Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Заступник\~ військового прокурора Дарницького гарнізону звернувся до суду з позовом в інтересах держави про стягнення з відповідача [PERSON] заподіяну шкоду Міністерству оборони України в особі військової частини [NUMBER] (польова пошта [NUMBER] ) в розмірі 38600,00 грн. Посилається на те, що 23.06.2015 року о 18 год. 20 хв. [PERSON] , будучи військовослужбовцем військової частини-польова пошта [NUMBER] ( [ADDRESS] ), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив самовільне залишення військової частини на ввіреному йому військовому транспортному засобу марки «ЗІЛ-130», реєстраційний номер [NUMBER] , та в районі військового містечка села Дівички не впорався з керуванням даного автомобіля, внаслідок чого здійснив зіткнення з деревом на узбіччі дороги, що призвело до пошкодження транспортного засобу, який належить військовій частині [NUMBER] (польова пошта [NUMBER] ). Військовий прокурор Дарницького гарнізону \~ Толстореброва О.О. в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Представник Міністерства оборони України Полтєв Є.О. позов підтримав. Представник Військової частини [NUMBER] (Польова пошта [NUMBER] ) Ступак В.В. позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, але просив розстрочити виплату матеріальних збитків, оскільки на даний час не працює та отримує лише допомогу по безробіттю, якої недостатньо, щоб відразу відшкодувати шкоду в повному обсязі. Прокурор проти розстрочки боргу не заперечував. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом було встановлено, що 23.06.2015 року о 18 год. 20 хв. [PERSON] , будучи військовослужбовцем військової частини-польова пошта [NUMBER] ( [ADDRESS] ), виконуючи обов`язки військової служби в нетверезому стані, вчинив самовільне залишення військової частини на ввіреному йому військовому транспортному засобу марки «ЗІЛ-130», реєстраційний номер [NUMBER] , та в районі військового містечка села Дівички не впорався з керуванням даного автомобіля, внаслідок чого здійснив зіткнення з деревом на узбіччі дороги, що призвело до пошкодження військового майна. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем вимог ст.ст.9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Дані обставини встановлені постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2015 року, якою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-12 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті Центрального управління Військової служби правопорядку по м. Києву і Київській області (проспект Перемоги, 52/2, м. Київ) на строк 10 (десять) діб (а.с.12-13). Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №12703/15-54 від 28 липня 2015 року ринкова вартість автомобіля ЗІЛ-130 (шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ) станом на 07.04.2015, складала 38600 грн. 00 коп. Відповідно до проведеного дослідження встановлено, що матеріальні збитки, які були завдані власнику автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 23.06.2015, дорівнюють його ринковій вартості (станом на 07.04.2015 38600 грн. 00 коп.) і тому автомобіль з економічної та технічної точки зору відновлювати недоцільно (а.с.7-11). Станом на 09.11.2016 завдані матеріальні збитки військовій частині польова пошта [NUMBER] за пошкодження військового майна транспортного засобу марки „ЗІЛ-130, реєстраційний номер [NUMBER] , на суму 38600 грн. відповідачем [PERSON] не відшкодовані, що підтверджується довідкою Військової частини польова пошта [NUMBER] від 15.11.2016 за №2720 (а.с.15). Згідно вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно п.4 ст. 134 КЗпПУ відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані. Згідно із положенням ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В силу положень ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи розмір матеріальних збитків та те, що відповідач [PERSON] з 07 листопада 2016 року зареєстрований як безробітній в Шепетівському міськрайонному центрі зайнятості Хмельницької області і отримав дохід за листопад-грудень 2016 року в розмірі 3281 грн. 52 коп., суд прийшов до висновку про можливість задовольнити клопотання відповідача та розстрочити виконання рішення суду по стягненню матеріальної шкоди на дванадцять місяців. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved