Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

До суду звернулась позивачка [PERSON] з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] який зареєстрований 14 лютого 2004 року Новострільцівською сільською радою Міловського району Луганської області, актова запис №01. Крім того позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем [PERSON] не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Пред'явлення необґрунтованих претензії роблять спільне життя нестерпимим. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Подружні відносини між ними припинилися з весни 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Відповідач участі у вихованні дітей не бере, безпідставно відмовляється приймати разом з нею належну участь в їх утримані. Діти повністю знаходяться на її утриманні і без належної матеріальної підтримки та допомоги утримувати дітей самостійно її складно і вона не може забезпечити прожитковий мінімуму для них. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала наполягала на розгляді справи пославшись на вище означені обставини. Після розірвання шлюбу просила дітей залишити з нею. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що також не бажає жити разом з позивачкою, аліменти на утримання дітей платити згоден. Оскільки сторони у попереднім судовому засіданні досягли згоди одна сторона підтримала заявлені позовні вимоги, друга сторона їх визнала маються підстави згідно ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалити рішення. Дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України « Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.» За ст. 180 СК України «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття» Як слід з свідоцтва про одруження сторонами було зареєстроване одруження 14 лютого 2004 року Новострільцівською сільською радою Міловського району Луганської області актова запис № 01. (а.с.5) Від одруження згідно свідоцтва про народження сторони мають двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. (а.с.7-8) З копій паспортів сторін вбачається, що вони є громадянами України. (а.с.9-10) Таким чином було встановлено, що позивачка не бажає жити разом з відповідачем, який також не бажає жити разом з позивачкою, сторони мають двох малолітніх дітей відповідач на утримання дітей ні якої допомоги позивачки не надає,однак зобов'язаний утримувати їх до повноліття, з таких підстав позовні вимоги позивачки підлягають повному задоволенню як у розірвання шлюбу так і в стягненні аліментів на утримання дітей. З боку позивачки клопотань про зміну прізвища після розірвання шлюбу не надходило слід вважати, що вона бажає залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved