Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулося Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області до [PERSON] про стягнення надміру отриманої пенсії. У позовній заяві позивач зазначив, що 01.06.2012 року [PERSON] звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області із заявою про призначення пенсії, як такому, що працював в районах Крайньої півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі. Відповідно до п.1 ст.1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 року (далі - Угода), громадяни сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років; жінки - по досягненні 50 років і при загальному стажі не менше 20 років. Пунктом 2 статті 1 цієї Угоди встановлено, що громадянам сторін, що домовляються, які працювали у районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев'ять місяців роботи у районах Крайньої Півночі. Як вбачається з трудової книжки [PERSON], загальний стаж роботи складає 30 років 0 місяців 16 днів, з них в періоди з 29.11.1974 року по 22.04.1975 року, з 01.06.1975року по 25.10.1993 рік у районах Крайньої Півночі. При обчисленні стажу [PERSON], який дає право на призначення дострокової пенсії працівникам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до неї було зараховано до пільгового стажу період строкової військової служби з 05.05.1975 року по 09.05.1977 року, та разом з періодом проходження служби в Радянській Армії складав би 15 років 11 місяців 15 днів. Так, [PERSON], в зв'язку з обчисленням страхового стажу, до якого було неправомірно зараховано період строкової військової служби та який дає право на призначення пенсії за віком із зниженням віку для дострокового виходу на пенсію було нараховано та зайво виплачено 24887,86 грн. Але зарахування до спеціального стажу часу проходження строкової військової служби під час призначення пенсії за вислугу років чинними законодавством не передбачено. Спеціальний стаж [PERSON] складає 13 років 11 місяців 10днів, який не дає право на призначення пенсії за віком із зниженням віку для дострокового виходу на пенсію. При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах за роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, служба в Радянській Армії та періоди навчання не зараховуються до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії [PERSON] Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повернуло пенсійну справу відповідача [PERSON], провіривши перевірку та зобов'язало УПФУ в м. Енергодар Запорізької області припинити виплату пенсії [PERSON] з причини недостатності у [PERSON] спеціального стажу необхідного для призначення пенсії за віком згідно п.1 ст.1 Угоди, оскільки [PERSON] має тільки 13 років 11 місяців 10днів спеціального стажу, при необхідному стажі не менше 15 років. З 01.04.2014 року виплату пенсії за спеціальним стажем [PERSON] припинено. В період з 01.04.2012 року по 31.03.2014 року включно, [PERSON] безпідставно одержано надміру виплачені пенсійні виплати в сумі 24887,86 грн. УПФУ в м. Енергодар Запорізької області повідомляло [PERSON] про необхідність повернення до бюджету Пенсійного фонду безпідставно одержаних ним надміру виплачених пенсійних виплат, але він відмовляється повернути кошти. Представник позивача позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини зазначені у позові, просить вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, 01.06.2012 року [PERSON] звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області із заявою про призначення пенсії, як такому, що працював в районах Крайньої півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі. Відповідно до п.1 ст.1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 року (далі - Угода), громадяни сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років; жінки - по досягненні 50 років і при загальному стажі не менше 20 років. При обчисленні стажу [PERSON], який дає право на призначення дострокової пенсії працівникам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до неї було зараховано до пільгового стажу період строкової військової служби з 05.05.1975 року по 09.05.1977 року, та разом з періодом проходження служби в Радянській Армії складав би 15 років 11 місяців 15 днів. Так, [PERSON], в зв'язку з обчисленням страхового стажу, до якого було неправомірно зараховано період строкової військової служби та який дає право на призначення пенсії за віком із зниженням віку для дострокового виходу на пенсію було нараховано та зайво виплачено 24887,86 грн. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема пенсії, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, законодавець передбачив дві підстави, при яких підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема пенсії, якщо їх виплата проведена за наявності рахункової помилки і недобросовісності з боку набувача, які в своїй сукупності є підставами для повернення безпідставно набутого, та виключенням ст. 1215 ЦПК України. При розгляді справи була встановлена рахункова помилка під час проведення призначення пенсії відповідачу. Однак при цьому, позивачем не було надано доказів недобросовісності з боку набувача, то б то відповідача, що виключає можливість задоволення позову. Таким чином позивач добровільно сплатив відповідачу пенсію за відсутності зловживань та недобросовісності з боку відповідача, що є підставою у відмовлені позову.

Outcome: dismissed