Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON], 19.01.2003р. з нею. В позовній заяві позивачка вказувала, що з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2002р. та 2003р. у них народився син [PERSON]. У 2008р. між ними був зареєстрований шлюб. У 2009р. їхні стосунки зіпсувались та у березні 2010р. вона змушена була поїхати на заробітки до м. Одеси, а син тимчасово залишився з батьком. Під час її відсутності [PERSON] вивіз з будинку меблі, побутову техніку, посуд, килими, білизну та ін. та переїхав з дитиною в орендований будинок по вул. Кустарній, 34 в с. Лиса Гора. Після повернення з роботи, вони домовились з відповідачем, що коли вона буде на заробітках, дитина буде проживати з ним, а в інший час з нею. З травня по серпень 2010р. вона двічі брала дитину до м. Одеси, де вони проживали разом. 30.09 2010р. вона звільнилась з роботи та повернулась до с. Лиса Гора, однак син не захотів з нею спілкуватись в присутності батька. Вона провідувала дитину у школі. Під час спілкування, син казав їй, що сумує, та бажає жити з нею. Рішенням органу опіки та піклування Первомайської райдержадміністрації від 19.11.2010р. було постановлено передати дитину їй, однак [PERSON] перешкоджав виконанню вказаного рішення, не пускав її до дитини, виганяв її з подвір`я. 26.11.2010р. вище вказане рішення було змінено та вирішено передати дитину відповідачу. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано. На сьогодні вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], у якого є дві неповнолітні доньки. Між ними склались добрі стосунки. У неї наявні матеріально-побутові умови для виховання сина. Відповідач є пенсіонером та йому 56 років, тому вона вважає, що за своїм віком та станом здоров`я він не може забезпечити необхідний догляд за малолітнім сином, який часто хворіє. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в інтересах дитини, зазначаючи, що відповідач налаштовує дитину проти неї та перешкоджає їх спілкуванню. Відповідач та його представник позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позову, вказуючи, що дитина проживає з батьком з власного бажання. Жодної перешкоди у спілкуванні позивачки з сином він не створював. Представник третьої особи органу опіки та піклування Первомайської райдержадміністрації [PERSON] просила в інтересах дитини визначити її місце проживання з батьком. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Згідно із ч.1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обв`язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2002р. та 21.03.2008р. зареєстрували шлюб. Під час сумісного проживання 19.01.2003р. у них народився син [PERSON] (а.с. 5). 03.09.2010р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 6) та рішенням суду від 24.09.2010р. з останньої стягнуті аліменти на утримання сина. З 05.11.2010р. позивачка перебуває в шлюбі з [PERSON] (а.с. 7). Вони проживають в будинку по вул. Ташличній, 35 в с. Лиса Гора Первомайського району, який належить [PERSON] на підставі договору дарування (а.с.8), та разом з ними проживають дві неповнолітні доньки [PERSON] (а.с. 10). Малолітній [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] по вул. Кустарній, 34 в с. Лиса Гора без реєстрації на квартирі у [PERSON] (а.с. 17). 22.11.2010р. комісія з питань захисту прав дитини при Первомайській райдержадміністрації, розглянувши заяву [PERSON], 19.11.2010р. прийняла рішення, яким рекомендувала місце проживання малолітнього [PERSON] біля матері (а.с. 23)., однак 26.11.2010р. комісія відмінила рішення від 19.11.2010р. та визначила місце проживання [PERSON] біля батька (а.с. 24). В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Первомайської райдержадміністрації пояснила, що рішення від 19.11.2010р. було відмінено в інтересах дитини з тих причин, що [PERSON] категорично відмовився йти жити від батька до матері, отже виконати вказане рішення реально було неможливо. З актів обстеження матеріально-побутових умов, що знаходяться в матеріалах справи (а.с. 19, 57. 58, 62), вбачається, що кожний з батьків має створені належним чином умови для проживання, виховання та розвитку дитини. За місцем проживання [PERSON] та [PERSON] характеризуються позитивно (а.с. 13, 46, 52, 80). Також позитивно характеризується [PERSON] за останнім місцем роботи (а.с. 14). В судовому засідання встановлено, що позивачка з 2008р. по вересень 2010р. працювала сезонно та на теперішній час не працює, отже самостійного заробітку не має. Відповідач є військовим пенсіонером та отримує пенсію близько 2500 грн. щомісячно. З повідомлення Лисогірської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Первомайського району від 25.11.2010р. (а.с. 54), вбачається, що [PERSON] навчався у Лисогірській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті протягом 2008р.-2010р. З 01.09.2008р. по 01.09.2009р. станом його навчання та поведінкою цікавились обоє батьків в однаковій мірі, а з вересня 2009р. дитиною опікувався переважно батько: приводив хлопчика до школи, забирав, цікавився його навчанням та поведінкою. Хлопчик завжди був чистий, охайний. Мати в навчальному 2009р. була в школі рідко. З характеристик, які були надані на [PERSON] із школи-інтернату та Лисогірської [PERSON] ступенів №1, де навчається [PERSON] з вересня 2010р., вбачається, що батько з відповідальністю ставиться до навчання і виховання дитини, щодня вчасно приводить його до школи та забирає, цікавиться його навчанням. Домашнє завдання завжди виконується. Дитина доглянута, одяг не ній чистий та охайний (а.с. 81,82). Крім того, у характеристиці з Лисогірської ЗОШ зазначено, що мати [PERSON] за час навчання сина в школі була 3 рази; не можна сказати, що вона піклується та цікавиться сином, зокрема його навчанням (а.с. 81). Вище викладене також підтвердила в судовому засіданні класний керівник дитини [PERSON], яка також пояснила, що [PERSON] спочатку не виявляв бажання спілкуватись з матір`ю, коли вона приходила до школи. Сестра позивачки [PERSON] та її кума [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що коли [PERSON] та [PERSON] проживали разом, дитина спілкувалась з ними на рівні та однаково до них відносилась, але після розлучення батьків [PERSON] не виявляє бажання спілкуватись з матір`ю. Твердження позивачки, що відповідач перешкоджає її спілкуванню з дитиною, спростовуються, доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, сусіди відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] декілька разів приходила до будинку в якому проживає [PERSON] з сином. Відповідач не перешкоджав їй заходити до будинку та спілкуватись з дитиною, але [PERSON] не бажав з нею спілкуватись. Допитаний в судовому засіданні малолітній [PERSON] виявив бажання проживати з батьком, вказуючи, що до матері він не ходить, оскільки вона проживає з чоловіком, який йому не подобається. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Первомайської райдержадміністрації від 19.01.2011р. рекомендовано, враховуючи на більшу прихильність малолітнього [PERSON] до батька, визначення місцем проживання дитини біля його батька [PERSON] (а.с. 63). Викладене свідчить, що батько, незважаючи на рівність прав батьків у вихованні дитини, які встановлені Сімейним Кодексом України, по цій справі, з врахуванням встановлених обставин, має більше переваг по відношенню до матері, щодо визначення місця проживання їхньої дитини. До того ж, головним критерієм при визначенні місця проживання дитини, є інтереси цієї дитини, які повинні привалювати над інтересами батьків. Про це йде мова в рішенні Європейського суду з прав людини «Гоффманн проти Німечини» (2001 р.), яким розкривається принципи ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому, вислухавши думку прокурора, яка вважала за необхідно в інтересах дитини в задоволенні позову відмовити, враховуючи, що дитина бажає проживати з батьком, а останній надає йому належне виховання, суд вважає доцільним визначити місце проживання дитини разом з батьком.

Outcome: dismissed