Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Запорізький національний технічний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому вказує, що 30.09.2011 року між ЗНТУ та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищої освіти №01020101/225. За договором [PERSON] був зарахований на 1 курс заочного відділення за контрактом на навчання за спеціальністю «Фізичне виховання». Відповідно до п.4.2, 4.3 договору була передбачена сума оплати за надання освітніх та терміни її сплати. Освітні послуги були надані відповідачу в повному обсязі. Згідно п.3.3 договору в разі якщо замовник-студент за власніст ю ініціативи вирішить з будь-яких причин не продовжувати навчання, він зобовязаний повідомити про це виконавця (позивача) в письмовій формі протягом 10 календарних днів. В разі відсутності повідомлення освітні послуги за семестр вважаються наданими до терміну видання наказу про відрахування. Також відповідно п.3.4 у випадку дострокового відрахування замовник повинен звернутися до відділу бухгалтерії для остаточного розрахунку і повернення коштів за ненадані освітні послуги або внесення коштів на погашення боргу за надану послугу. Відповідно до ст. 45 ЗУ «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, можуть бути відраховані за невиконання навчального плану. Відповідно до п.6.1 дія договору припиняється у випадку відрахування замовника-студента з навчального закладу, згідно з законодавством, а також у випадку систематичного порушення або невиконання умов договору. Наказом №361-С від 19.09.2014 року відповідач був відрахований з університету за невиконання навчального плану. За довідкою бухгалтерії ЗНТУ заборгованість відповідача за надані йому освітні послуги складає 1618,50 грн. як оплата за другий семестр третього року навчання. Відповідачу була направлена претензія від 10.11.2016 року за вих. №39-115/3353 з вимогою погасити виниклу заборгованість. До часу розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву в якій просить провадити слухання справи за його відсутності, просить суд задовольнити позовні вимоги, стягнути заборгованість та судові витрати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не прибув, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. Суд, зясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи\~\~докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень\~статті 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 11 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 30.09.2011 року між ЗНТУ та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищої освіти №01020101/225. За договором [PERSON] був зарахований на 1 курс заочного відділення за контрактом на навчання за спеціальністю «Фізичне виховання». Відповідно до п.4.2, 4.3 договору була передбачена сума оплати за надання освітніх та терміни її сплати. Освітні послуги були надані відповідачу в повному обсязі. Згідно п.3.3 договору в разі якщо замовник-студент за власністю ініціативи вирішить з будь-яких причин не продовжувати навчання, він зобовязаний повідомити про це виконавця (позивача) в письмовій формі протягом 10 календарних днів. В разі відсутності повідомлення освітні послуги за семестр вважаються наданими до терміну видання наказу про відрахування. Також відповідно п.3.4 у випадку дострокового відрахування замовник повинен звернутися до відділу бухгалтерії для остаточного розрахунку і повернення коштів за ненадані освітні послуги або внесення коштів на погашення боргу за надану послугу. Жодна вищезазначена дія Відповідачем вчинена не було. Відповідно до ст. 45 ЗУ «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, можуть бути відраховані за невиконання навчального плану. Відповідно до п.6.1 дія договору припиняється у випадку відрахування замовника-студента з навчального закладу, згідно з законодавством, а також у випадку систематичного порушення або невиконання умов договору. Наказом №361-С від 19.09.2014 року відповідач був відрахований з університету за невиконання навчального плану. За довідкою бухгалтерії ЗНТУ заборгованість відповідача за надані йому освітні послуги складає 1618,50 грн. як оплата за другий семестр третього року навчання. Відповідачу була направлена претензія від 10.11.2016 року за вих. №39-115/3353 з вимогою погасити виниклу заборгованість, однак на час розгляду справи вказана заборгованість не погашена. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного Кодексу України\~(далі\~ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Згідно \~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А за нормами статті 625 ЦК України, \~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 10 та ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими і доведеними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved