Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 16 вересня 2006 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі та від шлюбу сторони мають спільну дитину. З 2007 року відповідач, залишив сім'ю та переїхав проживати до м. Донецьк. 20 травня 2008 року, за рішенням суду, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. В зв'язку з тим, що відповідач не надавав допомоги на утримання доньки, з нього, за рішенням суду від 07.04.2008 року, позивачем було стягнуто аліменти на утримання дитини, але аліменти відповідачем не сплачуються та на даний час він має заборгованість за сплатою аліментів у розмірі 37444,05 грн. У позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] і під час їх спільного проживання у шлюбі і після розірвання шлюбу та до сьогоднішнього часу, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, не відвідує її а ні вдома, а ні в навчальних закладах, життям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу вона не чинила. На підставі вищевикладеного просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області в судовому засіданні підтримав позов [PERSON], вказав, що органом опіки та піклування сільської ради надано письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківський прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки своїх батьківських обов'язків протягом тривалого часу він не виконує, дитиною не цікавиться, допустив значну заборгованість по сплаті аліментів. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно представленого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 травня 2008 р. - відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідок Старомлинівської сільської ради, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та разом з нею мешкають діти, [PERSON], [INFO] та [PERSON], 2014 року народження. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області вбачається, що було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківський прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки батько своїх обов'язків не виконує, життям та розвитком дитини не цікавиться, уваги не приділяє, матеріальних витрат не несе. Проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки, [PERSON] не заперечив. Аналізуючи надані до суду документи, суд зазначає, що вони є об'єктивними, відображають істинне положення речей, не були спростовані відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відносно своїх дітей батьки мають як права так і обов'язки стосовно її виховання. Так відповідно до приписів ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до нього батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, … засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений належними доказами той факт, що відповідач протягом тривалого періоду часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї доньки, не займається її вихованням, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не утримує матеріально, довгий час не цікавиться її станом здоров'я, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не проявляє до доньки щонайменшої батьківської турботи та уваги, хоча має таку можливість, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не опікується духовним розвитком та підготовкою до самостійного життя, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідного і належного харчування та медичного догляду. Доказів, які б спростовували такі доводи позивача відповідач не надав. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір відшкодовується за рахунок відповідача.

Outcome: approved