Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

До суду звернулось ПАТ «Альфа - Банк» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.08.2007 року між ЗАТ «Альфа - Банк», яке у 2009 році перейменовано у ПАТ «Альфа - Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 490045906. Відповідно умов вищезазначеного договору Банк зобов'язався надати відповідачеві кредит в розмірі 27 001, 98 доларів США. [PERSON] в свою чергу зобов'язався в порядку та на умовах, визначених Договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені угодою платежі в сумі, строки та на умовах, встановлених договором та додатками до нього. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику кредит. [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 22.08.2012 року становить 14 365, 70 дол. США, що за курсом НБУ на 22.08.2012 року складає 114 825,01 грн.; за відсотками - 4910, 72 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 39 251, 35 грн. У зв'язку з систематичними порушеннями боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту відповідачу нарахована неустойка, яка станом на 22.08.2012 року становить - пеня 153 061, 42 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 1 223 419. 96 грн. Проте позивач з огляду на принцип розумності та справедливості просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 16 836,76 дол. США що еквівалентно 134 576, 20 грн. Позивач також зазначає, що 22.08.2007 року між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки № 490045906 - П, відповідно умов якого остання прийняла на себе зобов'язання відповідати перед банком за порушення [PERSON] умов кредитного договору. Позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед Банком. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 288 652, 56 грн., з яких - борг за кредитом 114 825, 01 грн., по відсоткам - 39 251, 35 грн., пеня - 134 576, 20 грн. та судові витрати. Не погоджуючись з зазначеним позовом представник відповідача [PERSON] подала зустрічний позов про визнання договору поруки недійним (а.с. 97 - 99). Вимоги зустрічного позову [PERSON] обґрунтовує тим, що оспорюваний договір не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені самим договором та законодавчими нормами, оскільки на час його укладання поручитель не працювала, жодних джерел доходів не мала, повністю утримувалась за рахунок чоловіка, який є позичальником за забезпеченим договором. Банк, укладаючи Договір поруки не перевірив майновий стан поручителя, що, на думку відповідача, свідчить про те, що Банк не мав намірів його реального виконання. В ході розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги - просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 151 125, 07 грн. (а.с. 124). Ухвалою суду від 15.04.2013 року провадження у справі в частині вимог ПАБ «Альфа - Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в частині вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту, пені та відсотків нарахованих по 07.10.2009 року закрито з тих підставі, що Судовим наказом від 07.10.2009 року, виданим Шахтарським міськрайонним судом Донецької області стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа - Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 189 234 грн. 43 коп. та звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль (а.с. 127 - 128). Ухвалою Колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 25.06.2013 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2013 року залишено без змін (а.с. 158). Представник позивача - ПАТ «Альфа - Банк» в судовому засіданні свої вимоги з урахуванням їх уточнення підтримав, в подальшому в судові засідання не з'являвся, надавши до суду заяву про розгляду справи без його участі. (а.с. 186, 205). Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов ПАТ «Альфа - Банк» не визнала, вимоги [PERSON] про визнання договору поруки недійним, викладені у зустрічній позовній заяві, підтримала. При цьому представник відповідачів зазначила, що представник позивача, уточнюючи позовні вимоги вказав, що борг становить 151 125 грн. 07 коп., з яких тіло кредиту - 0 грн., відсотки - 30 906, 65 грн., пеня - 120 218, 42 грн. Оскільки борг по тілу кредиту становить 0 грн. незрозуміло як і на який борг нараховується пеня та відсотки, позивач уточнивши свої вимоги не надав доказів розміру відсотків та пені та не зазначив, за який період ця заборгованість нараховується. Крім того, представник відповідачів зазначила, що за судовим наказом, виданим Шахтарським міскрайонним судом Донецької області, було реалізовано предмет застави - автомобіль та у розрахунку боргу зазначено про списання заборгованості згідно Рішення правління Банку № 98 від 15.11.2011 року, однак Банк на вимогу суду такого рішення не надав. Посилаючись на викладене, представник відповідачів просить суд в задоволенні первісного позові відмовити, зустрічний позов задовольнити. Заслухавши пояснення представника відповідачів та дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку про відмову в задоволенні як первісного так і зустрічного позову виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 22.08.2007 року між ЗАТ «Альфа - Банк», перейменованого у ПАТ «Альфа - Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 490045906 (а.