Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

до суду звернулась [PERSON] із позовною заявою до територіальної громади Соснівської сільської радипро визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві позивач вказує, що 13 липня 2012 року померла її мати [PERSON], яка була зареєстрована одна за адресою: вул. Дружби, 35, с. Соснівка Гадяцького району Полтавської області. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок площею 1,600 га та площею 0,760 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Соснівської сільської ради, але державні акти на вказані земельні ділянки відсутні, втрачені. Згідно заповіту [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. Після смерті матері вона звернулась до Гадяцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, тому позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач[PERSON] у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади Соснівської сільської радиу судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги позивача визнає. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу за позовом [PERSON]про визнання права власності на спадкове майно без участі представника держнотконтори. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади Соснівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 13 липня 2012 року, про що виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Гадяцького району видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 11. Відповідно до довідки виконавчого комітету Соснівської сільської ради Гадяцького району № 289 від 30.05.2016, померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на 13.07.2012 за адресою: вул. Дружби, 35, с. Соснівка Гадяцького району Полтавської області. Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою станом на 13.07.2012 не значилось. [PERSON], [INFO], являється дочкою померлої 13.07.2012 [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження позивача. За життя, а саме 10 липня 2012 року, [PERSON] на випадок смерті зробила заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом буде мати право заповіла [PERSON], [INFO]. Вказаний заповіт посвідчено секретарем Соснівської сільської ради [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 42. Відповідно до копій державних актів на право приватної власності на землю серії Р3 № 675005 та № 646135 від 07.08.2002, [PERSON] на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 445 від 12.07.2002 передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,600 га та площею 0,760 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Соснівської сільської ради. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 183 від 07.06.2017, після померлої 13.07.2012 [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що розташовані на території Соснівської сільської ради та належали померлій 13.07.2012 [PERSON], у звязку з тим, що у спадкоємця відсутні будь-які документи, що підтверджують право власності на вказане нерухоме майно. Відповідно до довідки Відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 10.10.2016 № 31-28-99.4-728/21-16, на імя [PERSON] (померла 13.07.2012) дійсно отримано державні акти на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії Р3 № 675005 та серії Р3 № 646135, які видавались на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 445 від 12.07.2002, площа земельних ділянок відповідно становить 1,6047 га та 0,7625 га. У звязку зі смертю власника зазначених земельних ділянок, видати дублікати державних актів на померлого неможливо. Пунктом 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема на підставі прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON]

Outcome: approved