Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , якому за життя належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . [PERSON] доводиться дружиною [PERSON] . На момент смерті [PERSON] його дружина [PERSON] проживала разом з останнім у вказаному домоволодінні, у зв`язку з чим [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступила в управління та володіння даним житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, тобто прийняла спадщину у вигляді вказаного нерухомого майна після смерті свого чоловіка. Крім того, за життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) розміром 7,99 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. Горького с. Бабичеве Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067087, але відповідного земельного сертифікату на руки отримати не встигла, так як померла [INFO] . Також на даний час відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді вищезазначеного домоволодіння. При цьому, [PERSON] 02 квітня 1997 року вчинила заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, після своєї смерті заповіла матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , так і не оформивши спадщину після смерті [PERSON] на своє ім`я. На даний час позивач є єдиним спадкоємцем спадкового майна, а також усіх прав та обов`язків після смерті його матері [PERSON] . Через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач не має можливості оформити спадщину у нотаріуса. Позивач просить суд визнати за ним право власності на дану спадщину. Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень на позовні вимоги не має. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом». Враховуючи спірні правовідносини, у даному випадку відповідні юридичні факти виникли як під час дії Цивільного кодексу Української PCP, так і під час дії Цивільного кодексу України, оскільки спадщина після смерті спадкодавців відкрилася як до набрання чинності ЦК України, так і після вступу у дію вказаного нормативного акту, у зв`язку з чим суд керується відповідними нормами закону, який діяв під час виникнення певних спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч. 1 ст. 551 ЦК УРСР якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином, судом було встановлено, що дійсно [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] помер [PERSON] (а.с. 17). За життя [PERSON] набув у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , який складається: А;а;ґ - житловий будинок; В - літня кухня; Г;Д;Е - сараї; Б - гараж; ПГ - погріб; Ж - вбиральня; 3;5 - огорожа; 4 - колодязь (а.с. 18, 20-25). [PERSON] доводиться дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 16). На момент смерті [PERSON] його дружина [PERSON] проживала разом з останнім у вказаному домоволодінні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області № 480 від 26 травня 2020 року (а.с. 19). Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступила в управління та володіння даним житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, тобто прийняла спадщину у вигляді вказаного нерухомого майна після смерті свого чоловіка. Крім того, за життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) розміром 7,99 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. Горького с. Бабичеве Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067087. Також на даний час відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді вищезазначеного домоволодіння. При цьому, [PERSON] 02 квітня 1997 року вчинила заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, після своєї смерті заповіла матері позивача [PERSON] (а.с. 15). Факт родинних відносин між позивачем та його матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [INFO] , так і не оформивши спадщину після смерті [PERSON] на своє ім`я (а.с. 12). На даний час позивач є єдиним спадкоємцем спадкового майна, а також усіх прав та обов`язків після смерті його матері [PERSON] . Через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач не має можливості оформити спадщину у нотаріуса. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач має право на прийняття спадщини після смерті його матері відповідно до положень ч. 1 ст. 1276 ЦК України, враховуючи, що померлі на підставі наданих доказів набули право на вищезазначену спадщину, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадщину, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 524, 529, 549, 551 ЦК Української PCP ЦК України, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1276 ЦК України,

Outcome: approved