Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

До суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що вона з 10.08.2007 р. до 27.03.2014 р. перебувала з відповідачем у шлюбі. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON] [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що під час шлюбу, а саме 20.05.2011 р., відповідач в інтересах сім'ї на підставі договору купівлі-продажу майнових прав придбав у ТОВ «Управління капітального будівництва» за 398 476,00 грн. квартиру [ADDRESS]. Зазначає, що оплата по вказаному договору здійснювалася із спільних коштів подружжя. Крім того, нею особисто було сплачено за квартиру 41 730,00 грн. В подальшому відповідач оформив на своє ім'я право власності на спірну квартиру. Вважає, що дана квартира є спільною власністю подружжя, але добровільно її розділити відповідач не погоджується. Тому, беручи до уваги те, що нею з особистих коштів було сплачено по договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру 41 730,00 грн. та те, що разом із нею проживає дитина, просить суд поділити спільне майно подружжя, виділивши їй у власність 2/3 частини квартири [ADDRESS], а відповідачу - 1/3 частину квартири. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні. Вказували, що згідно договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] відповідач мав намір придбати спірну квартиру за 398 476,00 грн. На даний час забудовник будинок здав в експлуатацію, але правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться у забудовника на стадії оформлення. При таких обставинах, вважають що позовні вимоги про поділ та визнання права власності на спірну квартиру є передчасні. Крім того, для придбання квартири мати подарувала йому 20 000,00 доларів США, а ним було взято у свого брата позику в 5 000,00 доларів США, які ще не віддав. Тому частина квартири на зазначену суму повинна бути виключена з розподілу. Вказували, що відповідач надає допомогу на утримання спільного сина, тому наявність на утриманні позивачки сина не є підставою для відступлення від рівності сторін у праві власності. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що сторони по справі з 10.08.2007 р. перебували у шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO] Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.03.2014 р. (а.с. 4-5) шлюб між ними було розірвано. Судом також встановлено, що між ТОВ «Управління капітального будівництва» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] від 20.05.11 №78 (а.с. 7-10). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак, позивачем суду не надано доказів належності сторонам на праві власності квартири [ADDRESS]. Згідно Інформаційної довідки Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області від 05.12.14 № 30504488 (а.с. 44) зазначена квартира належить [PERSON], що позбавляє суд здійснити розподіл даного майна між сторонами. Суд не приймає до уваги договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 20.05.11 №78 (а.с. 7-10), оскільки згідно даного договору ні позивач, ні відповідач не набули права власності на спірну квартиру в порядку, передбаченому ст. 331 ЦК України. Отже, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed