Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

До суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ «Страхова компанія ВУСО» та ТОВ «ОТП Лізинг», було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №3439055-02-10-00/13 від 29.08.2017 року, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов’язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ravon» д.н.з. [NUMBER] . 04.11.2017 року у м. Херсоні мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ХАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля Ravon, під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб Ravon. Відповідно до постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16.01.2018 року відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно рахунку-фактури від 15.12.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Ravon, д.н.з. [NUMBER] склала 237388,34 грн. ПрАТ «СК «Вусо» виплатило суму страхового відшкодування ТОВ «ОТП Лізинг» у розмірі 171246,60 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ КС «Провідна». Відповідно до вищезазначеного полісу ПрАТ СК «Провідна» здійснить виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «Вусо» в межах ліміту відповідальності в розмірі 99000,00 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 72246,60 грн. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «Вусо» з моменту виплати страхового відшкодування. 16.07.2018 року між ПрАТ «СК «Вусо» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір №16/07/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ФОП [PERSON] отримала право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування №3439055-02-10-00/13 від 29.08.2017 року. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 72246,60,00 грн., витрати по сплаченому судовому збору у розмірі 723,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9157,20 грн. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2018 року [PERSON] у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області №01-09/197/19 від 29.01.2019 року через те, що суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи, у зв’язку із закінченням строку дії повноважень судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/15807/18. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2019 року, головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В. від 01.02.2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. 11 квітня 2017 року між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ТОВ «ОТП Лізинг» укладено генеральний Договір №3439055-02-10-00 добровільного страхування наземного транспорту та страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту. Відповідно до сертифікату №13 до Генерального договору, застрахованим транспортним засобом за даним договором є автомобіль марки Ravon R4, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Відповідно до п.3.1 Сертифікату №13 до Генерального договору страхова сума транспортного засобу становить 273600,00 грн.(арк. справи 15-18). Відповідно до довідки №3017310388967430 про дорожньо-транспортну пригоду адресованої ПАТ «Страхова компанія «Вусо» вбачається, що 04.11.2017 року о 08:41 сталася дорожньо-транспортна пригода- лобове зіткнення за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля Ravon R4, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автобусу ХАЗ 3230.32 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Ravon R4 отримав механічні пошкодження передньої центральної частини, передньої правої частини, передньої лівої частини (арк. справи 22-23). 06.11.2017 року ТОВ «ОТП Лізинг» до ПАТ «Страхова компанія «Вусо» подано заяву на виплату страхового відшкодування відповідно до Договору страхування №3439055-02-10-00/13 строк дії з 29.08.2017 р. по 28.08.2018 р. у зв’язку зі страховим випадком, що мав місце 04.11.2017 року (арк. справи 19-20). Згідно рахунку-фактури №43463 від 15.12.2017 року складеного ТОВ «Ампір» вбачається, що вартість відновлювального ремонту авто «Ravon», д.н.з. [NUMBER] складає 237388,43 грн (арк. справи 26). Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.01.2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме [PERSON] 04.11.2017 року о 08:40 год., керуючи т/з ХАЗ 3230.32 д/н [NUMBER] в м. Херсоні по вул. Нафтовиків, 2 не вибрав безпечної швидкості та дистанції, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з т/з Ravon R4, д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду, внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження (арк справи 24). 03.01.2018 року ПАТ «Страхова компанія «Вусо» було складено та затверджено Страховий акт №00052-02 по договору страхування наземного транспорту №3439055-02-10-00/13 від 29.08.2017 р., та встановлено суму страхового відшкодування до виплати ТОВ «ОТП Лізинг» у сумі 171246,60 грн. (арк. справи 26). На рахунок ТОВ «ОТП Лізинг» перерахованого страхове відшкодування відповідно до платіжного доручення №140 від 04.01.2018 року у сумі 10000,00 грн., платіжне доручення №79 від 03.01.2018 року у сумі 71246,60 грн (арк. справи 29 зворотна сторона). Згідно листа ПрАТ «Провідна» за №17-05/2165 від 16.02.2018 року ПрАТ «СК «Вусо» повідомлено, що страхова виплата по події від 04.11.2017 року в якій пошкоджений автомобіль Ravon R4, д.н.з. [NUMBER] за Договором страхування АМ/ 0969751/2202/17 від 10.08.2017 року у сумі 99000,00 грн. буде здійснена на рахунок ПрАТ «СК «Вусо» (арк. справи 28). За ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, у [PERSON] виникло зобов'язання перед ПрАТ «СК «ВУСО» відшкодувати завдані збитки в розмірі 72246,60 грн. 16.07.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір №16/07/2018 про відступлення права вимоги, за умовам даного договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними Договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до додатку №1 до Договору №18/04/2018 про відступлення права вимоги від 16 липня 2018 року до ФОП [PERSON] перейшло зокрема право вимоги до [PERSON] по страховому акту №00052-02 від 03.01.2018 року (арк. справи 10-14). З метою досудового врегулювання спору на адресу [PERSON] було направлено регресну вимогу №00052-02 про відшкодування збитків в порядку регресу та повідомлено про необхідність сплатити на рахунок ФОП « [PERSON] » грошові кошти у сум 72246,60 грн., яка станом на дату ухвалення рішення залишена відповідачем без виконання (арк. справи 30). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 статті 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача ФОП [PERSON] перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Оскільки судом встановлено, що відповідач відмовляється повертати позивачу заборгованість за вищевказаним договором, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК У країни, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Тому, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 704,80 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн., які підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру від 26.12.2018 року. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 15 травня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved