Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Заступник керівника Чортківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Заліщицької міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору укладеним. Представництво інтересів держави в особі Заліщицької міської ради прокурор обґрунтовує тим, що в порядку ст.23 Закону України Про прокуратуру підставою представництва прокуратурою інтересів держави в суді є порушення або загроза їх порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює відповідний суб'єкт владних повноважень. Так, прокурор твердить, що протягом тривалого часу Заліщицькою міською радою як представницьким органом територіальної громади не вживаються заходи до захисту її майнових інтересів щодо наповнення місцевого бюджету за рахунок коштів пайової участі. Не звернення Заліщицької міської ради до суду із відповідним позовом до [PERSON] свідчить про неналежне здійснення радою захисту інтересів громади в сфері залучення кошті пайової участі до бюджету. Власне бездіяльність міської ради і є підставою для представництва прокуратурою інтересів громади міста Заліщики в суді, з метою їх захисту у спорі щодо укладення договору пайової участі. В позовній заяві, а також в судових засіданнях та письмових поясненнях прокурор посилається на те, що відповідачем [PERSON] було проведено будівництво нежитлового приміщення, а саме магазин продовольчих та промислових товарів, розміщеного за адресою: м.Заліщики, вул.Стефаника, 22, вартість якого згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації від 19.06.2014 року становить 617 625,00 грн. Чинним законодавством передбачений обов'язок замовника об'єкта реконструкції до прийняття об'єкта в експлуатацію звернутись до органу місцевого самоврядування із заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури міста. Ухилення замовника від укладення договору пайової участі до прийняття об'єкта нерухомого майна в експлуатацію є порушенням зобов'язання. Відповідач до прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту: нежитлового приміщення магазину продовольчих та промислових товарів, за адресою: м.Заліщики, вул. Стефаника, 22 не виконав покладеного на нього обов'язку, не звернувся до позивача із заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури м.Заліщик. 06.03.2017 року Заліщицька міська рада направила відповідачу лист №204 для розгляду та підписання двох оригіналів договору пайової участі у розвитку інфраструктури м.Заліщики. Аналогічний лист був відправлений позивачем відповідачу 21.04.2017 року за №294, однак відповідей на листи, підписаного договору або протоколу розбіжностей від відповідача до позивача не надходило. Відтак, не укладення замовником будівництва договору про пайову участь, завдає матеріальної шкоди інтересам держави у виді ненадходження коштів бюджету міста та перешкоджає своєчасному та повному виконанню прибуткової частини бюджету, негативно впливає на стан фінансування видатків бюджету. Представник позивача позовні вимоги прокурора, підтримала в повному обсязі з підставі та мотивів наданих в усних поясненнях, та вважає, що відповідачем порушено права та інтереси територіальної громади міста Заліщики на отримання коштів пайової участі на розвиток та створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Заліщики, шляхом не укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури міста. Представник відповідача щодо позовних вимог заперечив, з підстав та мотивів викладених у письмовому запереченні та поясненнях наданих в судових засідання. В обґрунтування своїх заперечень, посилається на те, що на момент звернення прокурором з позовом до суду, рішення виконавчого комітету Заліщицької міської ради від 21.03.2013 року №1248 Про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста Заліщики, згідно якого затверджено порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Заліщики та примірний договір про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста Заліщики, внесено зміни та змінено відсотковий розмір відрахувань кошторисної вартості будівництва обєкта, а саме з 10 % на 4 %. Зазначені зміни були внесені на підставі рішення Заліщицької міської ради від 25.04.2016 року №365, а відтак прокурором безпідставно зазначено в умовах договору розмір коштів 61 тис. 762 грн., 50 коп., що становить 10 відсотків від вартості обєкту. Крім того, відповідач посилається на те, що в порушення вимог Закону, орган місцевого самоврядування не розмістив рішення сесії міської ради №1248 від 21.03.2013 року в друкованих засобах масової інформації. В обґрунтування свого заперечення, представник відповідача зазначає, що під час будівництва обєкту магазин продовольчих товарів та промислових товарів, за адресою: м.Заліщики, вул.Стефаника, 22, були проведені роботи по укладанню бруківки поза межами обєкта забудови, проведено будівництво каналізаційної мережі, що в сукупності становить 42 666,00 грн., а відтак у відповідності до п.5 ст. 30 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності а також п.2.3 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Заліщики, просить зменшити розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту на суму понесених витрат позамайданчикових інженерних мереж, а саме на 42666,00 грн. Також вказав, що вимога прокурора про укладення договору заявлена з пропуском позовної давності, оскільки у відповідності до ч.9 ст. 40 ЗУ «Про основи містобудівної діяльності» договір про пайову участь укладається не пізніше ніж за 45 робочих днів до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Декларацію про готовність обєкта до експлуатації зареєстровано 19.06.2014 року, а тому право прокурора вимагати укладення договору на пайову участь виникло 20.04.2014 року. Оскільки прокурор звернувся до суду з вимогою про укладення договору 06.06.2017 року, а відтак звернувся з пропуском загального строку позовної давності, що є наслідком відмови в задоволенні позову. Заслухавши пояснення прокурора, представника позивача та представника відповідача, вивчивши письмові пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Рішенням Заліщицької міської ради від 21.03.2013 року №1248 затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Заліщики (Додаток 1) (далі Порядок) (а.с.15-17). Вказаний Порядок затверджено рішенням ради у відповідності до норми ч.1 ст.40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності', за якою порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Відповідно до п.2.2 Порядку розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста Заліщики з урахуванням інших передбачених законом відрахувань, становить : - 10 (десять) відсотків загальної кошторисної вартості будівництва обєкта нежитлових будівель та споруд; - 4 (чотири) відсотки загальної кошторисної вартості будівництва обєкта житлових будинків. Додатком №2 до рішення Заліщицької міської ради від 21.03.2013 року №1248 затверджено Договір про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста Заліщики (далі Договір) (а.с.18) та додатком №1 до Договору затверджено розрахунок величини пайової участі (внеску) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Заліщики на підставі затвердженої в установленому порядку проектної документації (а.с.19). Рішенням Заліщицької міської ради від 25.04.2016 року №365 було внесено зміни в рішення сесії Заліщицької міської ради №1248 від 21.03.2013 року Про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста Заліщики, а саме в Додатку 1 Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Заліщики, Розділ 2 Розмір пайового внеску, в пункті 2.2 числа та слова замінити відповідно: 10 (десять) на 4 (чотири) та 4 (чотири) на 2 (два) (а.с.21). Відповідачем було здійснено будівництво нежитлового приміщення, а саме магазин продовольчих та промислових товарів по вул.Стефаника, 22 в м.Заліщики (Декларація про готовність обєкта до експлуатації від 19.06.2014 року №ТП143141700126 (а.с.22-24)). Відповідно до Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 19.06.2014 року №ТП143141700126 (далі Декларація), строк введення обєкта по вул.Стефаника, 22 в м.Заліщики в експлуатацію червень 2014 року. Згідно даних декларації, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 617.625 тис. грн., у тому числі витрати на будівельно-монтажні роботи 590.625 тис.грн., витрати на машини, обладнання інвентар 27.00 тис. грн. 25.06.2014 року [PERSON], письмовим повідомленням, повідомила Заліщицьку міську раду про те, що згідно Декларації будівництво магазину продовольчих товарів, що розташований по вул.Стефаника,22 в м.Заліщики завершено (а.с.37). 16.05.2016 року року листом за №330 виконавчий комітет Заліщицької міської ради (а.с. 28), звертався до відповідача з вимогою про надання певних документів, для проведення розрахунку величини пайової участі (внеску) Замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Заліщики та укладення договору про пайову участь. 06.03.2017 року листом №204 позивач звертався до відповідача з пропозицією про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Заліщики у зв'язку з будівництвом обєкта, розміщеного по вул.Стефаника, 22 в м. Заліщики, додатком якого були два примірника договору (а.с.33). Запропонованим позивачем проектом договору та розрахунку, кошторисну вартість обєкта будівництва визначено в сумі 617 625,00 грн., а розмір пайової участі визначено в сумі 61 672, 50 грн., що становить 10 відсотків від вартості обєкта будівництва. Прокурор та позивач стверджують, що після введення в експлуатацію нежитлової будівлі, розміщеної по вул. Стефаника, 22 в м.Заліщики, відповідач із пропозицією укласти договір про пайову участь в порядку ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності протягом 2014-2017 р.р. не зверталась, а відтак договір між позивачем та відповідачем про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Заліщики при будівництві нежитлової будівлі, розміщеної по вул.Стефаника, 22 в м.Заліщики не укладений, пайовий внесок замовником не сплачений, що й зумовило звернення прокурора до суду з позовом у даній справі. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, cуд виходить з наступного: Пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Спір між позивачем та відповідачем виник при укладанні договору та регулюються нормами ст. ст. 648, 649 Цивільного Кодексу України. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України Про регулювання містобудівної діяльності, статтею 40 якого встановлено обов'язок пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту та визначено механізм його реалізації. За приписами частини другої зазначеної статті ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч.3 ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності). В силу положень частини першої статті 40 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На виконання цих вимог, рішенням сесії Заліщицької міської ради від 21.03.2013 року №1248 затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Заліщики, яке у відповідності до Закону України Про доступ до публічної інформації було опубліковано на офіційному веб-сайті Заліщицької міської ради. Пунктом 1.3 Порядку передбачено, що Замовник, який має намір здійснити забудову земельної ділянки (будівництво обєкта будівництва) у місті Заліщики, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури цього населеного пункту, крім випадків, передбачених пунктом 1.7 цього Порядку. Пунктом 3.3 Порядку передбачено, що замовник який має намір щодо забудови земельної ділянки, звертається до Заліщицької міської ради із зверненням про укладення Договору. Пунктом 3.1 Порядку передбачено, що замовник із зверненням про укладення договору про пайову участь, звертається до Заліщицької міської ради не пізніше ніж за 45 робочих днів до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Договір укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення. В силу вимог статті 144 Конституції України статті 73 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності органи місцевого самоврядування при виконанні своїх функцій приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Таким чином, приписами статті 40 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності встановлено обов'язок замовника будівництва прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який реалізується шляхом укладення відповідного договору в порядку, визначеному цим Законом та деталізованому актом органу місцевого самоврядування. Правовий аналіз частин 8 та 9 у сукупності з іншими положеннями цієї статті Закону дозволяє дійти висновку про те, що обов'язок щодо ініціювання укладення такого договору покладено саме на замовника будівництва, оскільки пов'язується з його зверненням до органу місцевого самоврядування. В силу Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, укладання договору про пайову участь між органом місцевого самоврядування і замовником є обов'язковим. Неукладення договору свідчить про недотримання вимог законодавства і має наслідком порушення прав та інтересів відповідної територіальної громади. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є особою, на яку Законом покладено обов'язок взяти участь у створенні і розвитку інфраструктури населеного пункту - міста Заліщики, однак як встановлено судом, відповідач договору про пайову участь не уклав, до позивача про укладення такого договору не звертався. Відповідні обставини відповідачем не спростовано. Що стосується величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, який визначений позивачем в Договорі в сумі 61 762,50 грн. (10% від вартості будівництва обєкта) та заявлений прокурором у позовних вимогах, то слід зазначити наступне: частиною 5 статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію (ч. 8 та 9 ст. 40 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності). Як вже зазначалось раніше, згідно Декларації від 19.06.2014 року №ТП143141700126, строк введення обєкта в експлуатацію червень 2014 року, вартість обєкту складає 617 625 тис. грн. Відповідно до п.2.2 Порядку, який затверджений рішенням Заліщицької міської ради від 21.03.2013 року №1248, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста Заліщики з урахуванням інших передбачених законом відрахувань, становить: - 10 (десять) відсотків загальної кошторисної вартості будівництва обєкта нежитлових будівель та споруд..., однак рішенням Заліщицької міської ради №365 від 25.04.2016 року були внесені зміни в п.2.2 Порядку та змінено розмір пайового внеску, вартості будівництва обєкта нежитлових будівель та споруд, а саме з 10 (десять) на 4 (чотири) відсотки. У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце. Під дією норми права у часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою. Таким чином, застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної дії. