Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2020 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволена. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 08 вересня 2007 року у виконавчому комітеті Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 45 розірвано. 21 квітня 2020 року представник позивача [PERSON] - адвокат Попов Андрій Павлович надав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, оскільки судом не було вирішено питання про судові витрати. У вказаній заяві просить ухвалити додаткове рішення, яким розподілити судові витати та стягнути з відповідача, [PERSON] на користь позивача, [PERSON] фактично здійснені ним судові витрати, пов`язанні із розглядом цивільної справи № 635/5599/19, у загальному розмірі 3 768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок, з яких: 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 копійок сплаченого судового збору та 3 000 (три тисячі) грн 00 копійок витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2020 року заява прийнята до розгляду та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились, сторони надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, а тому у відповідності до частини 4 статті 270 ЦПК України їх неявка не перешкоджає ухваленню додаткового судового рішення про судові витрати. Розглянувши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно до частини 3 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 635/5599/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, представником позивача [PERSON] - адвокатом Поповим Андрієм Павловичем заявлено до стягнення з відповідача судові витрати в загальному розмірі 3 768, 40 грн, які складаються із судового збору в розмірі 768, 40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000, 00 грн. Відповідачем [PERSON] надано заперечення проти розміру судових витрат, з якого вбачається, що остання заперечує в повному обсязі про стягнення з неї судових витрат, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, оскільки не має доходу, на її утриманні перебуває дитини, яка проживає з нею. Витрати на правничу допомогу вважає не доведеними належними та допустимими доказами. На підтвердження відсутності доходу відповідачем долучена довідка Харківського Управління ГУ ДПС у Харківській області за 2019 рік № 1550/ФОП/20-40-53-12-14 від 28.01.2020 року. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із частиною 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до матеріалів справи, при подачі до суду позовної заяви про розірвання шлюбу позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № 9 від 19 липня 2019 року. Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 22 липня 2019 року. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] в повному обсязі в розмірі 768,40 грн. Щодо стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Згідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial