Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

За позовом позивач просить стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] завдані збитки в порядку регресу у розмірі 5939 гривень 30 копійок. В обґрунтування своїх вимог у позові позивач зазначив про те, що 04 лютого 2015 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Чернігівського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 630693. 25 березня 2015 року між АТ «Ощадбанк»та позичальником було укладено додатковий договір № 1 до договору № 630693, згідно якого позичальнику було надано кредит у сумі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок. Позичальник належним чином не виконував умови договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених вищевказаним договором, й станом на 11.11.2015 заборгованість позичальника за договором становила 5939 (п'ять тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять) гривень 30 копійок. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного поверненням позичальниками кредитів та\\або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані у приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» згідно договору добровільного страхування кредитів № 055/03 від 01 серпня 2014 року. АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобов'язання по договору № 055/03 від 01.08.2014, визнав факт неповного погашення позичальником грошового зобов'язання згідно умов Договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком га провів виплату страхового відшкодування в розмірі 5939 (п'ять тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять) гривень 30 копійок, що підтверджується страховим актом та платіжним дорученням № 3530 від 24.11.2015. З наведеного вище вбачається те, що у позичальника (відповідача) виникло зобов'язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки в розмірі 5939 (п'ять тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять) гривень 30 копійок. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 24 листопада 2015 року, що підтверджується платіжним дорученням № 3530 від 24 листопада 2015 року. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. 01.10.2018 між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 0П10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» відступає (передає), а фізична особа-підприємець [PERSON] отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих ПрАТ «УПСК» но договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору. В тому числі фізична особа-підприємець [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого ПрАТ «УПСК» страхового відшкодування в розмірі 5939 (п'ять тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять) гривень 30 копійок, що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобов'язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки № 630693 та додатковим договором до нього. Представник позивача, за довіреністю [PERSON], у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, подав до суду письмову заяву, де зазначив дані про необхідність розгляду справи за його відсутності, повне підтримання позову та про відсутність заперечень проти заочного розгляду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а.с. 74-76), причини своєї неявки суду не повідомив, письмової заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву до суду не подав. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, на підставі наявних у справі даних та доказів вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за обставин, викладених у ній, які знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні, адже вони доводяться наведеними відомостями документів, які додані до позовної заяви, зокрема: копії договору № 630693 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (а.с. 12-14); копії додаткового договору № 1 до договору № 630693 (а.с. 15-16); копії виписок по картковому рахунку (а.с. 18-21). Вказані докази у своєму взаємозв'язку у їх сукупності дають достатні підстави суду для висновку про правомірність вимог позивача. Суд також переконаний, що всі розрахунки, наведені у позовній заяві, є правильними, арифметично бездоганними, і ґрунтуються на вихідних даних присутніх у справі доказів. З огляду на викладене, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з усіх заявлених фізичною особою-підприємцем [PERSON] вимог зі стягненням з відповідача на користь позивача заявленої суми завданих збитків в розмірі 5939 гривень 30 копійок на основі норми ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1082, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, зважаючи, крім цього, ще й на те, що приписами ст. 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір.

Outcome: approved