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена пізнішою, яка регулює ті самі суспільні відносини. Як вбачається із матеріалів справи, після введення в експлуатацію нежитлової будівлі, розміщеної по вул. Стефаника, 22 в м.Заліщики, відповідач із пропозицією укласти договір про пайову участь в порядку ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності протягом 2014-2017 р.р. до Заліщицької міської ради не зверталась. В той же час, і Заліщицька міська рада протягом 2014-2016 р.р. не зверталась до відповідача про необхідність укладення такого Договору. 06.03.2017 року листом №204 позивач звернувся до відповідача з пропозицією про укладення договору про пайову участь, на який не отримав жодної відповіді, тобто після внесення змін в рішення №1248 від 21.03.2013 року. Крім того, слід звернути увагу, що позивачу було відомо про завершення будівництва обєкта та готовності його до експлуатації з червня 2014 року, про що свідчить письмове повідомлення відповідача подане до Заліщицької міської ради 25.06.2014 року. Щодо заявленого клопотання відповідачем про зменшення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту передбаченого в п.2.1 Договору, на суму понесених нею витрат позамайданчикових інженерних мереж в сумі 42 666,00 грн., то суд зазначає наступне: згідно витягу з протоколу №22 шістнадцятої сесії Заліщицької міської ради сьомого скликання від 25.09.2017 року, якою розглядалось питання про звернення [PERSON] щодо зменшення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури м.Заліщики (обєкт містобудування магазин продовольчих та промислових товарів по вул.Стефаника,22), згідно результатів голосування рішення не прийнято. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне розяснити відповідачу, що у відповідності до ст.ст. 4, 13 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Таким чином, за вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, про застосування у Договорі величини пайової участі - 4 (чотири) відсотки загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, що становить 24 705,00 грн., у відповідності до нормативного акту, який діяв на час звернення прокурора до суду у звязку з порушенням прав та інтересів територіальної громади. Не заслуговують на увагу суду заява відповідача про застосування до даних спірних правовідносин строку позовної давності, виходячи з наступного: строк визначений вказаним ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності для укладення договору пайової участі у 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, встановлений саме для добровільного виконання стороною вказаного обов'язку, і невиконання такого зобов'язання не звільняє замовника від укладення договору, адже невиконання замовником обов'язку, передбаченого законом не може надавати йому переваг перед замовником, що виконав обов'язок закону. Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням зобов`язання, яке прямо передбачено чинним законодавством. Невиконання такого зобов`язання не звільняє замовника будівництва від обов`язку укласти договір про пайову участь, у тому числі й після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №922/5937/15. Відповідно до норм ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. [PERSON] не зверталась протягом 2014-2017 р.р. до Заліщицької міської ради щодо укладення Договору про пайову участь, причини не звернення суду не повідомила. Крім того, слід зазначити, що органи місцевого самоврядування знаходяться поза межами процедури прийняття об'єктів будівництва в експлуатацію та позбавлені можливості контролювати момент його здійснення. У відповідності до положень ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішується судом. Виходячи зі змісту даної статті і принципу свободи договору, переддоговірні спори поділяються на спори про спонукання до укладення договору, якщо одна із сторін ухиляється від його укладення, та на спори, коли сторони не врегулювали розбіжності щодо умов такого договору. При цьому можливість розгляду судом цих спорів обумовлюється обовязковістю договору. Тобто, спонукання до укладення договору, визнання укладеним договору, можливе, зокрема тоді, коли хоча б одна із сторін є зобовязаною його укласти через пряму вказівку закону. За наведених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог прокурора про визнання договору про пайову участь (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Заліщики між позивачем та відповідачем укладеним. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: partial