Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

З 08.11.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від кого у них 20.03.2014 року народилась дочка [PERSON]. Сімейне життя у подружжя не склалось, що призвело до того що вони мають намір розірвати шлюб. Дитина залишилась проживати з матір'ю та перебуває на її утриманні. Будучи працездатним батько не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, та уточнила позовні вимоги перед початком розгляду справи просивши суд ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] аліменти на її користь на утримання дочки: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 7) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO]. Згідно з довідкою Бершадської міської ради №1028 від 26.05.2016 року (а.с.2) дочка проживає разом з матір'ю в м. Бершадь Вінницької області. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Ч. 1 ст. 183 цього ж кодексу визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.4, 6 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки відповідач працездатний та має можливість надавити дитині матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved