Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] (далі позивачка) до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 18.06.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 60. В шлюбі у сторін 23.04.2013 року народився син [PERSON]. Позивачка зазначає, що з 18.05.2016 року відповідач був мобілізований та на даний час він проходить службу у Збройних силах України. З того часу вона залишилася одна з сином. Відповідач в добровільному порядку не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання сина, хоч і має змогу це робити, бо працює гірником на ВСП шахти Степова ШУ «Першотравневе» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». На даний час проходить службу у Збройних силах України, має постійний і стабільний дохід від держави та підприємства. На день подання позову позивачка самотужки не має можливості утримувати сина і забезпечувати його всім необхідним. Посилаючись на норми статей 180-183, 191 Сімейного кодексу (далі СК) України позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити. Представник відповідача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, погодився на сплату аліментів. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18.06.2011 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено актовий запис № 60, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КИ № 192377, виданим 18.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.8). В період шлюбу 23.04.2013 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 433878, виданим 08.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено актовий запис № 99 (а.с.9). Спільне проживання позивачки та відповідача припинено, неповнолітній син сторін [PERSON] проживає разом з позивачкою. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини, повинен піклуватися про неї та утримувати і має таку можливість, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивачки на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду 07 червня 2017 року. Згідно з частиною 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 1777 грн., отже ціна позову складає 1777 грн. х 30/100 х 6 місяців = 3198 грн. 60 коп. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачку відповідно до п.3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору. За нормою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1600 грн., в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі зазначеного, ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved