Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Окленд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. № 10907 від 15.03.2021 та стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 19.06.2007 вона уклала договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № 004-07000-190607. Відповідно до п. 1.3 договору банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання цього Договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує укладання додаткових угод (п. 1.4 договору). Таким чином, позивачу в термін до 18.06.2008 було відрито кредитну лінію на суму 3000,00 грн. Коштами позивач користувалася протягом року, заборгованість по кредитній лінії відсутня. Банком ніяких вимог, претензій про плату заборгованості за укладеним договором не надсилалось. Із заробітної плати позивача за травень 2021 року було здійснено відрахування за місцем працевлаштування згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що винесена приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. 25.05.2021. 09.06.2021 [PERSON] звернулась до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 65177319. У результаті ознайомлення із виконавчим провадженням позивачу стало відомо наступне. Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. 21.04.2021 на підставі заяви представника ТОВ «ФК «Окленд» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого напису № 10907 від 15.03.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 25.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено до ТОВ «СТК АВАНГАРД», де позивач отримує дохід. 15.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 10907, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 004-07000-190607 від 19.06.2007, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги від якого перейшло до нового кредитора - TOB «Росвен Інвест Україна» відповідно до договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 31/К від 06.10.2017. У подальшому між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ТОВ «ФК «Уно Капітал» було укладено 30.12.2020 договір факторингу № 1-30/12, на підставі якого ТОВ «ФК «Уно Капітал» набуло право нового кредитора. 27.01.2021 між ТОВ «ФК «Уно Капітал» та ТОВ «ФК «Окленд» укладено договір відступлення прав вимоги № 2-27/01 за яким ТОВ «ФК «Окленд» набуло право нового кредитора до боржника. Стягнення заборгованості проводиться за період 20.08.2019 по 27.01.2021, сума заборгованості становить 13282,14 грн. Про вчинення виконавчого напису позивачу стало відомо 09.06.2021 після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження № 65177319 від 21.04.2021. Виконавчий напис викладений не повністю, він не містить розрахунку заборгованості та строків її погашення, а також підтвердження того, що у позивача виникла заборгованість за період з 20.08.2019 по 27.01.2021. У виконавчому написі перераховані лише одні договори відступлення прав вимоги та факторингу, які укладались в період з 06.10.2017 по 27.01.2021, але відсутні суми за договорами, строки погашення, порядок погашення заборгованості, підтвердження невиконання боржником зобов`язання, та відомо чи ні боржнику про те, що у нього виникали зобов`язання перед новими кредиторами протягом понад 13 років. Крім того, договір факторингу № 1-30/12, що укладений 30.12.2020 між TOB «Росвен Інвест Україна» та ТОВ «ФК «Уно Капітал», підписано з пропущенням строків позовної давності по вимозі до позивача саме у ТОВ «ФК «Уно Капітал», оскільки ТОВ «Росвен Інвест Україна» договір відступлення прав вимоги укладено із ПАТ «Дельта Банк» 06.10.2017, а між 06.10.2017 та 30.12.2020 пройшло понад 3 роки. Отже, від виникнення права вимоги у відповідача і до його звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису минуло більше трьох років. Оскільки відсутній розрахунок заборгованості, незрозуміло за який період нараховано відсотки за користування кредитом. За відсутності таких документів нотаріус не мав права на вчинення виконавчого напису, у нього не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною. ТОВ «ФК «Окленд» включило до розрахунку заборгованості за договором позики, на підставі якого було вчинено оспорюваний виконавчий напис, нараховані після закінчення строку кредитування відсотки. На ці обставини приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., вчиняючи виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 10907, уваги не звернула. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Пасова Т.Ф., у судове засідання не з`явились. У заяві від 17.11.2021 позивач просила розглянути справу за відсутності позивача та її представника. Належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання представник відповідача та треті особи до суду не з`явились. У заявах від 02.09.2021 та 11.10.2021 представник ТОВ «ФК «Окленд» просив розглянути справу за відсутності представника відповідача з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства. У поясненнях від 25.06.2021 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. просив розглянути справу за його відсутності та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 19.06.2007 між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] укладено договір № 004-07000-190607. За умовами п. 1.3 даного договору [PERSON] отримала від ТОВ «Комерційний банк «Дельта» кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. 15.03.2021 за заявою ТОВ «ФК «Окленд» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Окленд» заборгованості за договором № 004-07000-190607 від 19.06.2007, укладеним із ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 13432,14 грн., а саме: 3130,83 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10151,31 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 150,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Даний виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 10907. Як визначено оскаржуваним виконавчим написом, стягнення заборгованості проводилось за період з 20.08.2019 по 27.01.2021. В оспорюваному виконавчому написі зазначено, що право вимоги від ПАТ «Дельта Банк» перейшло до нового кредитора - TOB «Росвен Інвест Україна» відповідно до договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 31/К від 06.10.2017. У подальшому, 30.12.2020 між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ТОВ «ФК «Уно Капітал» було укладено договір факторингу № 1-30/12 від 30.12.2020, на підставі якого ТОВ «ФК «Уно Капітал» набуло право нового кредитора. 27.01.2021 між ТОВ «ФК «Уно Капітал» та ТОВ «ФК «Окленд» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2-27/01 за яким ТОВ «ФК «Окленд» набуло право нового кредитора до боржника за кредитним договором. Відповідачем не надано договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 31/К від 06.10.2017, договору факторингу № 1-30/12 від 30.12.2020, договору про відступлення прав вимоги № 2-27/01 від 27.01.2021, розрахунку заборгованості позивача та не підтверджено документально як в цілому, так і кожну позицію цієї заборгованості з детальним визначенням складових, починаючи з дати виникнення цієї заборгованості, чи інших належних та допустимих доказів суми заборгованості за кредитом, а також її безспірності. На підставі вказаного виконавчого напису 21.04.2021 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М.відкрив виконавче провадження № 65177319. Постановою від 25.05.2021 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. звернув стягнення на доходи [PERSON] . У ст.ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. [PERSON] у позові послалась на те, що визначений виконавчим написом розмір заборгованості не є безспірним. Крім того, позивач вказує, що нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» визначає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Велика Палата Верховного Суду висловила думку, що зазначений строк не може бути змінений договором. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 3.1, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом, і не може бути змінений домовленістю сторін. Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. У постанові від 02.07.2019 Велика Палата Верховного суду в справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) зробила висновок, що загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, а якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі, стягнення заборгованості проводиться за період з 20.08.2019 по 27.01.2021. Загальновідомою є інформація про те, що 03.03.2015 на підставі постанови Правління Національного банку України про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних Фондом гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію і розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку. Пунктом 1.4 договору № 004-07000-190607 від 19.06.2007 визначено, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Матеріали справи не містять даних про те, скільки саме кредитних ліній надано позивачу, але у будь-якому випадку вони могли бути надані [PERSON] до запровадження тимчасової адміністрації. З урахування визначеного п. 1.4 договору № 004-07000-190607 від 19.06.2007 строку кредитування (364 календарних дні), по-перше, право вимоги за усіма кредитними лініями виникло до початку 2017 року, а, по-друге, за даних умов період стягнення у жодному разі не може включати період з 20.08.2019 по 27.01.2021, оскільки нарахування відсотків поза межами строку кредитування є незаконним. Таким чином, у період з 20.08.2019 по 27.01.2021 не могло бути нарахувань за кредитним договором № 004-07000-190607 від 19.06.2007. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що на час вчинення виконавчого напису з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Отже, виконавчий напис вчинено з порушенням приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved