Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області [PERSON] звернулася в інтересах держави в особі Трускавецької міської ради до Трускавецького міського суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа на стороні позивача Комунальне підприємство «Трускавецька міська лікарня» про відшкодування витрат закладу охорони здоровя на лікування потерпілого. Свої позовні вимоги мотивує тим, що Трускавецьким міським судом Львівської області розглянуто кримінальне провадження № 12015140140000636 від 12 листопада 2015 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Ухвалою Трускавецького міського суду від 28 березня 2016 року встановлено, що 12 листопада 2015 року близько 01:02 год. перебуваючи неподалік ПАБ «Абордаж», що по вул. Суховоля, 54а у м. Трускавці умисно безпричинно з хуліганських спонукань з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особистою зухвалістю в присутності сторонніх осіб здійснив девять пострілів з спецзасобу на гумові кулі марки «ПМР К-9 № КІ-014222 у бік [PERSON], працівника Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, який знаходився поза службою, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді кульових поранень ділянці спини справа ближче до кута правої лопатки, на внутрішній поверхні правого плеча в нижній третині, в ділянці правої сідниці, в ділянці правого стегна у верхній третині правого стегна по внутрішній поверхні, в ділянці лівої гомілки у нижній третині ближче до лівого гомілково-ступневого суглобу, як згідно висновку судово-медичної експертизи № 710 від 02.12.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоровя. Ухвалою Трускавецького міського суду від 28 березня 2016 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України. Згідно з довідкою № 1632/02 від 26 листопада 2015 року, виданої КП «Трускавецька міська лікарня», [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Трускавецької міської лікарні з 12 листопада 2015 року по 20 листопада 2015 року. Вартість лікування становить 2\~353,36 грн. У добровільному порядку обвинуваченим кошти КП «Трускавецька міська лікарня» не відшкодовано. Під час проведення та завершення досудового розслідування Трускавецькою міською радою не заявлено позов про відшкодування затрачених витрат КП «Трускавецька міська лікарня» на лікування потерпілого [PERSON] внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення та не було предявлено відповідний цивільний позов у межах кримінального провадження. Просить стягнути з [PERSON] до бюджету витрати, затрачені на лікування потерпілого у розмірі 2\~353,36 грн. У судовому засіданні заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури [PERSON] підтримала заявлений позов та просила задовольнити його у повному обсязі з наведених у ньому підстав. Представник позивача [PERSON] міської ради у судове засідання не з'явився. Представник Трускавецької міської ради [PERSON] 01 вересня 2016 року скерувала клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради, повністю підтримала позовні вимоги заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області [PERSON] та просила задоволити позов у повному обсязі. Представник третьої особи Комунального підприємства «Трускавецька міська лікарня» у судове засідання не з'явився. Від головного лікаря КП «Трускавецька міська лікарня» [PERSON] 30 серпня 2016 року надійшло клопотання, у якому він вказує, що Трускавецька міська лікарня заявлений у даній цивільній справі позов підтримує і просить задоволити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно. Від нього на адресу суду надійшла заява, у якій він вказує, що визнає заявлений позов, проти його задоволення не заперечує, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Заслухавши заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вони посилаються як підстави своїх вимог і заперечень. У судовому засіданні встановлено, що ухвалою Трускавецького міського суду від 28 березня 2016 року звільнено від кримінальної відповідальності обвинуваченого [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.Кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у звязку із звільненням його від кримінальної відповідальності закрито /арк. справи 4-5/. Ухвалою суду встановлено, що [PERSON] 12 листопада 2015 року, перебуваючи неподалік ПАБ «Абордаж», що по вул. Суховоля, 54а у м. Трускавці на грунті особистих неприязних відносин із потерпілим [PERSON], які виникли раптово, після нанесення останнім удару кулаком в обличчя [PERSON], у відповідь здійснив девять пострілів із спецзасобу на гумові кулі марки «ПМР К-9 № КІ-014222» у бік [PERSON], заподіявши йому тілесні ушкодження, як згідно висновку судово-медичної експертизи № 710 від 02 грудня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоровя, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України. Закриття провадження в справі з підстав, передбачених\~ст. 46 КК України\~не є реабілітуючою підставою. Частиною 4\~статті 61 ЦПК України\~передбачено, що вирок/ухвала у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК\~України. Статтею 1166 ЦК\~визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень\~ст.1166 ЦК\~єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду; протиправне діяння особи, яка її завдала; причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Згідно положень\~ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого. При цьому дана стаття має застосовуватися не тільки коли особа вчиняє злочин проти життя та здоров'я особи, але і у випадку вчинення особою будь-якого іншого злочину, що кваліфікується за іншими статтями\~Кримінального кодексу України, якщо вчинення такого злочину потягло за собою необхідність лікування потерпілих у закладах охорони здоров'я. Крім того, даною статтею передбачено два виключення із загального правила про відшкодування витрат закладу охорони здоров'я, а саме: завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони; завдання шкоди у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. В ухвалі Трускавецького міського суду від 28 березня 2016 року вказано, що \~ цивільний позов прокурора залишено без розгляду, оскільки відповідно до ст. 129 КПК України, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому, ухвалюючи обвинувальний вирок чи постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Як роз'яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»,\~ питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, якою затверджено «Порядок про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Зазначеною Постановою Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з довідки від 26 листопада 2015 року № 1632/02, виданої Комунальним підприємством «Трускавецька міська лікарня», потерпілий у кримінальному провадженні № 12015140140000636 [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Трускавецької міської лікарні з 12 листопада 2015 року по 20 листопада 2015 року. Вартість лікування [PERSON] складає 2\~535,36 грн. /арк. справи 3/. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Виходячи з того, що [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, є причинний зв'язок між його діями та перебуванням потерпілого [PERSON] на лікуванні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, у зв'язку з чим необхідно стягнути з [PERSON] витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілого у розмірі 2\~535,36 грн. \~ Частиною 3\~ст.88 ЦПК України\~встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved