Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON], який просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 36 000 гривень, плату за користування позикою в розмірі - 2610 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01 червня 2014 року між сторонами було укладено договір позики у простій письмовій формі, на виконання умов якого позивач передав відповідачу - 36 000 гривень. Однак, умови угоди виконано не було, від сплати боргу в повному обсязі відповідач ухиляється, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Представник позивача до суду не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи , про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв суду не надав. Зі згоди представника позивача, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Так, судом встановлено, що 01 червня 2014 року між сторонами було укладено договір позики у простій письмовій формі, на виконання умов якого позивач передав відповідачу - 36 000 гривень. Відповідно до п.4.1. вказаного договору, кінцевим терміном повернення заборгованості сторони визначили дату - 08 червня 2014 року, а п.4.2. - графік погашення боргу. Пунктом 5.1. вищевказаного договору, сторонами визначено місце виконання договору - [ADDRESS], а у відповідності до положень п.6.3. цього договору, сторони передбачили порядок дострокового повернення позики у разі несплати позичальником двох платежів. Договір позики підписано позивачем та відповідачем. Окрім цього, на виконання умов договору позики відповідачу по справі було передано грошові кошти в розмірі - 19404 гривень, що підтверджується копією договору. Відповідно до ст.1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж виду та тієї ж якості За вимогами ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роді та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що розписка написана боржником власноруч, на ній стоїть його підпис, вчинений ним особисто. Відповідач не оспорив дійсність вказаної розписки в судовому порядку. Оскільки розрахунок плати за користування позикою обчислений за правилами ст.625 ЦК України, у відповідності до пункту 5.2. Договору позики , суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та з відповідача на користь позивача слід стягнути - 3 511,73 грн. плати за користування договором позики. Тому суд вважає, що обставини, на які посилаються позивач в своїх позовних вимогах, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду і їх позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, а саме - судовий збір в сумі 386грн. 10 коп.

Outcome: approved