Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі: КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В обґрунтування позову зазначив, що вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 12.04.2018 у справі №624/181/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк в 2 роки. Встановлено, що 10.01.2018 до Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківській області з заявою звернувся [PERSON], [INFO], мешканець: вул. Молодіжна 15 смт. Кегичівка Кегичівського району Харківської області, про те, що йому були спричинені тілесні ушкодження. Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.\~ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, внесено слідчим СВ Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП України в Харківській області старшим лейтенантом поліції [PERSON], до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018220720000020. Попередню правову кваліфікацію вказаного кримінального правопорушення було визначено за ч.1 ст. 125 КК України. 22.02.2018 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12018220720000020 від 10.01.2018 перекваліфіковано з ч.1 ст.125 на ч.1 ст. 122 КК України. Судом встановлено, що 05.01.2018 близько 14:00 години [PERSON], перебуваючи на території ПП «Агропрогрес», що знаходиться на території Кегичівського району Харківської області, а саме в приміщенні молочно-товарного комплексу №4, діючи з раптово виниклим прямим умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень, під час сварки, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, що склалися між ними, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, схопив деревяну палку та тримаючи її обома руками, умисно наніс кінцем даної палки один прямий удар в область правого ока [PERSON] Таким чином, [PERSON] спричинив [PERSON] згідно з висновком експерта №39-КР/18 від 30.01.2018 «рвані рани верхньої і нижньої повіки з дефектом реберного краю правого ока, розрив кон'юнктиви», які відповідно до п.п., 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоровя України № 6 від 17.01.1995, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров'я. Таким чином, [PERSON] скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров'я. При цьому, потерпілий [PERSON] внаслідок вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, у період з 05.01.2018 по 15.01.2018, перебував на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Відповідно до довідки-розрахунку наданих вищевказаним закладом охорони здоровя загальна сума витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] становить 4855,36 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав письмову заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно\~ст.280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода,\~завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави предявляється прокурором. Відповідно до вимог ч.3 ст. 1206 ЦК України, п.п. 1,4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, сума, витрачена на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, підлягає стягненню на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад, у сумі фактичних витрат з винних осіб, тобто з засудженого [PERSON] Відповідно до підпункту а) пункту 3 частини 1 статті 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки). Оскільки, джерелом фінансування понесених витрат є медична субвенція з державного бюджету, то позов подається в інтересах держави в особі закладу охорони здоровя, який безпосередньо надавав медичну допомогу з лікування потерпілої особи. Несплата обвинуваченим [PERSON] вартості стаціонарного лікування потерпілого [PERSON] завдає шкоди економічним інтересам держави та перешкоджає належному виконанню закладами охорони здоровя своїх функцій з надання медичної допомоги населенню. Позовні вимоги підтверджуються довідкою-розрахунком та вироком Кегичівського районного суду від 12.04.2018 у справі №624/181/18, який набув законної сили 15.05.2018. В силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України обставини вчинення [PERSON] кримінального правопорушення встановлені вказаним вироком суду є обовязковими для суду у даній справі та, як наслідок, не потребують доказування. Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved