Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

до суду звернулися[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з позовом до Лютенської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві позивачі вказують, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору і станом на 01.07.1990 вони були членами колгоспного двору, а [PERSON] , 1932 року народження - головою двору. [INFO] [PERSON] померла. За життя [PERSON] заповіт не склала, після її смерті спадщину прийняла дочка - [PERSON] . До складу спадкового майна входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та присадибна земельна ділянка загальною площею 0,46 га, що знаходиться за вищевказаною адресою, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю, який втрачено. У встановлений строк [PERSON] звернулась до Гадяцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом на вищевказане спадкове майно та дізналась, що на дане нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи. Посилаючись на вищевикладене, позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності. Позивачі[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] аправили заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідачаЛютенської сільської ради направив заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти позовних вимог позивачів та просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особиГадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти позовних вимог позивачів та просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Лютенської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що дошлюбне прізвище позивача [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . Її матір`ю була [PERSON] , про що вбачається зі змісту свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу. Відповідно до виписки з погосподарської книги, виданої виконавчим комітетом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] згідно погосподарської книги № [NUMBER] , особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 01.07.1990, відносилось до колгоспного двору. Членами колгоспного двору, станом на 01.07.1990, в рівних долях були: [PERSON] - голова двору, донька [PERSON] , 1959 року народження, зять [PERSON] , 1956 року народження, внук [PERSON] , 1986 року народження. Свідоцтво про право власності на вказаний об`єкт нерухомості не видавалось, речові права в погосподарській книзі не реєструвалися. Земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний житловий будинок передана у власність [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме їм фактично належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] по 1/4 частині кожному. Згідно копії Державного акта на право приватної власності на землю сері І-ПЛ № 053785, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,46 га, розташовану на території с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, для обслуговування житлового будинку - 0,16 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,30 га. Як свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Лютенською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 12.02.2020 № 02-32/116, [PERSON] була зареєстрована на день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з нею за вищевказаною адресою були зареєстровані: дочка [PERSON] , зять [PERSON] , внук [PERSON] . Інших зареєстрованих осіб за даною адресою, станом на 01.02.2010, не значилось. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 21/01-16 від 17.02.2020, після померлої [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадкова справа № 535/2010 відкрита на підставі фактичного прийняття. 19 серпня 2010 року на ім`я [PERSON] видавалось свідоцтво про право на спадщину на пайову земельну ділянку. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Постановою Гадяцької державної нотаріальної контори від 29 січня 2020 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів, що посвідчують право власності на вказане нерухоме майно. У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] загальною площею 58,9 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м, позначений літ. А-1,а, з господарськими будівлями: літня кухня літ. Б, б, сарай літ. В, сарай літ. Г, сарай з погребом літ. Д, вбиральня літ. Е, огорожа № 1. Аналізуючи досліджені матеріали справи, судом встановлено, що нотаріально оформити спадкове майно та майно, що належить позивачам фактично, вони не мають можливості, оскільки відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість, у відповідності до ст. 182 ЦК України, підлягає державній реєстрації. Суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved