Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

До суду з позовом про розірвання договору довічного утримання звернулись позивачі [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування позову вказали, що 02 лютого 2006 року між позивачами з одного боку, за договором «Відчужувачі», та [PERSON] з іншого боку, за договором «Набувач майна», уклали договір довічного утримання (догляду), який було посвідчено того ж дня ПН ХМНО Валковою Л.М. та зареєстровано в реєстрі за № 359, надалі - Договір. Відповідно до п. 1.1 Договору, «Відчужувачі» - [PERSON] та [PERSON] передали належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру, а «Набувач майна» - [PERSON] отримує у власність квартиру, що знаходиться у [ADDRESS] на умовах цього Договору. Договір було зареєстровано у встановленому порядку та здійснена державна реєстрація права власності, відповідач [PERSON] є власником квартири по [ADDRESS] на підставі вищезазначеного договору довічного утримання. В зв`язку з тим, що відповідач з моменту укладення договору жодного разу не виконав покладеного на нього зобов`язання, позивачі звернулись до суду з позовом, де просять розірвати вказаний договір. Відповідач надав письмові пояснення, зазначив, що є сином позивача [PERSON] . Вказав, що з батьком та його дружиною, позивачем в цій справі мали теплі родинні сімейні відносини, жили єдиною родиною. Протягом дії договору він сумлінно виконував свої обов`язки, піклувався про здоров`я батька та його дружини, [PERSON] , забезпечував необхідними ліками, та продуктами харчування, здійснював організацію ремонтів квартири, виготовлення меблів. Проти задоволення позову заперечував. Представник позивачів - адвокат Черняк А.Л. в судовому засіданні позов підтримав. Позивачі в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином. Враховуючи, що в судовому засіданні присутній повноважний представник позивачів, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав пояснення, аналогічні викладеним в письмових поясненнях. Крім того, зазначив, що допомагав батьками матеріально, проте, білизну не прав, прибирання квартири не здійснював. До подання позову позивачами, бачився з батьком рік назад. Спілкування було перервано в зв`язку з карантинними заходами. Вказав, що комунальні послуги за договором довічного утримання не сплачує. До березня 2020 року матеріально забезпечував батьків, надавав продукти харчування, купував ліки. З березня 2020 року приносив продукти та залишав перед дверима, в зв`язку з пандемією. Проте, чи отримали батьки ці продукти - йому невідомо. Не заперечував, що протягом останнього року вимоги договору не виконує. Проти задоволення позову заперечував, оскільки вважає розірвання договору недоцільним, бо хвилюється, що в разі розірвання договору та реєстрації його на сторонніх осіб, батьки - позивачі в цій справі, можуть залишитись без житла. Суд, вислухавши думку учасників процесу, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 02 лютого 2006 року між [PERSON] , [PERSON] з одного боку, за договором «Відчужувачі», та [PERSON] з іншого боку, за договором «Набувач майна», укладений договір довічного утримання (догляяду), який було посвідчено того ж дня ПН ХМНО Валковою Л.М. та зареєстровано в реєстрі за № 359, надалі - Договір. Відповідно до п. 1.1 Договору, «Відчужувачі» - [PERSON] та [PERSON] передали належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру, а «Набувач майна» - [PERSON] отримує у власність квартиру, що знаходиться у [ADDRESS] на умовах цього Договору. Договір було зареєстровано у встановленому законом порядку та здійснена державна реєстрація права власності. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухомого майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] є власником квартири по [ADDRESS] на підставі вищезазначеного договору довічного утримання. Згідно п. 3.1 відчужувачі мають право вимагати від набувача майна повного надання нагляду згідно п. 2 цього договору та вимагати розірвання договору у разі невиконання або неналежного виконання набувачем майна своїх обов`язків за цим договором. Відповідно п. 3.2.1 набувач майна зобов`язаний в повному обсязі здійснити надання догляду згідно п. 2 цього договору. Розділом 2 Договору встановлено - утримання (догляд). В п. 2.1. Договору зазначене, що матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись [PERSON] та [PERSON] , оцінюється сторонами у сумі по 250 ( двісті п`ятдесят) гривень кожному. Відповідно п. 2.2. Договору, утримання (догляд) [PERSON] та [PERSON] визначається сторонами у вигляді: а/ забезпечення [PERSON] та [PERSON] , житлом шляхом збереження за ними права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі [ADDRESS] ; б/ надання побутових послуг (прання постільної білизни, прибирання квартири тощо); в/ забезпечення продуктами харчування та належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів на середню суму ЗО (тридцять) гривень в місяць кожному. В судовому засіданні встановлено, що зобов`язання зі сторони відповідача по договору не виконувалися. Так, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили ті дані, що догляд за позивачами відповідачем [PERSON] не здійснювався. Зазначили, що їм особисто відомо, що комунальні послуги позивачі сплачують самі, ні прибирання квартири, ні прання білизни відповідач не здійснює, матеріальної допомоги батькам не надає, ліки вони також купують самі. Вказали, що [PERSON] давно не приходить до батьків, не відвідує, не телефонує, не цікавиться їх здоров`ям, долею. При цьому пояснили, що батьки є людьми похилого віку, які потребують постійного стороннього догляду й їм доводиться звертатись до чужих людей з різного роду проханнями з метою забезпечити свій належний життєвий рівень та підтримувати стан свого здоров`я. Відповідно до вимог ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Таким чином, судом критично оцінюються показання відповідача [PERSON] в частині виконання ним умов договору довічного утримання, як такі, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, відповідачем не заперечувалось, що дійсно він відвідував батьків та мав зв`язок з ними 1 рік тому назад. Частиною 1 ст. 744 ЦК України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з ч. 1 ст.745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст.748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду), грошова оцінка матеріального забезпечення відчужувача встановлені нормами ст. ст. 749-751 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. За приписами ч. І ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на тримання та (або) догляд відчужувана, не підлягають поверненню. Зі сторони відповідача суду не надані ніякі дані про те, що він не може виконувати обов`язки за договором довічного утримання з підстав, що мають істотне значення, оскільки суду, навпаки, надані докази невиконання договору довічного утримання зі сторони відповідача. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено невиконання відповідачем своїх обов`язків за Договором довічного утримання (догляду), укладеним 02.02.2006 року між [PERSON] , [PERSON] з одного боку та [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, вказаний договір належить розірвати, повернувши сторони у первісний стан. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved