Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернулись позивачі, які в обґрунтування заявлених вимог зазначили, що 20.06.2013 року між ними та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, за яким [PERSON] продала, а вони купили житловий будинок № 26, разом з прилеглими до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами Ааґ житловий будинок, Б сарай, Пг погріб, В убиральня, 1-5 огорожа, 6 колодязь, який розташований за адресою: село Лантратівка, вулиця Піонерська, Троїцького району, Луганської області. Сторони виконали всі умови договору в повному обсязі. За життя зазначене нерухоме майно належало батькам відповідачів [PERSON] та [PERSON] 20.02.1980 року [PERSON] померла 20.02.1980 року. [PERSON] 19.11.1986 року подарував вказаний будинок своєму брату [PERSON] 26.09.2005 року [PERSON] помер не залишивши заповіту. [PERSON] після смерті матері постійно проживає у вказаному будинку та фактично прийняла спадщину. ІІ рідна сестра [PERSON] до нотаріальної контори для оформлення своїх прав не зверталась і ніяких претензій з цього приводу не має. Факт належності [PERSON] ? частини вищевказаного домоволодіння та визнання договору дарування недійсним, засвідчує рішення Сватівського районного суду Луганської області від 20.12.2011 року. 04.12.2012 року [PERSON] помер. Спадкоємцем майна померлого є [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті свого батька, але на даний час нотаріально право власності на спадщину не оформила. При укладенні договору купівлі-продажу відповідачі брали на себе зобовязання прибути до нотаріуса для посвідчення договору та державної реєстрації права власності на придбане майно. Свого зобовязання не виконали, в звязку з чим вони не можуть оформити право власності на житловий будинок за собою. На підставі викладеного, просять визнати за ними право власності на вказаний житловий будинок. В судове засідання позивачі не з'явились, надали суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність. На позовних вимогах наполягають. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність та не заперечують проти її задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Судом встановлено, що 20.06.2013 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] та [PERSON] купили житловий будинок № 26, разом з прилеглими до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами Ааґ житловий будинок, Б сарай, Пг погріб, В убиральня, 1-5 огорожа, 6 колодязь, який розташований за адресою: село Лантратівка, вулиця Піонерська, Троїцького району, Луганської області. Згідно розписки, виданої [PERSON], нею отримані від [PERSON] та [PERSON] кошти в якості розрахунку за житловий будинок, \~розташований за адресою вул. Піонерська, 26, с.Лантратівка, Троїцького району, Луганської області (а.с. 25). На вказаний житловий будинок виготовлено технічний паспорт (а.с. 13-17). За життя зазначене нерухоме майно належало батькам [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.12.1979 року (а.с. 18). 20.02.1980 року [PERSON] померла 20.02.1980 року. [PERSON] 19.11.1986 року подарував вказаний будинок своєму брату [PERSON] 26.09.2005 року [PERSON] помер не залишивши заповіту (а.с. 26). Факт належності [PERSON] ? частини вищевказаного домоволодіння та визнання договору дарування недійсним, засвідчує рішення Сватівського районного суду Луганської області від 20.12.2011 року (а.с. 20). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 346049 від 06.12.2012 року, [PERSON] помер 04.12.2012 року (а.с. 12). Згідно заяви від 27.07.2015 року, [PERSON] відмовилася від належній їй частини у спадщині, яка залишилася після смерті її батька [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 27). Відповідно \~до ст. 328 ЦК України, право власності \~набувається \~на підставах, що не заборонені \~законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. З огляду на вищезазначене, позивач та відповідач домовилися щодо усіх істотних умов укладеного між ними правочину купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку, що підтверджується відповідними доказами і фактично відбулося повне виконання правочину. Даний правочин відповідає дійсній волі сторін, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивача обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція встановлена в аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком якого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. В даному випадку, між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивачі звернулися до суду за захистом своїх порушених майнових прав, так як у них відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, в звязку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі ст.ст.328, 334, 638, 655 ЦК України,

Outcome: approved