Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Запорізьке приміське\~обєднане управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Запорізькій області\~\~звернулося до Вільнянського районного суду Запорізької області із вищезазначеною позовною заявою, вказавши в обґрунтування наступне. [PERSON] на обліку в управлінні перебуває як пенсіонер за віком з 31.07.1997 року. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року №988 управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області реорганізовано шляхом злиття з 31.03.2017 року в Запорізького приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області\~\~ та відповідно є правонаступником припиненого управління. Востаннє перерахунок відповідачу здійснювався 01.06.2014 р., за заявою останнього з причин «зміни надбавки». Перерахунок підтверджується розпорядженням управляння від 29.05.2014 року №129814. На виконання контрольних заходів щодо правильності внесення даних про зняття з обліку фізичних осіб - підприємців та формуючи за результатами перевірки протокол від 22.05.2017 р. управлінням було зясовано, що відносно відповідача наявна переплата у розмірі 3513,86 грн., з підстав невірного визначеннябазового місяця при здійсненні перерахунку пенсії у 2014 році. Переплата виникла внаслідок рахункової помилки допущеної з причин недосконалості програмного забезпечення. Листом від 24.04.2017 року №142/02 відповідача було запрошено до управління з метою вирішення питання погашення переплати пенсії. Відповідач особисто зявився до управління 06.07.2017 року та був категоричний щодо повернення сум. Справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, оскільки клопотань від учасників справи про розгляд справи за участю сторін до суду не надходило. Відповідач надіслав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, Пенсійним фондом не встановлений сам факт наявності рахункової помилки: відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при перерахуванні пенсії та зясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою повязаною з неналежним виконанням обовязків службовими особами. На думку позивача, збій програм технічного забезпечення не можна вважати рахунковою помилкою та в його діях відсутні ознаки недобросовісності. Крім, того вказав, що строк позовної давності минув. Просив суд відмовити в задоволені позовної заяви. Позивач не скористався своїм правом подачі відповіді на відзив відповідача, відповідь на відзив суду не направив. Відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксація процесу не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. В п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надається роз'яснення поняття лічильної (рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. Крім того, відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином, за змістом приведених норм закону як загального, так і спеціального, безпідставно набута пенсія може бути стягнена за одночасної наявності двох умов: рахункової помилки УПФУ та недобросовісності з боку набувача (пенсіонера). Відповідності до ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жодних обставин, які б свідчили про зловживання з боку відповідача або подання ним недостовірних даних чи про будь-яку іншу форму його недобросовісності представником УПФУ не доведено. Разом з тим, відповідно до позовної заяви при нарахуванні пенсії відповідачу мала місце розрахункова помилка. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно з якими ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, в зв'язку з чим вони задоволенню не підлягають. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України та відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed