Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

За позовом сторона позивача просить збільшити розмір аліментів, стягуваних у відповідності до судового наказу Семенівського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] у позові зазначила про те, що відповідно судового наказу, виданого Семенівським районним судом Чернігівської області 01 грудня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З [PERSON] примусово, через виконавчу службу, стягуються аліменти, розмір яких є мінімальним та становить 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким були внесені зміни до Сімейного кодексу України, та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, починаючи з 08 липня 2017 року, відповідач має сплачувати аліменти у розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а він цього не робить. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила відомості про повне підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності із зазначенням даних про повне визнання позову, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних зясованих судом обставин. Відповідно до письмових даних та доказів судом у справі встановлено, що позивач та відповідач мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Постійне місце проживання на даний час малолітніх дітей фактично зареєстроване разом з позивачем. За судовим наказом Семенівського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2015 року з відповідача на користь позивача на утримання зазначених дітей стягувалися аліменти, однак у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Указані обставини доводяться відомостями позовної заяви (а.с. 2), копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 8-9), копією довідки виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області щодо місця проживання позивача та складу її сімї (а.с. 12), копією судового наказу (а.с. 6). У справі відсутні дані та докази про те, що відповідач є непрацездатним і не може надавати позивачеві матеріальну допомогу на дітей. Сторонами не надано суду доказів про те, що між ними існує домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON]. За таких обставин суд убачає за потрібне задовольнити позов повністю з наступних підстав. За змістом ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України суд застосовує способи захисту прав та інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. При відсутності у даній справі домовленості між сторонами про добровільну сплату аліментів суд керується вимогами закону, а саме тим, що згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до правил ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких умов, у контексті установлених судом обставин, вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей у справі є обґрунтованою. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які мають бути стягнені з відповідача на користь позивача на утримання дітей, суд вважає, що заявлена позивачем частка є цілком відповідаючою становищам сторін та дітей та ураховує вимоги ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України у редакції Закону України від 17.05.2017 № 2037-VIII. На підставі викладеного,

Outcome: approved