Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

До суду надійшла заява, в якій заявник просить суд винести рішення про надання [PERSON], [INFO], психіатричної допомоги , оскільки за своїм психічним станом останній не здатен усвідомлювати необхідність стаціонарної допомоги психіатричній лікарні, та представляє виражену соціальну небезпеку для себе та оточуючих. Заява мотивована тим, що [PERSON] поступила до Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично наркологічне медичне об'єднання» в супроводі поліції за направленням районного психіатра Києво-Святошинської центральної районної лікарні. Стан [PERSON] змінився за декілька днів до поступлення: почав конфліктувати з рідними, тікає з дому, погрожує сусіда, роздягається до гола, кидається на автомобілі. В судовому засіданні представник лікарні, лікар психіатр, опікун, прокурор заяву підтримали. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви, та зазначив, що бажає пройти курс лікування. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом достовірно встановлено, що рішенням Васильківського районного суду Київської області 1999 року у справі № 2-784/99 визнано [PERSON], [INFO] недієздатним. Відповідно до рішення виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14 квітня 1998 року, [PERSON] призначено опікуна його брата [PERSON] 24.03.2017 року опікун звернулася до КЗ КОР «ОПНМО» із заявою про госпіталізацію [PERSON] Згідно висновку комісії пацієнт страждає на хронічний психічний розлад: «Шизофренія. Параноїдна форма. Безперервно-прогредієнтний тип перебігу. Психопатоподібний тип дефекту, параноїчний синдром». Комісія лікарів-психіатрів прийшли до висновку, що пацієнт страждає хронічним психічним розладом є недієздатним згідно рішення суду, стан хворого змінився за декілька днів до поступлення: почав конфліктувати з рідними, тікає з дому, погрожує сусіда, роздягається до гола, кидається на автомобілі, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», пацієнт не спроможній самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність, а також представляє загрозу для суспільства комісії лікарів психіатрів звертається до суду з проханням винести рішення про примусову госпіталізацію, з метою лікування та корекції психічного стану. За таких обставин, в судовому засіданні доводи заяви відносно того, що [PERSON], страждає на психічний розлад та виявляє реальні наміри вчинити дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, знайшли своє підтвердження, що додатково підтверджується поведінкою в судовому засіданні, у зв'язку з чим, суд вважає про наявність достатніх підстав для її примусової госпіталізації до психіатричного закладу. На підставі викладеного,

Outcome: approved