Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Заявник [PERSON], заінтересована особа Центр надання адміністративних послуг в м. Кам'янське звернулась до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. У своїй заяві зазначила, що вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO], від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. До червня 2008 року її чоловік [PERSON] проживав з нею та дітьми за адресою: [ADDRESS], але в 2008 році він покинув її з дітьми, з того часу жодних відомостей від нього немає. В 2012 році шлюб між ними було розірвано. Також його знято з реєстраційного обліку з квартири [ADDRESS] де він постійно проживав. Нею було подано 26.10.2017 року заяву до органів Національної поліції щодо встановлення місця знаходження її колишнього чоловіка, під час перевірки працівниками поліції було з'ясовано, що [PERSON] перебуває в активному розшуку за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, але місцезнаходження останнього в теперішній час невідомо. Тому просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця м. Баку, Азербайджан, безвісно відсутнім. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, посилався на обставини зазначені в заяві. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази, суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, яке видане Дніпровським відділом загсу м. дніпродзержинська, актовий запис № 1088 (а.с.10) 06 листопада 1993 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, але рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 лютого 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). Також рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловою площею у квартирі [ADDRESS] (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки від 07.11.2017 р. (а.с.13) [PERSON] перебуває в активному розшуку за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, розшук здійснюється Голосіївським управлінням поліції ГУНП в м. Києві, але місцезнаходження останнього в теперішній час невідомо. . Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце його знаходження. Враховуючи те, що з 28 січня 2015 року за останнім відомим місцем постійного проживання [PERSON] відсутні відомості про його місцезнаходження, а також те, що він перебуває в активному розшуку за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення, оскільки зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання останнього безвісно відсутнім. Також суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику положення ч. 1 ст. 45 ЦК України, згідно з якими у випадку якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Outcome: approved