Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого залишилася неприйнятою спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 12,40 в умовних кадастрових гектарах у землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Вугільник» с. Покровське Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0055768, виданого 17 грудня 1996 року. Наданий час оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) було втрачено, що позбавляє позивача можливості оформити спадщину на відповідну земельну частку (пай) у нотаріуса. Позивач просить суд визнати за ним право на дану спадщину. Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень на позовні вимоги не має. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця, а також батьки спадкодавця. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно 19 грудня 2014 року згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 7). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті батька позивача [PERSON] залишилася неприйнятою спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 12,40 в умовних кадастрових гектарах у землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Вугільник» с. Покровське Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0055768, виданого 17 грудня 1996 року (а.с. 11). У п. 6 Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям зазначено: «Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.» При виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку у 2004 році відповідно чинного на той час законодавства оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) було вилучено, що позбавило позивача можливості прийняти земельний пай у спадщину. У 2017-2018 роках органи місцевого самоврядування почали повертати власникам або їх спадкоємцям оригінали та копії земельних сертифікатів. Позивач отримав на руки копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0055768. При цьому, на виділену в натурі із вказаної земельної частки (паю) земельну ділянку ріллю площею 8,3723 га, позивач вже оформив свої спадкові права (а.с. 9-10, 12). Однак, відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) на даний час позбавляє позивача можливості оформити спадщину на відповідну земельну частку (пай) у нотаріуса. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться спадкоємцем майна померлого свого батька за законом першої черги, оскільки померлий на підставі наданих доказів набув право на вищезазначену спадщину, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадщину, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved