Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд, із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій посилається на те, що 13 лютого 2011 року померла його мати [PERSON], яка 10.02.2011 року склала заповіт, за яким все своє майно заповіла заявнику. В склад спадкового майна входять земельні ділянки в розмірі 0,7849 га та 0,0406 га, що знаходиться на території Пониковицької сільської ради Бродівського району Львівської області. 02.08.2011 року Бродівською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] Згідно паспортних даних, свідоцтва про народження, заповіту та свідоцтва про одруження мати значиться як [PERSON]. Однак в Державному акті на право власності на землю серії ЯБ №353488 від 30.12.2005 року, покійна значиться як [PERSON]. З приводу виправлення в державному акті заявник звертався у відповідні органи, однак йому було відмовлено. У звязку з розбіжностями в документах не може оформили спадщину, тому просить суд встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 353488 від 30.12.2005 р., який виданий на імя [PERSON] належить [PERSON], яка померла 13.02.2011 р. Представник заявника [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності заявника [PERSON], заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримав, просить її задовольнити. Представники заінтересованих осіб представник Пониковицької сільської ради Бродівського району Львівської області та представник Бродівської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не зявилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечили щодо задоволення заяви. Суд ухвалив справу розглядати у відсутності заявника, його представника та представників заінтересованих осіб на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: ксерокопії паспорта (а.с.11), свідоцтва про народження (а.с.12), свідоцтва про одруження (а.с.13), свідоцтва про смерть (а.с.6) та заповіту (а.с.7) спадкодавець значиться як [PERSON]. В Державному акті на право власності на землю серії ЯБ № 353488 від 30.12.2005 р. - мати заявника значиться як [PERSON] (а.с.8). Таким чином суд вважає, що є всі підстави для встановлення факту, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 353488 від 30.12.2005р., який виданий на імя [PERSON] належить [PERSON]. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на спадкування за заповітом.

Outcome: approved