Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому мотивуючи тим, що відповідачі проживають у [INFO] ([PERSON]), 2 міста Чорноморська (Іллічівська) Одеської області, яка належить їй на праві власності, в якої [PERSON] зареєстрована, а [PERSON] проживає без реєстрації з 2009 року. На теперішній час квартира їй необхідна для особистого проживання, іншого житла вона не має, а тому пропонувала [PERSON] розірвати договір найму та виселитися з квартири, а [PERSON] не перешкоджати їй в користування житловим приміщенням шляхом виселення з спірної квартири. Після цієї відмови вона звернулась до суду з відповідними позовом та просить суд: -розірвати договір найму житлового приміщення в квартирі № 52 по вул. Лазурна ([PERSON]), 2 міста Чорноморська Одеської області, який укладений між нею та [PERSON] 17 червня 2009 року на невизначений строк. -виселити [PERSON] з квартири № 52 по вул. Лазурна ([PERSON]), 2 міста Чорноморська Одеської області, без надання іншого житла. -зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення з квартири № 52 по вул. Лазурна ([PERSON]), 2 міста Чорноморська Одеської області. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та пояснила, що [PERSON] є власником квартири № 52 по вул. Лазурна (колишня [PERSON]), 2 міста Чорноморська (колишній Іллічівськ) Одеської області. [PERSON] була зареєстрована в вказаній квартирі і стала там проживати після того, як [PERSON] виселилась з квартири, а [PERSON] стала проживати в квартирі без реєстрації та без згоди [PERSON] На теперішній час квартира необхідна [PERSON] для особистого проживання, наладження особистих сімейних стосунків, тому що іншого житла у неї не має, а кошт на оренду квартир в місті [PERSON] та Чорноморську не вистачає. Відповідачі не бажають добровільно виселятися з спірної квартири. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], позов не визнала просила відмовити в задоволені позовних вимог і пояснила, що [PERSON] є власником спірної квартири, вона (Явір) зареєстрована в цій квартирі, а її матір [PERSON] проживає в квартирі без реєстрації. Спірна квартира знаходиться в іпотеки банку, де [PERSON] є іпотекодавець, а [PERSON] поручителем. [PERSON] частково сплачувала за [PERSON] гроші по кредитному договору, але ж в подальшому перестала це робити. Вважає, що у звязку з тим, що [PERSON] сплачувала кредит [PERSON], квартира належить її матері [PERSON] Третя особа [PERSON] на судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, вислухавши представників позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 03 лютого 2007 року (а.с.9-11).. На підставі кредитного договору між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк» в 2007 році квартира [ADDRESS] передана в іпотеку відповідному банку (на теперішній час іпотекодержателем є «Дельта-Банк»). 19 лютого 2009р. між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №8-55ZФПОР-08-01. П.1 договору поруки передбачено, що поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником ([PERSON]В.) зобовязань за кредитним договором №8-55/ПК-02-07 від 23 лютого 2007р., за яким останні зобовязався до 22 лютого 2027 р. повернути кредит у розмірі 145\~000,0 дол.США (а.с.16). В 2007 році між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір найму, відповідно якого, [PERSON] була зареєстрована в спірній квартирі і стала там проживати, а [PERSON] виселилась з даної квартири. В квартирі без реєстрації та згоди [PERSON] стала проживати і [PERSON] Згідно довідки Приватного підприємства «СТАР ТРЕЙД 1» [PERSON] на квартирному обліку не перебуває (а.с.20). В подальшому власнику квартири [PERSON] спірна квартира стала необхідна для особистого проживання, а саме для створення сімї, сумісного проживання з чоловіком та веденням сумісного господарства. Іншого житла, крім спірного, в якому проживають відповідачі, у неї немає. Весь час вона тимчасово проживала в орендованих нею квартирах. [PERSON] повідомила відповідачів про намір розірвати договір найму та про виселення з спірної квартири за три місяця і 30 червня 2016 року [PERSON], отримала таке повідомлення (а.с.23,24). Ст.41 Конституції України передбачає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 168 ЖК УРСР договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. У разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення (ст. 169 ЖК УРСР). Ст. 825 ЦК України передбачає, що договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім'ї. Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці. Ст. 150 ЖК УРСР передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. У відповідності до Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право володіти своїм майном. Пунктом 33 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що суд, застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. [PERSON] виконані вимоги, які передбачені ст. 168 ЖК УРСР про попереднє повідомлення наймача про розірвання договору найма та виселення (а.с.23,24). Враховуючи, що [PERSON] є власником [ADDRESS] та вказане житло необхідне їй для проживання, інше придатне для життя житло у неї відсутнє, то суд дійшов висновку, що позов обгрнутований та підлягає задоволенню. Посилання відповідача [PERSON] на те, що її матір [PERSON] частково внесла гроші за [PERSON] в розрахунок кредитного договору, не стосуються сутті позовних вимог та не впливають на правовідносини, які склались між [PERSON], як власником житлового приміщення, [PERSON], як наймача та [PERSON], яка проживає в квартирі власника без реєстрації та без згоди на це останнього.

Outcome: approved