Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

До суду із позовом до [PERSON] звернулась позивачка. Посилається на таке. Вона є власницею будинку №25 по вул. Урицького в м. Запоріжжя. В цьому будинку зареєстрована та проживає її донька [PERSON]. Відповідач є також зареєстрований в цьому будинку, проте не проживає в ньому з 15.09.1994 року, після розлучення з донькою вялих Л.Е. відповідач не бере участі в утриманні будинку, не сплачує за комунальні послуги, але не знімається добровільно з реєстрації. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком №25 по вул.. Урицького в м. Запоріжжя. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що відповідач після 1994 року жодного дня в будинку не проживав, речі не зберігав, відносини з родиною не підтримує більше 25 років. Зараз у звязку з зареєстрованим відповідачем вона змушена сплачувати комунальні платежі за нього та не може отримати субсидію. Третя особа , що не заявляє самостійних вимог: [PERSON] в суді пояснила, що її колишній чоловік відповідач по справі зареєстрований в [INFO], належного її матері. Але після розірвання шлюбу в 1994 році він забрав свої речі з будинку та виїхав з нього. Він укладав інші шлюби. Зараз не підтримують стосунки, але він відмовляється знятися з реєстрації. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце сповіщався повісткою, направленою рекомендованим листом на адресу своєї реєстрації. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст..224 ЦПК України. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи.\~ Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та третю особу, що не заявляє самостійних вимог, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2006 р., 08.06.2004 року власницею будинку №25 по вул. Урицького в м. Запоріжжя є позивачка [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). При цьому відповідно до ст.. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які\~\~мають у приватній власності\~\~будинок\~\~(частину будинку),\~\~квартиру,\~\~користуються\~\~ним\~\~ (нею)\~\~ для\~\~ особистого проживання\~\~і\~\~проживання\~\~членів\~\~ їх\~\~ сімей та інших осіб. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим, згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст..ст. 401, 402 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Підстави припинення сервітут визначені у статті 406 ЦК України. Ними, зокрема, є припинення обставин які були підставою для встановлення сервітуту. Частиною 2 ст. 406 ЦК України передбачено припинення сервітуту на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати\~\~будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі\~\~цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відтак за порівняльним аналізом статей\~383,\~391,\~405 ЦК України\~та статей\~150,\~156\~у поєднанні зі\~статтею 64 ЖК України\~слід дійти до висновку що положення статей\~383,\~391 ЦК України\~передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї. Відповідно до ст.. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Суд вважає, що позивач, як власник будинку має права вимагати усунення перешкод у користування та розпорядженні своїм майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. 17.03.2006 року змінився власник на б.25 по вул. Урицького в м. Запоріжжя, ним стала позивачка, відповідач у цивільних правовідносинах щодо найму житла з позивачем не знаходиться, він не є членом її сімї, отже підстав для збереження за ним житла не має.

Outcome: approved