с. 8 - 17). Відповідно умов зазначеного Договору Банк надає позичальнику кредит та приймає в заставу в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором предмет застави - автомобіль, а позичальник приймає кредит в розмірі 27 001,98 дол. США зі сплатою 12 % річних строком до 22.08.2013 року. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику кредит у визначеному угодою розмірі, що підтверджується випискою з банківського рахунку [PERSON] та не оспорюється відповідачем (а.с. 35 - 37). 22.08.2007 року між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки № 490045907 - П відповідно якого остання поручилася перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникають з Кредитного договору № 490045906 від 22.08.2007 року (а.с. 21 - 22). Пункт 3.1.Договору поруки встановлює солідарну відповідальність позичальника та поручителя перед Банком. [PERSON] не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті тіла кредиту, відсотків за користування коштами. Судовим наказом від 07.10.2009 року, виданим суддею Шахтарським міськрайонним судом Донецької області стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа - Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 166 532 грн. 05 коп., по процентам - 8 344, 60 грн., пені в розмірі 14 357, 78 грн. - всього в розмірі 189 234, 43 грн. та в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль (а.с. 90 - 94). З постанови старшого державного виконавця Відділу ДВС Деснянського РУЮ м. Києва від 27.03.2012 року про повернення виконавчого документу стягувачеві вбачається, що заставне майно - автомобіль ХЮНДАЙ, на який звернуто стягнення судовим наказом реалізовано з прилюдних торгів та кошти в розмірі 66 993 грн. перерахованого на рахунок стягувача. Зазначене підтверджується також платіжним дорученням від 29.12.2011 року (а.с. 66, 67). З розрахунку боргу, наданого позивачем до первісного позову, вбачається, що зазначені кошти враховані 22.12.2011 року та після цього боргу по тілу кредиту та відсоткам за користування ним не нараховується (а.с. 34). При цьому з зазначеного розрахунку вбачається, що рішенням правління Банку № 98 від 15.11.2011 року заборгованість відповідача списано, з 22.01.2012 року нараховується тільки пеня (а.с.33 - 34). На вимогу суду надати рішення правління про списання боргу з відповідача Банк не відреагував, представник позивача в судове засідання не з'явився . Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно ч. 3 зазначеної норми ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. З заяви про уточнення вимог позивача вбачається, що позивач просить суд стягнути борг з відповідачів, який складається з відсотків та пені. При цьому борг по тілу кредиту становить 0 грн. (а.с. 124). За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність правомірності нарахування позивачем пені за умови відсутності боргу по тілу кредиту. Такі дії Банку суперечать вимогам чинного законодавства. Крім того, уточнюючи свої вимоги позивач не зазначив, з яких сум та за який період нараховується заборгованість в розмірі 151 125, 07 грн. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача щодо стягнення боргу з відповідачів а тому позов ПАТ «Альфа - Банк» задоволенню не підлягає. Суд також не знаходить для задоволення зустрічного позову [PERSON] про визнання договору поруки недійсним виходячи з наступного. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що договір поруки не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені самим договором та законодавчими нормами, оскільки на час його укладання поручитель не працювала, жодних джерел доходів не мала, повністю утримувалась за рахунок чоловіка, який є позичальником за забезпеченим договором. Банк, укладаючи Договір поруки не перевірив майновий стан поручителя, що, на думку відповідача, свідчить про те, що Банк не мав намірів його реального виконання. Відповідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 5 статті 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Посилаючись на небажання сторін договору поруки досягнути правових наслідків, обумовлених угодою. відповідач жодних доказів цьому не надала. Матеріальне становище поручителя та його стан здоров'я не свідчить про небажання Банку у випадку невиконання умов кредитного договору позичальником стягнути борг у тому числі і з поручителя. Крім того, Банк звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з позичальника та поручителя солідарно, що підтверджує бажання позивача настання правових наслідків, визначених договором поруки. За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог зустрічного позову, а тому відмову в його задоволенні. На підставі

Outcome: dismissed