Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON] просить ухвалити судове рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 50 % від прожиткового мінімуму доходів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з часу подання до суду позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання учасники справи не зявились. Представник позивача подала до суду заяву, якою просила розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, був належно відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлений про день, час та місце судового засідання. Справа розглядалася без його участі. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що судовим рішенням ухваленим Віньковецьким районним судом Хмельницької області 17.06.2013 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO], у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 14 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, згідно ч. 1 ст. 192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 1 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2018 року 1860,00 гривень. Згідно абз. 2 ч.2 ст.182 СК України: мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 1 січня 2018 року не може бути меншим, ніж 930 грн.00 коп. Жодних доказів про обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів, позивач суду не надала, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, до якого необхідно збільшити аліменти, слід задовольнити, змінивши розмір стягуваних аліментів, встановлений рішенням Віньковецького районного суду від 17.06.2013 року, та стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Відповідно до абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2018 року.

Outcome: partial