Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.05.2016 року було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 614 гривень, щомісячно, починаючи з 23.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, на теперішній час сума аліментів у розмірі 614 гривень є недостатньою, оскільки дитина потребує матеріальної допомоги, також збільшився мінімальний розмір аліментів та прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, дитина потребує батьківської уваги та допомоги, однак відповідач взагалі не приймає участь у її вихованні. Позивач витрачає щомісячно грошові кошти на ліки, комунальні послуги, одяг і взуття дитини, продукти харчування, на ремонт і благодійну допомогу в дитячий садочок, на канцелярські товари та додаткові посібники з навчального матеріалу. Таким чином, на даний час змінились обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, а саме: матеріальне становище дитини та розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.05.2016 року до розміру 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня предявлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також розяснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або предявити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали судді про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками 28 квітня 2018 року, копію ухвали про продовження строку розгляду справи 25.05.2018 року, станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.05.2016 року стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 614 гривень, щомісячно, починаючи з 23.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2 та 3 статті 181\~СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З позовних вимог [PERSON] вбачається, що вона фактично ставить питання про зміну способу стягнення аліментів, а не про збільшення розміру аліментів. Як передбачено ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження,\~ст.192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). \~Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи № 6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. \~\~Відповідно до ч. 3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.4\~ст.273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів, оскільки на даний час відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сину сторін [PERSON] на час розгляду справи в суді виповнилося 6 років. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років до 18 років з 01.01.2018 по 30.06.2018 року становить 1860 гривень. Тому такі вимоги позивача про зміну розміру аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність відмови відповідача сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня предявлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Отже з урахуванням встановлених вище обставин суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з твердої грошової суми в розмірі 614 гривень на 1/4 частку з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений на відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15.05.2006 року. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, тому судовий збір у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі, що підлягала сплаті на момент звернення до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved