Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

до суду звернулися[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовною заявою дотериторіальної громади Веприцької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві позивачі вказують, що будинковолодіння за адресою: вул. Шевченка, 38, с. Веприк Гадяцького району Полтавської області станом на 01.07.1990 відноситься до колгоспного двору, членами якого були: [PERSON] - голова двору, [PERSON] дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] - онука, [PERSON] - онук. 15 квітня 2000 року помер [PERSON]. 03 листопада 2011 року померла [PERSON]. Після їх смерті залишилася спадщина у вигляді домоволодіння по вул. Шевченка, 38, с. Веприк Гадяцького району Полтавської області, яке було збудовано починаючи з 1935 року та земельної ділянки площею 0,43 га, що належала [PERSON] Правоустановчі документи на вказане нерухоме майно відсутні. Державний акт на земельну ділянку втрачений. Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] звернулася в шестимісячний термін до Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про прийняття спадщини, але, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на вказане спадкове майно. Крім того, позивачі вказують, що їм фактично належить по 1/6 частині вищевказаного домоволодіння кожному, проте вони позбавлені можливості оформити право власності, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що до матеріалів позовної заяви приєднали повідомлення Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Посилаючись на вищевикладені підстави, позивачі звернулися до суду з позовом, у якому просять визнати запозивачем [PERSON] право власності на 3/6 частини домоволодіння по вул. Шевченка, 38 в с. Веприк Гадяцького району, а також визнати за нею ж право власності на земельну ділянку площею 0,43 га, що розташована на території с. Веприк Веприцької сільської ради та залишилися після смерті [PERSON]; визнати за позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на домоволодіння за вищевказаною адресою по 1/6 частині за кожним, яка належить їм фактично, але на яку відсутня документація. Позивачі[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, направили на адресу суду заяви про можливість розгляду справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідачатериторіальної громади Веприцької сільської ради у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову позивачів не заперечує. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання також не зявився,\~ направив до суду заяву\~ про розгляд\~ справи\~ без\~ участі представника нотаріальної контори. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до територіальної громади Веприцької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до довідки виконавчого комітету Веприцької сільської ради від 27.03.2017 № 378, будинковолодіння по вул. Шевченка, 38 в с. Веприк Гадяцького району Полтавської області, згідно погосподарської книги № 3/3, особовий рахунок № 1061 станом на 01.07.1990 відносилося до типу колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 у даному господарстві були зареєстровані: [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина, [PERSON] дочка, [PERSON] зять, [PERSON] онука, [PERSON] онук. Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме їм фактично належить по 1/6 частині кожному житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: вул. Шевченка, 38, с. Веприк Гадяцького району Полтавської області. Зі змісту повідомлення Державного реєстратора прав на нерухоме майно від 02.06.2017 № 02-30/05 вбачається, що позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації належного їм нерухомого майна, у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на домоволодіння по вул. Шевченка, 38 в с. Веприк Гадяцького району Полтавської області. Згідно копії державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 016239, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Веприцької сільської ради від 27.01.1994 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,43 га, що розташована на території с. Веприк Гадяцького району Полтавської області для обслуговування житлового будинку 0,12 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,31 га. [PERSON] помер 15 квітня 2000 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 147773, видане Веприцькою сільською радою, актовий запис № 20. Відповідно до довідки виконавчого комітету Веприцької сільської ради від 25.04.2017 № 587, [PERSON] проживав станом на день смерті - 15.04.2000 за адресою: вул. Шевченка, 38, с. Веприк Гадяцького району Полтавської області разом з [PERSON] дружиною, [PERSON] дочкою, [PERSON] зятем, [PERSON] онукою, [PERSON] онуком. Інших зареєстрованих осіб станом на 15.04.2000 за вищевказаною адресою не значилось. Як свідчить свідоцтво про одруження, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про народження, батьками позивача [PERSON], [INFO], дошлюбне прізвище якої [PERSON], що також підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, являються [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] змінили прізвища з [PERSON] на [PERSON], про що свідчать їх свідоцтва про зміну імені. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 232 від 14.07.2017, після померлого 15.04.2000 [PERSON], згідно книги обліку і реєстрації спадкових справ, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа № 813/2001 заведена на підставі фактичного прийняття. 24 жовтня 2001 року та 21 травня 2003 року видавались свідоцтва про право на спадщину на імя [PERSON]. Відомості про інших спадкоємців та про майно, на яке видавались свідоцтва про право на спадщину відсутні. Спадкові справи за 2001 рік знаходяться на зберіганні у обласному державному нотаріальному архіві. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 197731, виданого Веприцькою сільською радою, [PERSON] померла 03 листопада 2011 року, актовий запис № 52. Як зазначено у довідці виконавчого комітету Веприцької сільської ради від 25.04.2017 № 588, [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на день смерті 03.11.2011 за адресою: вул. Шевченка, 38, с. Веприк Гадяцького району Полтавської області разом з [PERSON] дочкою, [PERSON] зятем, [PERSON] онукою, [PERSON] онуком. Інших зареєстрованих осіб станом на 03.11.2011 за вищевказаною адресою не значилось. Відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 232 від 14.07.2017, після смерті 03.11.2011 [PERSON], із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа № 236/2012 заведена на підставі фактичного прийняття. 11 травня 2012 року видавалось свідоцтво про право на спадщину на пайову земельну ділянку, на імя дочки [PERSON] Відомості про інших спадкоємців відсутні. Постановою Гадяцької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: вул. Шевченка, 38, с. Веприк Гадяцького району Полтавської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою:вул. Шевченка, 38, с. Веприк Гадяцького району Полтавської області житловий будинок позначений літерою А-1,а загальною площею 71,8 кв.м, житловою площею 41,9 кв.м, сарай літ. Б, сарай літ. В, літня кухня літ. Г,г, гараж літ. Д, погріб літ. Е, огорожа № 1. Право власності на вказаний садибний житловий будинок з господарськими будівлями зареєстровано не було, про що свідчить відсутність запису у графі «Реєстраційний №» технічного паспорта від 22.03.2017. Відповідно до довідки відділу у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 22.05.2017 № 32-16-0.22-94/163-17, [PERSON] (помер 15.04.2000) дійсно отримав державний акт на право на землю для обслуговування житлового будинку 0,12 га, ведення особистого підсобного господарства 0,31 га: серії ІІІ-ПЛ № 016239, який видавався на підставі рішення виконавчого комітету Веприцької сільської ради від 27.01.1994 та зареєстрований 18.09.1997 за № 315. Площа земельної ділянки становить 0,43 га. У звязку зі смертю власника вказаної земельної ділянки, видати дублікат державного акта на померлого неможливо. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість, у відповідності до ст. 182 ЦК України, підлягає державній реєстрації. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, про що зазначає ст. 1218 ЦК України. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Частинами 2 та 3 ст. 1225 ЦК України передбачено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 п. г) ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема на підставі прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання права власності за [PERSON] на земельну ділянку та 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: вул. Шевченка, 38, с. Веприк Гадяцького району Полтавської області, а також визнання права власності за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частині кожному вищевказаного домоволодіння, яка належить їм фактично, як членам колгоспного двору. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved