Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

До суду звернулась позивачка з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,51 га, рілля, кадастровий номер 7422488300:03:000:0237, що знаходяться на території Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,56 га, кормові угіддя, кадастровий номер 7422488300:03:000:0498, що знаходяться на території Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,5102 га, рілля, кадастровий номер 7422488300:03:000:0758, що знаходяться на території Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3601 га, кормові угіддя, кадастровий номер 7422488300:03:000:0696, що знаходяться на території Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні вимог позивачки. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяв про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Савинки Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується паспортом [NUMBER] , виданим Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 25.06.1996 р. Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво [NUMBER] ). 11 травня 1991 року позивачка вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] ). 02 березня 2011 року [PERSON] склала заповіт на користь дочки [PERSON] . Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та зареєстровано в реєстрі за № 03. [INFO] [PERSON] померла, про що Виконкомом Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області складено відповідний актовий запис за № 08 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Коцюбинського Савинківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай)), власність на які підтверджувалася державними актами на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 783401, ЯЛ №№ 131454, 131455, до яких увійшли земельні ділянки, а саме: ?земельна ділянка площею 2,51 га, рілля, для ведення особистого селянського господарства, нормативна грошова оцінка на момент смерті 27 237,03 грн.; ?земельна ділянка площею 0,56 га, кормові угіддя, для ведення особистого селянського господарства, нормативна грошова оцінка на момент смерті 936,62 грн.; ?земельна ділянка площею 2,5102 га, рілля, для ведення особистого селянського господарства, нормативна грошова оцінка на момент смерті 30 871,10 грн.; ?земельна ділянка площею 0,3601 га, кормові угіддя, для ведення особистого селянського господарства, нормативна грошова оцінка на момент смерті 1683,19 грн. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Відповідно до довідки виконкому Савинківської сільської ради від 29.08.2019 року № 279 [PERSON] на час своєї смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України позивачка є спадкоємцем першої черги. Відповідно до ст. 1269 ЦК України позивачка подала в установлений строк заяву до Корюківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової номер у спадковому реєстрі 64768087. Для підтвердження дійсності отримання покійною матір`ю документів на землю позивачка звернулася з заявою до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де йому надали відповідну інформацію від 19.09.2019 № 31-25-0.201-3542/177-19. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5). З викладеного видно, що позивачка є спадкоємицею, тобто власником майна померлої і має право успадкувати земельні ділянки, так як відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони, своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 420 грн. 40 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 420,40 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved