Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури [PERSON] в інтересах дитини - сироти [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON], Служба у справах дітей Черкаської міської ради, 2-державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину, скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на обліку в службі у справах дітей Черкаської міської ради, як дитина - сирота, перебуває [PERSON], [INFO]. [PERSON] (батько неповнолітнього) згідно свідоцтва про смерть серії 1-СР № 119863 від 31.07.2009, виданого відділом РАЦС по м. Умань Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, [PERSON] помер 18.05.2009. Мати неповнолітнього [PERSON] померла 27.08.2002 (свідоцтво про смерть серії IMP № 199548, видане 29.08.2002 Черкаським міським відділом РАЦС Черкаського міського відділу реєстрації актів громадянського стану). Після смерті [PERSON], який є дідом неповнолітнього [PERSON] по лінії матері відкрилася спадщина на його спадкове майно, а саме ? квартири [ADDRESS], що належала померлому на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 18965, виданого Придніпровським РВК м. Черкаси 09.04.1998 та зареєстрованого в Черкаському інвентарбюро під №59482. Спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], є його дружина [PERSON]. 26.12.2013 державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі під № 1-2126, згідно якого спадкоємцем майна [PERSON], а саме ? частини квартири [ADDRESS], є [PERSON] Однак, вважають, що вказане вище свідоцтво про право на спадщину за законом є недійсним з наступних підстав. Мати неповнолітнього [PERSON] - [PERSON], яка померла 27.08.2002 являлась донькою померлого [PERSON], який помер 10.06.2013, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Тобто, до спадкоємців першої черги належать також онуки та правнуки, але лише в тому випадку, якщо на момент відкриття спадщини немає в живих того з батьків, який би був спадкоємцем, за правом представлення. Факт родинних відносин між неповнолітнім [PERSON] та померлою [PERSON], а отже і факт віднесення неповнолітнього до спадкоємців першої черги, підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 062713 від 09.02.2000, виданого відділом РАЦС Придніпровського райвиконкому м. Черкаси Черкаської області. Оскільки [PERSON] на момент відкриття спадщини був малолітнім, він вважається таким, що прийняв спадщину. Отже, [PERSON], як спадкоємець першої черги, а тим більше, ж особа, жа в силу вимог ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку у спадщині, мав право на спадкування майна його діда [PERSON], а саме 1/12 частини квартири [ADDRESS]. Крім того, на момент смерті діда у вказаній вище квартирі проживав [PERSON], [INFO], який на момент смерті [PERSON] був неповнолітнім, на той час, та претендував 1/12 частину вказаної квартири. Нормами ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. З ст. 1296 ЦК України). Таким чином, [PERSON], шляхом оформлення свідоцтва про право на спадщину на все майно, що належало [PERSON], та державної реєстрації права власності на вказане майно, порушила гарантоване чинним, законодавством право неповнолітнього [PERSON] на володіння та користування частиною спірної квартири. Враховуючи, що видане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину є недійсним, для реалізації [PERSON] свого законного права на вказане спадкове майно необхідне скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності [PERSON] на спірну частину квартири. На даний час неповнолітній [PERSON] проживає в квартирі опікуна [PERSON]М, власного житла не має, будь - яке інше житло, куди неповнолітній може повернутися після досягнення повноліття, відсутнє. Відновлення порушеного права можливе лише шляхом визнання свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], виданого державним нотаріусом Другої Черкаської нотаріальної контори [PERSON] недійсним та подальшого скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права [PERSON] на 1/4 частини квартири [ADDRESS], що належала на праві власності [PERSON] Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Оскільки, [PERSON] є спадкоємцем першої черги, в передбаченому законом порядку прийняв спадщину, що залишилася після смерті діда, а тому має право на закріплення за ним 1/12 частини квартири № 53, що по вул. Героїв Сталінграду, 8 (на даний час - вул. Припортова, 8) в м. Черкаси. З метою реалізації майнових прав неповнолітнього його опікун - [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] Водночас, 16.07.2016 державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована тим, що неповнолітній [PERSON] у спірній квартирі прописаний не був та спадкоємницею [PERSON] при отриманні свідоцтва про право на спадщину не було повідомлено про наявність будь-яких інших спадкоємців. Згідно п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Вказане унеможливлює неповнолітнього оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку. [PERSON] є неповнолітнім, що підтверджується актовим записом про народження, а тому через свій вік не спроможний самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси № 877 від 15.11.2006 опікуном над [PERSON] призначено [PERSON]. Однак, протягом тривалого часу ні опікуном неповнолітнього, ні іншими органами, яким законом надано право захищати права та інтересів дітей даної категорії, не вирішено питання щодо поновлення майнових прав [PERSON] в судовому порядку. Визнання судом права власності на спадщину за неповнолітнім забезпечить поновлення його майнових прав та відповідатиме вимогам національних та міжнародних правових актів, слугуватиме проявом турботи держави про найбільш соціально-вразливу категорію громадян - дітей-сиріт. А тому, просять суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законон [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-2126, виданого державним нотаріусом другої Черкаської державної нотаріальної контори. Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на 1/4 квартири [ADDRESS] (на даний час вул. Припортова, 8) в м. Черкаси за [PERSON] від 26.12.2013; визнати право власності в порядку спадкування за законом за неповнолітнім [PERSON], 15.07.1999, на нерухоме майно, а саме 1/12 частини квартири [ADDRESS] (на даний час вул. Припортова, 8) в м. Черкаси та відповідно на 2/12 частини за [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь прокуратури Черкаської області судові витрати по справі. Прокурор Черкаської місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, заперечувала проти стягнення з неї судових витрат. В іншій частині позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Третя особа [PERSON] н в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи Служби у справах дітей Черкаської міської ради [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи Другої Черкаської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, до початку судового засідання надав лист про слухання справи без їхньої участі. Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що на обліку в службі у справах дітей Черкаської міської ради, як дитина - сирота, перебуває [PERSON], [INFO]. Батько неповнолітнього - [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії 1-СР № 119863 від 31.07.2009, виданого відділом РАЦС по м. Умань Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, помер 18.05.2009. Мати неповнолітнього - [PERSON] померла 27.08.2002, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії IMP № 199548, видане 29.08.2002 Черкаським міським відділом РАЦС Черкаського міського відділу реєстрації актів громадянського стану. [PERSON] являлась донькою померлого [PERSON], який помер 10 червня 2013 року, що підтверджується витягом № 00016949947 від 03 серпня 2016 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Після смерті [PERSON], який є дідом неповнолітнього [PERSON] по лінії матері відкрилася спадщина на його спадкове майно, а саме ? квартири [ADDRESS], що належала померлому на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 18965, виданого Придніпровським РВК м. Черкаси 09.04.1998 та зареєстрованого в Черкаському інвентарбюро під №59482. Спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], є його дружина [PERSON]. 26.12.2013 державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі під № 1-2126, згідно якого спадкоємцем майна [PERSON], а саме ? частини квартири [ADDRESS], є [PERSON] Також, на момент смерті діда у квартирі також проживав [PERSON], [INFO], який на момент смерті [PERSON] був неповнолітнім,на той час, та претендував на 1/12 частину квартири. З метою реалізації майнових прав неповнолітнього його опікун - [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] Водночас, 16.07.2016 державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована тим, що неповнолітній [PERSON] у спірній квартирі прописаний не був та спадкоємницею [PERSON] при отриманні свідоцтва про право на спадщину не було повідомлено про наявність будь-яких інших спадкоємців. Вказане унеможливлює неповнолітнього оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку. Так, ст. 1258 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у т.ч. зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той ж подружжя, який кого пережив та батьки. Згідно ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Тобто, до спадкоємців першої черги належать також онуки та правнуки, але лише в тому випадку, якщо на момент відкриття спадщини немає в живих того з батьків, який був би спадкоємцем, за правом представлення. Стаття 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою- четвертою статті 1273 цього Кодексу. Так, відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом.. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Частиною другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про скасування записів Державного реєстру прав, що може бути прийняте державним реєстратором у разі подання заінтересованою особою рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав. Відповідно до пункту 2.3 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 12.12.2011 № 3502/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 12.12.2011 за № 1429/20167 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Квартира є обєктом права власності (ст. 382 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Стаття 17 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на одержання в установленому законом порядку у спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їхньої смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. А тому враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов підлягає до задоволення. Суд вважає за можливе визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] , скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на ? квартири [ADDRESS] (на даний час вул. Припортова 8) в м. Черкаси за [PERSON] від 26.12.2013 року та визнати право власності в порядку спадкування за законом за неповнолітнім [PERSON], , а саме 1/12 частини квартири. (оскільки, [PERSON], який є дідом неповнолітнього [PERSON] та батьком померлої [PERSON], належала ? квартири, необхідно визнати право власності на 1/12 частини квартири за неповнолітнім [PERSON], а 2/12 частини квартири повинна належати [PERSON]Л.) з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів та наданих пояснень сторін. Також з відповідача [PERSON] ,відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь прокуратури Черкаської області судовий збір в розмірі 4134,00грн. На підставі ст.ст. 16, 1222 ,1258,1261 1266,1268 ,1269 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 Про судову практику у справах про спадкування ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України,ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд-,

Outcome: approved