Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 25.07.2014 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 320. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Близько двох років тому вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Причиною розпаду сімейних відносин стало різність характерів вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, та відсутнє взаємопорозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Строку на примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об`ємі, на розірвання шлюбу згоден, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 25.07.2014 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 320, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами, так як встановлено, що близько двох років тому сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Причиною розпаду сімейних відносин стало різність характерів вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, та відсутнє взаємопорозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими. Збереження шлюбу на думку суду буде суперечити інтересам сторін, так як сім'ї сторони фактично не створили. З цих причин суд не вбачає і підстав для надання строку для примирення, так як сімейних відносин між сторонами фактично не виникло. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідно до прохання позивачки суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Також суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, так як з позивачкою залишається проживати неповнолітня дитина. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved