Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Позивачка просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, розташовану в межах території Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, що за життя була виділена у власність [PERSON] , який помер [INFO] . Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного майна. При зверненні із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що її чоловік не зареєстрував належним чином своє право власності на земельну ділянку. Вказана обставина унеможливила прийняття позивачкою спадщини в нотаріальному порядку і нотаріус рекомендував їй звернутися до суду для захисту своїх прав. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача [PERSON] надав до суду письмову заяву про підтримання позову, з клопотанням розглядати справу за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, але надіслали до суду заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відзивів на позовну заяву до суду не подавали. Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 02 грудня 1994 року відділом реєстрації одружень було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої в межах території Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Зазначена земельна ділянка була надана [PERSON] для ведення особистого селянського господарства за наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-15947/14-17-СГ від 19 грудня 2017 року. Однак, як вбачається з матеріалів справи, в процесі оформлення необхідних документів, не встигнувши зареєструвати своє право власності на вищезазначену земельну ділянку, [PERSON] раптово помер. Як встановлено судом, позивачка не єдиний спадкоємець після смерті чоловіка. До спадкоємців першої черги відносяться також діти померлого - відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] . Однак, відповідачі від спадщини відмовляються на користь матері - [PERSON] і надали до суду заяви про відсутність заперечень проти задоволення позову. Таким чином, оскільки чоловік позивачки [PERSON] помер, не встигнувши своєчасно зареєструвати своє право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку, вона позбавлена можливості реалізувати свої права на спадщину, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. 21 травня 2020 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Островська-Колосюк Ю. відмовила у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність у померлого правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 2,0 га, розташовану в межах території Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Разом з тим, незважаючи на відмову приватного нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, суд виходить з такого. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, згідно з положеннями ст. ст. 1217-1218 ЦК України позивач успадкувала усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього. До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право на вищезазначену земельну ділянку, яке фактично було набуте спадкодавцем [PERSON] на законних підставах та у не заборонений спосіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Статтею 1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб. З огляду на викладене, суд приймає до уваги наявні докази і приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved