Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Заявник [PERSON], звернувся в суд з заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким\~встановити факт його постійного проживання разом з матірю [PERSON], на час відкриття спадщини, тобто смерті останної, яка наступила 22 серпня 2011 року. В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що 22 серпня 2011 року померла його матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входять: житловий будинок по вул. Жовтнева, 32 в с. Любша Жидачівського району Львівської області, земельна ділянка на якій він розташований, площею 0,6489 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення ОСГ та земельна ділянка площею 1,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ще за життя його мати розпорядилась своїми правами на випадок смерті, а саме склала заповіт від 02 березня 2000 року, згідно якого все належне майно заповіла йому. Звернувшись з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері отримав відмову у видачі такого. Просить врахувати, що спадщина ним фактично прийнята, оскільки на момент її відкриття він проживав із спадкодавцем та в законодавчо визначений строк не відмовився від неї. Проте, вказана відмова нотаріуса позбавляє його можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та свої спадкові права, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Заявник [PERSON] подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області, завідувач [PERSON] подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за їх відсутності, оскільки вимоги заяви визнають та проти їх задоволення не заперечують. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України\~ у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7\~якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 22 серпня 2011 року, у віці 80 років, в с. Любша Жидачівського району Львівської області, померла [PERSON], про що 23 серпня 2011 року в книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис №17 та Любшанською сільською радою Жидачівського району Львівської області, від 23 серпня 2011 року, видано свідоцтво про смерть серії 1-СГ №258962 /а.с. 7/. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 1220 ЦК України. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] входить: житловий будинок по вул. Жовтнева, 32 в с. Любша Жидачівського району Львівської області(належний померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 06 вересня 1995 року) та земельна ділянка на якій він розташований, площею 0,6489 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку(належна померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №2000) та земельна ділянка площею 1,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(на підставі державного акту серії ІІ-ЛВ №004154) /а.с. 8-10/. З наявної в матеріалах справи копії заповіту від 02 березня 2000 року, вбачається, що [PERSON], на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все, що буде належати мені до дня моєї смерті і на що я за закону буду мати право, заповідаю своєму синові [PERSON]». Судом встановлено, що на день смерті заповідача заповіт не змінений та не скасований /а.с. 11/. Постановою державного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу № 966/02-31 від 15 грудня 2017 року, встановлено факт звернення позивача до нотаріуса із заявою видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері [PERSON] та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що він пропустив піврічний термін, передбачений цивільним законодавством для подання заяви /а.с. 13/.\~ Разом з тим, в поданій до суду заяві заявник пояснив, що протягом останніх років і до дня її смерті спільно проживав зі спадкодавцем [PERSON], оскільки остання була його матірю та в силу проблем із здоровям потребувала стороннього догляду та допомоги. Вказані обставини підтвердили суду, наданими письмовими поясненнями, свідки [PERSON] та [PERSON], з яких вбачається, що заявник дійсно проживав з своєю мамою [PERSON] до дня їх смерті спільно, вів спільне господарство, опікувався нею, доглядав та після смерті поховав її /а.с. 18-26/. У суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах . Окрім того, факт проживання заявника зі спадкодавцем додатково стверджується довідкою Любшанської сільської ради Жидачівського району Львівської області №715 від 12 грудня 2017 року, згідно якої: до дня смерті і на день смерті [PERSON] у будинку №32 по вул. Жовтнева в с. Любша Жидачівського району Львівської області дійсно проживав син [PERSON], який здійснював за нею догляд та вів спільне господарство /а.с. 12/. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини, так як у відповідності до\~ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання [PERSON] із його з матірю [PERSON], яка померла 22 серпня 2011 року, на час відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved