Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] із позовною заявою до територіальної громади Рашівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. У своїй позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. [INFO] вона померла. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Дане будинковолодіння відносилось до типу службового двору, головою якого була померла [PERSON], присадибна земельна ділянка площею 0,30 га, не приватизована. Гадяцькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено в оформленні прав на спадкове майно, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади Рашівської сільської ради в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно визнає у повному обсязі. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади Рашівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO]. За життя, а саме 25 січня 2002 року, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON]. Даний заповіт посвідчено секретарем Рашівської сільської ради Гадяцького району та зареєстровано під № 34, станом на 02.03.2015 року він не змінений та не відмінений. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, позивач [PERSON] після шлюбу змінила своє прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON]. Як свідчить довідка виконавчого комітету Рашівської сільської ради Гадяцького району, будинковолодіння в [ADDRESS], згідно погосподарської книги № 8, особовий рахунок № [NUMBER], станом на 01.07.1990 року відносилось до типу службового двору, головою якого була [PERSON]. Присадибна земельна ділянка площею 0,30 га не приватизована. Також довідкою виконавчого комітету Рашівської сільської ради Гадяцького району підтверджується, що померла [PERSON] була зареєстрована та проживала одна станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS], інших зареєстрованих осіб станом на [INFO] не значилось. Відповідно до довідки виконавчого комітету Рашівської сільської ради Гадяцького району від 03.04.2015 року, позивач [PERSON] дійсно вступила в управління майном після смерті [INFO] [PERSON], а саме в шестимісячний строк після її смерті користувалась майном померлої, робила ремонт, користувалась присадибною земельною ділянкою. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року (дата набрання чинності ЦК України) застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Пункт 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР передбачав, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до пояснення Гадяцької державної нотаріальної контори, щодо звернення позивача [PERSON], до складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON], входить будинок у [ADDRESS], на який відсутні правовстановлюючі документи, тому у нотаріуса немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори, після померлої [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно до довідки зі Спадкового реєстру Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 01.04.2015 року, за параметрами запиту «[PERSON], дата смерті [INFO]», у Спадковому реєстрі інформація відсутня. У технічному паспорті на житловий будинок за адресою [ADDRESS], виготовленому станом на 03.02.2015 року зазначено, що житловий будинок позначений на технічному паспорті літерою А-1, а, загальною площею - 40,6 кв.м, жилою площею - 20,4 кв.м, огорожа № 1. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved