Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури звернувся в суд в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. Позов мотивовано тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2018 року у справі № 127/10631/18 [PERSON] визнанно винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. В подальшому вироком Апеляційного суду Вінницької області від 16.08.2018 року вищевказаний вирок скасовано в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. В зазначеному вироці Апеляційного суду Вінницької області зазначено, що [PERSON] 10.02.2018 року, близько 17 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційного документу на транспортний засіб, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault Kangoj», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по проїзній частині вулиці Пирогова в м. Вінниці в напрямку вулиці Зодчих, в районі зупинки громадського транспорту «Електромережа», наближаючись до розмітки нерегульованого пішохідного переходу, по якому справа-наліво перетинав проїзну частину пішохід [PERSON] , не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості чи зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого з необережності допустив наїзд на [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 401 від 18.04.2018 року отримав тілесні ушкодження. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] з 10.02.2018 по 19.03.2018 перебував на стаціонарному лікуванні у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги. Так, з 10.02.2018 по 13.02.2018 потерпілий перебував у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії № 1. Згідно з відповідною довідкою середня вартість одного ліжко-дня за вказаний період у даному відділенні складала 2 665,12 грн. Фактично в даному відділенні потерпілий провів 3 ліжко-дні. Таким чином, вартість його лікування у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії № 1 Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги склала 7 995,36 грн. З 13.02.2018 по 03.03.2018 потерпілий перебував у нейрохірургічному відділенні. Згідно з відповідною довідкою середня вартість одного ліжко-дня за вказаний період у даному відділенні складала 323,07 грн. Фактично в даному відділенні потерпілий провів 18 ліжко-днів. Таким чином, вартість його лікування у нейрохірургічному відділенні Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги склала 5 815,26 грн. З 03.03.2018 по 19.03.2018 потерпілий перебував у травматологічному відділенні. Згідно з відповідною довідкою середня вартість одного ліжко-дня за вказаний період у даному відділенні складала 321,43 грн. Фактично в даному відділенні потерпілий провів 16 ліжко-днів. Таким чином, вартість його лікування у травматологічному відділенні Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги склала 5 142,88 грн. Враховуючи викладене, загальна вартість лікування потерпілого у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги склала 18 953,50 грн. Таким чином, позивач просить суд стягнути зі [PERSON] на користь Вінницької міської ради кошти на відшкодування витрат Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, в сумі 18 953 грн 50 коп. Ухвалою суду від 19.02.2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження провадження з повідомленням (викликом) осіб. На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів. 29.03.2021 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі правонаступника Вінницької місцевої прокуратури - Вінницьку окружну прокуратуру. Ухвалою суду від 31.05.2021 року залучено до участі у справі правонаступника Вінницької місцевої прокуратури - Вінницьку окружну прокуратуру. 20.04.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає наступне. Відповідач вважає, що позовна заява в даній справі не відповідає вимогам ЦПК України, а обставини зазначені в ній не можуть слугувати підставою для задоволення позову, а тому позовна заява підлягає поверненню у відповідності до ст. 185 ЦПК України у зв`язку з тим, що відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави, таким чином фактично прокурор безпідставно замінив належного суб`єкта владних повноважень - ВМР, необгунтовано виступивши альтернативним суб`єктом при подачі позовної заяви. Користуючись своїм правом на подання відповіді на відзив, представником позивача 06.05.2021 на адресу суду надіслано відповідь на відзив. У вказаній відповіді на відзив представник позивача вважає, що твердження відповідача про безпідставність звернення прокурора в інтересах держави з даним позовом є хибним виходячи з наступного. Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно зі ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. КНГТ «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої допомоги» є комунальним закладом та перебуває у власності територіальної громади м. Вінниці, тому понесені витрати закладу охорони здоров`я повинні бути відшкодовані до бюджету м. Вінниці. Оскільки фінансування Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги здійснюється за рахунок коштів міського бюджету, відсутність відшкодування коштів, витрачених Міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги є порушенням прав територіальної громади міста Вінниці. Враховуючи викладене вище, інтерес держави в даному позові виражається в інтересах частини Українського народу - членів відповідної територіальної громади. Пред`являючи позов в інтересах ВМР, прокурором переслідується мета відшкодування коштів, витрачених Міською клінічною лікарнею на лікування потерпілого відкримінального правопорушення, неповернення яких свідчить про порушення державних інтересів. А тому, оскільки ВМР, як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не вжила заходів щодо стягнення вищевказаних витрат, тому, з позовом звернувся прокурор. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце судового засідання повідомлені належним чином. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.06.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області розглянуто кримінальне провадженя за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 16.08.2018 року вищевказаний вирок скасовано в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Визнанно винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами (а.