Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

До суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до [PERSON], третя особа: Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області в якій просив звільнити з-під арешту квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладеного Першим відділом Державної виконавчої служби Малиновського РУЮ у м. Одесі: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АН № 306791, від 26.08. 2008 року. Позивач обґрунтував свою позовну заяву тим, що 12 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 11250334000, за умовами якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 87000 доларів США, які позичальник зобов'язувався повернути у порядку та на умовах, визначених договором. В забезпечення належного виконання грошових зобовязань між Банком та [PERSON] 2 листопада 2007 року було укладено Договір іпотеки №5531, за умовами якого в іпотеку було передано квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу № 2 від 13.07.2012 року, за умовами якого ТОВ «Кей-Колект» набуло право вимоги за кредитним договором, укладеним між Банком та [PERSON] Одночасно з договором факторингу між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір про відступлення права договорами іпотеки. Таким чином, ТОВ «Кей-Колект» набуло прав кредитора та іпотекою держателя щодо [PERSON] Зобовязання за кредитним договором [PERSON] не виконані. Позивачу з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що Першим відділом державної виконавчої служби Малиновського РУЮ у м. Одесі, реєстраційний номер обтяження 7801309, винесено: постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АН № 306791 від 26.08.2008 року, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка перебуває в іпотеці за Іпотечним договором. Позивач надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, жодних клопотань, відзиву до суду не надавав. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином жодних клопотань, відзив до суду не надавав. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦК України визначено підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов'язків. Відповідно до них цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Так, судом встановлено, що 12 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 11250334000, за умовами якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 87000 доларів США, які позичальник зобов'язувався повернути у порядку та на умовах, визначених договором. В забезпечення належного виконання грошових зобовязань між Банком та [PERSON] 2 листопада 2007 року було укладено Договір іпотеки №5531, за умовами якого в іпотеку було передано квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу № 2 від 13.07.2012 року, за умовами якого ТОВ «Кей-Колект» набуло право вимоги за кредитним договором, укладеним між Банком та [PERSON] Одночасно з договором факторингу між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір про відступлення права договорами іпотеки. Таким чином, ТОВ «Кей-Колект» набуло прав кредитора та іпотекою держателя щодо [PERSON] Зобовязання за кредитним договором [PERSON] не виконані. Позивачу, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що Першим відділом державної виконавчої служби Малиновського РУЮ у м. Одесі, реєстраційний номер обтяження 7801309, винесено: постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АН № 306791 від 26.08.2008 року, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка перебуває в іпотеці за Іпотечним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобов'язання з боку позичальника є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст 41 Конституції Відповідно до ст 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряжатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна. Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» заставодержатель може звернутися до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як зазначено в ч. 1 ст. 321 Цивільного Кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При таких обставинах, суд вважає можливим захистити право позивача, який має пріоритетне права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, шляхом зняття арешту з майна, а саме з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладеного Першим відділом Державної виконавчої служби Малиновського РУЮ у м. Одесі: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АН № 306791, від 26.08.2008 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved