Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, в якій позивач, посилаючись на ст. ст. 75-76, 182 СК України, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання з дати подачі позовної заяви до суду та на весь час тривання інвалідності, у розмірі 1/6 частини доходів платника аліментів щомісяця і розподілити судові витрати. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 13 вересня 2021 року у цивільній справі № 377/294/21, провадження № 2/377/217/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини в задоволенні позову було відмовлено. Під час з`ясування обставин справи та дослідження доказів в судовому засіданні 13 вересня 2021 року представником відповідача - адвокатом Єрашовим Р.С. було подано заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, в якій він зазначив, що відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом цивільної справи № 377/294/21, проте докази, що підтверджують понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом цивільної справи № 377/294/21, будуть подані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення у даній справі, що пов`язано з погодинною оплатою надання правничої допомоги. 16 вересня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про долучення доказів, що підтверджують понесені витрати на правничу допомогу та розподіл судових витрат, яка призначена ухвалою судді від 17 вересня 2021 року до розгляду в судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі на 27 вересня 2021 року о 15 годині 00 хвилин. Позивач та її представник - адвокат Шаповалов М.С. в призначене судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, в порядку, передбаченому ст. ст. 128-130 ЦПК України. Відповідач та його представник -адвокат Єрашов Р.В. в призначене судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку, передбаченому ст. ст. 128-130 ЦПК України. До суду від відповідача надійшла заява, в якій він просив проводити судове засідання щодо вирішення питання про розподіл судових витрат без його участі та участі його представника. Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 Кодексу); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом ч. 3 вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як встановлено судом, рішенням Славутицького міського суду Київської області від 13 вересня 2021 року у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, у задоволенні позову відмовлено. Питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката Єрашова Р.В. вирішено не було, оскільки адвокат Єрашов Р.В., представник відповідача [PERSON] , під час з`ясування обставин справи та дослідження доказів подав заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, в якій він зазначив, що відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом цивільної справи № 377/294/21, проте докази, що підтверджують понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом цивільної справи № 377/294/21, будуть подані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення у даній справі. 16 вересня 2021 року, тобто в строк, передбачений ч.8 ст.141 ЦПК України, на адресу суду від відповідача надійшла заява про долучення доказів, що підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, та розподіл судових витрат, до якої відповідачем було додано квитанцію № 14/09/21 від 14.09.2021 року та копію договору про надання правової допомоги від 02.08.2021 року, копію додаткової угоди від 02.08.2021 року, розрахунок оплати послуг адвоката за надання правової допомоги від 14.09.2021 року та квитанцію, що підтверджує направлення додатків позивачу. З матеріалів справи вбачається, що адвокат Єрашов Р.В. надавав відповідачу [PERSON] професійну правничу допомогу в суді на підставі договору про надання правової допомоги від 02 серпня 2021 року та додаткової угоди від 02.08.2021 року. Відповідно до п.1.1 договору про надання правової допомоги клієнт ( [PERSON] ) доручає, а адвокат (Єрашов Р.В.) бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, під час розгляду в суді першої інстанції цивільної справи № 377/294/21. Згідно з п. п. 4.1.- 4.2. вказаного договору, отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. Порядок визначення гонорару визначається додатковою угодою між клієнтом та адвокатом. Відповідно до додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 02 серпня 2021 року, укладеної між адвокатом Єрашовим Р.В. та клієнтом [PERSON] 02 серпня 2021 року, клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар за надання правової допомоги з розрахунку одна година роботи (надання послуг) адвоката становить 1500,00 гривень, на виконання умов договору про надання правової допомоги від 02.08.2021 року (пункт 4.2.), укладеного між сторонами. Згідно з розрахунком оплати роботи (послуг) адвоката за надання правової допомоги від 14 вересня 2021 року, що складений адвокатом Єрашовим Р.В. та клієнтом [PERSON] згідно додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 02 серпня 2021 року, роботою (послугами) адвоката, що підлягає оплаті клієнтом є: надання правової інформації та правових консультацій; складання заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань, інших документів правового характеру; збирання доказів, в тому числі шляхом складання та направлення адвокатських запитів; підготовка до розгляду справи в суді першої інстанції; представництво (участь в судових засіданнях) в суді першої інстанції у цивільній справі № 377/294/21. Відповідно до вказаного розрахунку оплати роботи (послуг) адвоката за надання правової допомоги, правова допомога була надана в такому обсязі: 02 серпня 2021 року - надання консультації з вивченням документів у справі № 377/294/21 - 30 хвилин - вартість 750 гривень; 16 серпня 2021 року - складання відзиву на позовну заяву - 1 година - вартість 1 500 гривень; 16 серпня 2021 року - клопотання про витребування доказів - 1 година - вартість 1 500 гривень; 13 вересня 2021 року - участь у судовому засіданні у цивільній справі № 377/294/21 - 15 хвилин - 350 гривень. Загальна сума до оплати за надану правову допомогу складає 4 100 гривень, що не перевищує суму орієнтованих судових витрат на професійну правничу допомогу, зазначену у відзиві на позовну заяву. Як зазначено у квитанції № 14/09/21 від 14.09.2021 року, [PERSON] сплатив адвокату Єрашову Роману Вікторовичу 4 100 гривень згідно договору про надання правової допомоги від 02.08.2021 року. Наданий фінансовий документ суд вважає належним та допустимим доказом на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги від 02 серпня 2021 року, укладеного між адвокатом Єрашовим Р.В. та клієнтом [PERSON] 02 серпня 2021 року, та додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 02 серпня 2021 року. Враховуючи час, затрачений адвокатом Єрашовим Р.В. на надання консультації з вивченням документів у справі, складання відзиву на позовну заяву, клопотання про витребування доказів, участь у судовому засіданні у цивільній справі, тривалість якого підтверджена протоколом судового засідання, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, в сумі 4 100 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, співмірним зі складністю супроводжуваної ним справи та наданими послугами. Клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу позивач та її представник суду не подали. За таких обставин, виходячи з того, що судом у задоволенні позову у даній справі відмовлено, то відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України стягненню з позивача на користь відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 100 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved