Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 06 грудня 2003 року помер [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,93 гектари на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛГ № 002287, виданого 22 лютого 2001 року на імя [PERSON], а також у вигляді майнового паю колективного сільськогосподарського підприємства ім. М. Горького с.Бабичеве Троїцького району Луганської області згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЛУ № 046546. [PERSON] є спадкоємицею майна померлого за законом, фактично вступила у володіння спадковим майном відразу після смерті [PERSON], по теперішній час [PERSON] користується зазначеною земельною ділянкою, яка входить до спадкової маси. При цьому, на даний час [PERSON] не має можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно у нотаріуса, так як правовстановлюючій документ у вигляді державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛГ № 002287 було втрачено, залишилася тільки його копія. Представник позивача просить суд визнати за позивачем право власності на дане спадкове майно. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, представник позивача просила розглянути справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду заяву про відсутність заперечень на позовні вимоги та розгляд справи без участі представника. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом». Враховуючи спірні правовідносини, у даному випадку відповідні юридичні факти виникли під час дії Цивільного кодексу Української PCP, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до набрання чинності ЦК України, у звязку з чим суд керується відповідними нормами вказаного нормативного акту, який діяв під час виникнення певних спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно 06 грудня 2003 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД № 404394 (а.с.12). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,93 гектари на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛГ № 002287, виданого 22 лютого 2001 року на імя [PERSON] (а.с. 9), а також у вигляді майнового паю колективного сільськогосподарського підприємства ім. М. Горького с. Бабичеве Троїцького району Луганської області згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЛУ № 046546 (а.с. 15). [PERSON] є спадкоємицею майна померлого за законом (а.с. 10,11,13,14), фактично вступила у володіння спадковим майном відразу після смерті [PERSON], по теперішній час [PERSON] користується зазначеною земельною ділянкою, яка входить до спадкової маси. При цьому, на даний час [PERSON] не має можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно у нотаріуса, так як правовстановлюючій документ у вигляді державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЛГ № 002287 було втрачено, залишилася тільки його копія. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться спадкоємицею майна померлого за законом, оскільки позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померлий на підставі наданих доказів набув право на вищезазначене спадкове майно, з огляду на те, що позивач фактично прийняла спадщину, так як після смерті спадкодавця вступила в управління та володіння спадковим майном, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 524, 549 Цивільного кодексу Української PCP ЦК України,

Outcome: approved