overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON], Гірківської сільської ради Любешівського району про визнання права власності на нерухоме спадкове майно. Обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], за якою рахувався житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані на [ADDRESS]. За життя [PERSON] був складений заповіт, згідно з яким житловий будинок та все інше належне їй майно вона заповіла позивачу [PERSON] Після смерті матері позивач вступила у фактичне володіння спадковим майном, однак через відсутність державної реєстрації успадкованого не може оформити своїх прав. За таких обставин змушена звернутись до суду. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами покійної [PERSON], що знаходяться в [ADDRESS], в судовому порядку. Позивач [PERSON] згідно поданої заяви позов із зазначених підстав підтримала, просить його задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Гірківської сільської ради Зелик Г.О. зідно поданих заяв позов визнали, не заперечили проти встановлення права власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], просять справу розглянути без їх участі. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю із наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені в позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обгрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч.1 ст.61 ЦК України суд визнає їх доведеними. Пунктом 11 ч.1 ст.346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно частин 1 та 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Таким чином, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначає, що 05 серпня 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем, [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 35. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] Подружні відносини не склалися по тій причині, що вони з відповідачем не зійшлись характером та поглядами на життя, у зв'язку з цим між ними виникали постійні сварки та суперчки. Тому позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились. Надали суду заяви у яких просять справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримує в повому обсязі та просить задовільнити. Відповідач позов визнає та не заперечив проти задоволення позову. Вивчивши документи, які є у справі та враховуючи думку сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Свідоцтво про шлюб (а.с.5) свідчить, що [PERSON] та [PERSON], 05 серпня 2003 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №35. Відповідно до копії свідоцтв про народження (а.с. 6-7) видно, що сторони мають спільних дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON] -[INFO] Стаття 21 СК України передбачає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні причини позову, суд вважає, що при таких відносинах між сторонами, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб слід розірвати. Діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] залишаються проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 190. Позов обґрунтовується тим, що 28 лютого 2014 року сторони уклали шлюб, від якого народився [PERSON] . На час звернення до суду сім`я [PERSON] існує формально. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, через що виникають сварки та суперечки, свідком яких стає їх син. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу, за переконанням позивача, є неможливим, а тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зазначила, що негаразди в сім`ї почалися приблизно два роки тому, оскільки зникло почуття любові та взаємоповаги. З грудня 2020 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з позивачем і спору щодо його місця проживання немає. Проти надання строку на примирення [PERSON] заперечує. Після розірвання шлюбу бажає мати дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] ,будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] стверджено, що 28 лютого 2014 року сторони уклали шлюб. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , слідує, що батьками [PERSON] , [INFO] , записані сторони. Шлюбне життя сторін не склалося, негаразди в сім`ї є тривалими, позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу та заперечує проти надання строку на примирення. Син [PERSON] проживає з матір`ю і спір щодо його місця проживання відсутній. Положенням ч. 2 ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.\~141\~Цивільного процесуального кодексу України із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У позовній заяві позивач вказує, що з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2015. Від спільного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільним подружнім життям з відповідачем проживала до 24 листопада 2015 року. На даний час їх сім`я розпалась, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. За час проживання окремо відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] також надала заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання, що призначалось на 06.07.2016 та 26.07.2016 не з`явився, про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 02 серпня 2015 року. Відповідно до свідоцтва про народження, батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Як зазначено у довідці № 1137 від 14.06.2016, виданої КП «Гадяч-житло», [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом з малолітнім сином [PERSON], [INFO]. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач [PERSON], який є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], не надає матеріальної допомоги на його утримання, хоча є працездатним, відомості щодо сплати аліментів іншим особам відсутні, а тому підстави, які б унеможливлювали надання відповідачем матеріальної допомоги, передбаченої законодавством і у розмірі визначеному позивачем, відсутні, у зв`язку з цим суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, підлягають до задоволення у повному обсязі. Позивач, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, тому судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи стягувати з дати пред'явлення позову і до досягнення їх донькою повноліття. На обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] у позовній заяві посилається на те, що із 2012 року по 2014 рік вона проживала цивільним шлюбом із [PERSON]. Від шлюбу мається дитина [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Про дитину відповідач не піклується, не надає коштів на її утримання. У судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просила суд стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (тисяча) гривень. Відповідач у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. З обставин, зазначених у позовній заяві, які згідно положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, здоровий, працездатного віку, однак на даний час не має стабільного доходу. Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися\~ від\~ позову,\~а\~ відповідач - визнати позов протягом усього часу\~ судового розгляду,\~ зробивши усну\~ заяву. Якщо\~відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду\~ письмових\~ заявах,\~ ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за\~ наявності\~ для\~того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує\~права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову\~і продовжує судовий розгляд (ст. 174 ч.4 ЦПК України). Суд, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши правові позиції сторін, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах змінених заявлених вимог. Згідно ст. 367 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів,\~але не більше ніж за один місяць.\~ На підставі\~ст.88 ч. 3 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн., оскільки судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового\~збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги просила задовольнити на підставі ст.ст. 79, 80, 84, 180, 183 Сімейного кодексу України. В попередньому судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися\~ від\~ позову,\~ а\~ відповідач - визнати позов протягом усього часу\~ судового розгляду,\~ зробивши усну\~ заяву. Якщо\~ відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду\~ письмових\~ заявах,\~ ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за\~ наявності\~для\~ того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує\~права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову\~і продовжує судовий розгляд (ст. 174 ч.4 ЦПК України). Суд, заслухавши сторони та з'ясувавши їх правові позиції, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. В судовому засіданні встановлено, що сторони від проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу протягом 2013 року мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою в даній справі. Відповідач, являючись батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, ухиляючись таким чином від виконання свого батьківського обов'язку по матеріальному утриманню своєї дитини. Дитина проживає з матір'ю. Відповідач аліменти нікому не сплачує, є здоровою молодою працездатною особою, а отже має можливість сплачувати на користь позивачки аліменти\~ на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, на переконання суду, позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 80, 84, 180-183 Сімейного кодексу України в повному обсязі. Згідно ст. 367 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів,\~ але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вимоги\~ст.88 ч.3 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового\~збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Позовні вимоги просила задовольнити на підставі ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України. В судове засідання позивач не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Завлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився. Надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Заперечень проти стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина не має. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 174 ч.4 ЦПК України). Суд, роз'яснивши позивачу наслідки відповідних процесуальних дій, з'ясувавши правові позиції сторін, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між сторонами укладено 07.08.2010 року. Мають спільного з відповідачем сина [PERSON], [INFO]. Відповідач всі батьківські обов`язки з себе зняв та не бажає добровільно надавати допомогу на утримання сина. Дитина проживає з матір'ю. Відповідач працює машиністом-пакувальником на Дніпропетровському хлібокомбінаті №9 та має можливість сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не нижче 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. За таких обставин, на переконання суду, позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 80, 81, 180-183 Сімейного кодексу України в повному обсязі. Згідно ст. 367 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вимоги ст.88 ч.3 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (нкпп-4210701878), у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. На обгрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] у позовній заяві посилається на те, що протягом 2014 року вона проживала з [PERSON] без реєстрації шлюбу, мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання сина не надає, хоча отримує пенсію і має можливість сплачувати аліменти. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву з проханням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився. Надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до приписів ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши правові позиції сторін, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. В судовому засіданні встановлено, що сторони в даній справі проживали протягом 2014 року у незареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спільне життя сторін не склалося. Відповідач добровільної допомоги на утримання сина не надає, аліменти нікому не платить, є здоровою молодою працездатною особою, а отже, має можливість сплачувати на користь позивача аліменти\~ на утримання неповнолітньої дитини в\~ розмірі 1/3\~ частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше\~50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення\~дитиною повноліття. За таких обставин, на переконання суду, позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 80, 81, 180-183 Сімейного кодексу України в повному обсязі.\~ Згідно ст. 430 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів,\~але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вимоги\~ст.141 ч.6 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового\~збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved