Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до Улянівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Окрім неї є ще три спадкоємці першої черги - дві сестри та її матір, які відмовляються від спадщини на її користь. На момент смерті батька вони проживали разом з ним та вели разом господарство, тому вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що спадкоємцем не надані правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлого на вищевказаний житловий будинок. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги позивачки визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.2016р., спадкоємцем майна [PERSON] є його донька [PERSON]. Спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,2500 га., наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS], належної спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Улянівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області 22 грудня 2009 року, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно довідки ММБТІ №2-1603 від 07.04.2016 року право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], власником є [PERSON] Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено в судовому засіданні, спадкоємиці першої черги після смерті [PERSON] крім позивача є [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відмовилися від спадщини на користь позивача. Як вбачається з довідок Улянівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 05 квітня 2016 року, позивачка зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS]. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує, зокрема, чи визнає позов відповідач. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України. Судові витрати належить залишити за позивачкою. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved