Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернулась позивач [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON] [INFO]. Після смерті чоловіка дочка виховувала дитину сама, а з листопада 2015 року залишила дитину у неї та поїхала. На протязі всього часу, до моменту звернення до суду, донька не цікавилась долею дитини, не надавала будь якої допомоги на утримання дитини та самоусунулась від виховання дитини. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала в повному обсязі, просить суд позбавити відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно дочки [PERSON] [INFO] та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнала в повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області [PERSON] в попередньому судовому засіданні заявлений позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що дане питання було предметом розгляду органом опіки та піклування, та після детального вивчення всіх обставин, характеризуючих матеріалів, умов проживання дитини, було зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно дочки [PERSON] [INFO], оскільки [PERSON] на протязі майже року не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, залишила дитину під опікою позивачки та виїхала на інше місце проживання. З дитиною не спілкується. Заслухавши думку позивача, відповідача, представника третьої особи та прокурора, який заявлений позов підтримав в повному обсязі, дослідивши матеріали справи , суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з листопада 2015 року, залишивши дитину під опікою бабусі [PERSON], виїхала на проживання до іншого регіону та самоусунулась від виховання та утримання дитини. Дитина в даний час проживає у бабусі [PERSON]. Дитина забезпечена всім необхідним має належні умови для розвитку та проживання. Відповідач визнала позов в повному обсязі та пояснила, що через обставини які склались на даний час вона не має можливості займатись вихованням та утриманням дитини, а тому не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо дитини. Дане питання було розглянуте органом опіки та піклування Баришівської районної державної адміністрації Київської області та був прийнятий висновок про доцільність позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно дочки [PERSON] [INFO]. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків, викладених у ст.ст. 150, 152, 155 Сімейного кодексу України, всі вони разом декларують такі обовязки батьків, як виховання дітей, піклування про їх фізичний розвиток, можливість стати достойним громадянами України, їх матеріальне утримання, захист прав і свобод своїх дітей тощо. Відповідно до ч.2 ст. 164 Сімейного кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обовязків щодо виховання дитини. Наведені вище факти підтверджуються наявними документами та матеріалами справи. Вирішуючи питання, щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. Відповідач не перебуває на обліку в лікарні з будь-якими хронічними захворюваннями, інших неповнолітніх дітей не має, є особою працездатною. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду аліменти на утримання дитини можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Верховний суд України, в п. п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 розяснив, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Таким чином, до обставин, які надають суду повноваження визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, належать випадки, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином вимога про стягнення аліментів на утримання дитини також підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved