Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

До суду звернулася позивач із позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є донькою [PERSON], яка померла 30.04.2003 року. [PERSON] мала право на земельну частку (пай) згідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0164129, виданого Оріхівською райдержадміністрацією Запорізької області 10.02.1997 року. Також [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 6,35 гектарів, розташована на території Новояковлівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказану земельну ділянку та право на отримання земельної частки (паю) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0164129, виданого Оріхівською райдержадміністрацією Запорізької області 10.02.1997 року, в частині багаторічні насадження 0,11 умовних кадастрових гектарів, сіножаті - 0,2 умовних кадастрових гектарів, пасовища 0,35 умовних кадастрових гектарів. Спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом та за заповітом є позивач, а за законом відповідач (син спадкодавця). Відповідач не прийняв спадщину після смерті матері. Позивач на час смерті [PERSON] проживала разом із нею та фактично вступила в управління спадковим майном. Звернувшись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], позивачу було відмовлено у видачі такого свідоцтва у звязку із не підтвердженням факту постійного проживання із спадкодавцем. У звязку із зазначеним позивач просила суд визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно. Ухвалою суду від 17.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано копію спадкової справи. Ухвалою суду від 17.10.2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 30.04.2003 року померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.6). Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №071259 та Витягу з Державного земельного кадастру від 27.11.2017 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,35 гектарів, кадастровий номер 2323986500:02:001:0041, розташовану на території Новояковлівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім цього, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0164129, виданого Оріхівською райдержадміністрацією Запорізької області 10.02.1997 року, [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 7,55 умовних кадастрових гектарів. Згідно до листа Відділу в Оріхівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 12.04.2018 року, розмір середньої земельної частки (пай), який залишився після оформлення державного акту на земельну ділянку в частині ріллі на [PERSON] становить 0,66 умовних кадастрових гектарів, із них по видам угідь: багаторічні насадження 0,11 умовних кадастрових гектарів, сіножаті - 0,2 умовних кадастрових гектарів, пасовища 0,35 умовних кадастрових гектарів. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,35 гектарів, кадастровий номер 2323986500:02:001:0041, розташовану на території Новояковлівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на право на отримання земельної частки (паю) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0164129, виданого Оріхівською райдержадміністрацією Запорізької області 10.02.1997 року, в частині багаторічні насадження 0,11 умовних кадастрових гектарів, сіножаті - 0,2 умовних кадастрових гектарів, пасовища 0,35 умовних кадастрових гектарів. Позивач є донькою померлої [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб. Згідно до заповіту від 20.12.1999 року, посвідченого секретарем Новояківлівської сільської ради Оріхівського району, [PERSON] заповіла позивачу право на земельний пай (частку), згідно до сертифікату серії ЗП № 0164129, виданого Оріхівською райдержадміністрацією Запорізької області 10.02.1997 року. Як видно із довідки, виданої Новояковлівською сільською радою, [PERSON] по день смерті проживала з донькою [PERSON], яка у звязку із тяжким станом здоровя здійснювала за нею догляд. Відповідно до відомостей приватного нотаріуса [PERSON], після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 36/2017. Згідно до даних спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зверталася позивач у справі. Постановою від 30.08.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із тим, що нею не підтверджено спільне проживання із спадкоємцем. Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу РСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Статтею 548 Цивільного кодексу РСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], було передбачено, що для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не \~допускається \~прийняття \~спадщини \~ \~під \~ \~умовою \~ \~або \~ \~з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно до\~ст.\~549\~Цивільного кодексу\~РСР,\~який діяв\~на час\~відкриття спадщини\~після смерті\~[PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном шляхом прийняття у фактичне володіння правовстановлюючих документів на спадкове майно, які вона додала до позову, та шляхом користування спадковою земельною ділянкою, тому вважається такою, що прийняла спадщину. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved