мові як « [PERSON] » вказана дата народження - [INFO] (а.с.5) В обґрунтування заяви [PERSON] посилався, що у зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні його прізвища у правовстановлюючих документах та його трудовій книжці, у нього виникли ускладнення під час призначення пенсії. Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до п.12 цієї Постанови,суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням,повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ухвали Верховного суду України по справі 6-21859 св09 від 18.11.2009 року встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1 ст. 256 ЦПК України ( в редакції 2004 року) у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, у зв`язку з чим заява про встановлення факту виконання роботи на певній посаді для зарахування до трудового стажу в порядку цивільного судочинства розглядатися не може. У судовому порядку може розглядатися факт належності документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в паспорті або в свідоцтві про народження. Також, згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N 637, у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, його підтвердження здійснюється районними (міськими) відділеннями (управління) соціального захисту населення, а в судовому порядку встановлюється лише факт належності особі документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в її паспорті або в свідоцтві про народження. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документа. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що трудова книжка серії [NUMBER] заповнена 11.08.1979 року на ім`я « [PERSON] » належить саме заявнику [PERSON] , [INFO] . Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через вказані розбіжності у його особистих документах, не може в повному обсязі реалізувати свої права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] , підлягає задоволенню в розумінні встановлення факту приналежності документу.

Outcome: approved