с. 5-7). У вищевказаній справі судом встановлено, що [PERSON] 10.02.2018 року, близько 17 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційного документу на транспортний засіб, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault Kangoj», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по проїзній частині вулиці Пирогова в м. Вінниці в напрямку вулиці Зодчих, в районі зупинки громадського транспорту «Електромережа», наближаючись до розмітки нерегульованого пішохідного переходу, по якому справа-наліво перетинав проїзну частину пішохід [PERSON] , не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості чи зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого з необережності допустив наїзд на [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 401 від 18.04.2018 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку, перелом кісток склепіння і основи черепа (лобної, клиновидної справа, розходження вінцевого шва), забій м`яких тканин лобної ділянки, забій обох вушних раковин, садна обох вушних раковин, садно верхньої губи та лівої брови, закритий перелом правої променевої кістки в нижній третині («типовому місці») зі зміщенням, закритий трьох-кісточковий перелом правої гомілки зі зміщенням. Дані травми відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлись небезпечними для життя в момент заподіяння. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] з 10.02.2018 по 19.03.2018 перебував на стаціонарному лікуванні у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги. Як вбачається з Довідки № 61.26/1029 від 29.05.2018 року, [PERSON] перебував на лікуванні в відділенні анастезіології з ліжками для інтенсивної терапії № 1 Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги з 10.02.2018 року по 13.02.2018 року. Середня вартість одного ліжко-дня - 2 665,12 грн. Фактично проведено 3 ліжко-дня. Виходячи з сережньої вартості одного ліжко-дня, вартість лікування хворого складає 7 995,36 грн. (а.с.8). Відповідно до Довідки № 01.26/1028 від 29.05.2018 року з 13.02.2018 року по 03.03.2018 року [PERSON] перебував у нейрохірургічному відділенні. Середня вартість одного ліжко-дня за вказаний період у даному відділенні складала 323,07 грн. Фактично в даному відділенні потерпілий провів 18 ліжко-днів. Таким чином, вартість його лікування у нейрохірургічному відділенні Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги склала 5815,26 грн. (а.с. 9). Відповідно до Довідки № 01.26/1028 від 29.05.2018 року з 03.03.2018 року по 19.03.2018 року [PERSON] перебував на лікуванні в травматологічному відділенні. Середня вартість одного ліжко-дня за вказаний період у даному відділенні складала 321,43 грн. Фактично в даному відділенні потерпілий провів 16 ліжко-днів. Таким чином, вартість його лікування у травматологічному відділенні Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги склала 5142,88 грн. (а.с. 10). Враховуючи викладене, загальна вартість лікування потерпілого у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги склала 18953,50 грн. Як вбачається з відповіді ВМР № 01-00-011-58603 від 09.10.2020 року, кошти, які витрачені Вінницькою міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги на лікування потерпілого від злочину в добровільному порядку [PERSON] не відшкодовані. Вінницька міська рада з позовом про відшкодування втитрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину до [PERSON] не зверталась (а.с. 16). Листом № 32-1212-21 від 09.022021 року повідомила ВМР про намір звернутись до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом в інтересах держави в особі ВМР до [PERSON] про відшкодування на користь бюджету м.Вінниці витрат на стаціонарне лікуваннч особи, яка потерпіла від злочину в сумі 18 953,50 грн. (а.с.17). Згідно з ч. ч. З, 7 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Вінницька міська клінічна лікарня швидкої допомоги є комунальним закладом та перебуває у власності територіальної громади м. Вінниці, тому понесені витрати закладу охорони здоров`я повинні бути відшкодовані до бюджету м. Вінниці. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 (545-93-п) від 16.07.1993 (надалі - Порядок). Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Згідно з інформацією, розміщеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги - це комунальний заклад, який є власністю територіальної громади міста Вінниці, управління яким здійснює Вінницька міська рада. Засновником Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги є Вінницька міська рада. Оскільки фінансування Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги здійснюється за рахунок коштів міського бюджету, відсутність відшкодування коштів, витрачених Міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги є порушенням прав територіальної громади міста Вінниці. Враховуючи викладене вище, інтерес держави в даному позові виражається в інтересах частини Українського народу - членів відповідної територіальної громади. Відповідно до статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти. У зв`язку із цим Відповідач своїми діями порушив матеріальні інтереси територіальної громади м. Вінниці. Як визначено ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Враховуючи те, що держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування шляхом надання місцевим бюджетам із Державного бюджету трансфертів у вигляді субвенцій з метою формування місцевого бюджету, необхідного для здійснення повноважень місцевого самоврядування на рівні мінімальних соціальних потреб у разі, коли коштів, що надходять з власних джерел та закріплених доходів не достатньо, тому наведений факт несе потенційну загрозу як для економіки міста, так і в цілому для держави, що в свою чергу приводить до скорочення фінансування соціальних програм, додаткового залучення коштів із Державного бюджету. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки вина [PERSON] встановлена вироком суду, який набрав законної сили, а витрати на стацонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину у добровільному порядку [PERSON] не відшкодовано. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 1166, 1206 ЦК України,

Outcome: approved