Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 14 серпня 2017 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщину на все належне їй майно, в тому числі на квартиру, розташовану за адресою: м. Луганськ, квартал Лєвченко , б. № 21а, кв. 55. 04.02.2004 року [PERSON] складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом пятої Луганської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-229, за яким все належне спадкодавцю майно вона заповіла позивачу. Маючи намір прийняти спадщину вона звернулась до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області, але у прийнятті заяви їй було відмовлено в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], б. № 21а, кв. 55, у серпні 2014 року в звязку з проведенням антитерористичної операції вона переїхала до с. Войтове Станично-Луганського району Луганської області де і померла. На підставі викладеного, просить надати їй додатковий строк протягом двох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з підстав, викладених в позові. Суду пояснила, що з моменту смерті спадкодавця і до часу звернення до нотаріуса здійснювала догляд за своєю матір'ю похилого віку, в звязку з чим пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Петропавлівська селищна рада Станично-Луганського району в судове засідання свого представника не направили, суду надали заяву про розгляд справи буз їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 414022 від 15 серпня 2014 року, [PERSON] померла 14 серпня 2014 року (а.с.11). Згідно копії заповіту від 04.02.2004 року, посвідченого державним нотаріусом пятої Луганської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-229, за яким все належне [PERSON] майно вона заповіла [PERSON] (а.с.12-13). Маючи намір прийняти спадщину після смерті [PERSON], яка померла 14.08.2014 року, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області, але у прийнятті заяви їй було відмовлено в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (а.с. 14-15). Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Крім того, суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. З наданих позивачем суду пояснень та враховуючи представлені ним докази, суд вважає, що поважність пропуску строку прийняття спадщини позивачем не доведена. Слід зауважити, що відповідно до [PERSON] Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Розяснення щодо підстав та порядку визначення додаткового строку для прийняття спадщини викладені в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», де зазначається, що\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.\~Зазначене положення застосовується\~до спадкоємців, в\~яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Відповідачами\~у такій справі є\~спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття\~відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивачем зазначено відповідачем по справі Петропавлівську селищну раду Станично-Луганського району Луганської області. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Як вбачається з позовної заяви, позивач зазначила, що спадкоємець [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], б. № 21а, кв. 55, що також підтверджується копією заповіту від 04.02.2004 (а.с. 12-13). Крім того, спадщина, яка залишилася після смерті [PERSON], яка померла 14.08.2014 року, складається з квартири, яка розташована за адресою: м. Луганськ, квартал Лєвченко, б. № 21а, кв. 55, тому місцем відкриття спадщини є вказана вище адреса. Виходячи із системного аналізу ст. 1277 ЦК України та ст.ст. 1, 10, 41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Інтереси територіальних громад міста представляє міська рада, яка і може бути належним відповідачем по такій справі. Отже, визначений позивачем відповідач - Петропавлівська селищна рада Станично-Луганського району Луганської області не може бути належним відповідачем по даній справі, оскільки повноваження з питань відумерлості спадщини належить Луганській міській раді, отже позов предявлений до неналежного відповідача. Неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за предявленим позовом. Предявлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.\~ Таким чином, з огляду на те, що позов було предявлено до неналежного відповідача по справі, оскільки клопотань про заміну відповідача з неналежного на належного у процесі розгляду справи по суті до суду не надходило, тому суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити, що не позбавляє права позивача звернути вимоги до належного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed