Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом відповідно до якого, прохала суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 2,5079 га (кадастровий номер: 3524655400:02:000:1534) передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що 20.04.2014 року помер її чоловік [PERSON], який на момент смерті проживав разом з нею в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі на земельну ділянку площею 2,5079 га ((кадастровий номер: 3524655400:02:000:1534) передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-КР № 001491 від 8.09.2000 року. У січні 2018 року вона звернулася до державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини та видачі свідоцтва, у тому числі і на вищевказану земельну ділянку. Але у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Тому вона змушена звернутися, до суду з позовом. В судове засідання позивач не зявилася, але завчасно надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Кіровоградської області до судового засідання не з'явився, але завчасно надіслав заяву згідно якої прохав справу розглянути без його участі. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного. 20.04.2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.04.2014 року серії І-ОЛ № 183900. Судом встановлено, що після померлого [PERSON] відкрилась спадщина на належне померлому за життя майно, а саме: на земельну ділянку площею 2,5079 га (кадастровий номер: 3524655400:02:000:1534) передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Спадкоємцями спадкового майна є [PERSON], [PERSON], але [PERSON] від прийняття спадщини відмовився що підтверджується листом виданого Онуфріївською державною нотаріальною конторою. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] звернулася з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] 26.01.2018 року державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори,винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом земельну ділянку площею 2,5079 га (кадастровий номер: 3524655400:02:000:1534) передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно розяснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК). Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297ЦК). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Таким, чином враховуючи викладене суд вважає що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved