Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Заявленими вимогами орган місцевого самоврядування у особі виконавчого комітету просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей у зв`язку із нехтуванням своїми батьківськими обов`язками. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Сторони на розгляд справи не з`явились. Позивач направив листа, яким просив розгляд справи проводити у відсутність їх представника та не наполягають на прийняття рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідачі позов визнали та просили розгляд справи проводити у їх відсутність. Такі фактичні обставини справи та вимоги п. 3 ч. 1 ст. 200 ЦПК України, суд вважає, дають достатні підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Проаналізував матеріали надані позивачем, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. У відповідачів народились наступні діти: [INFO] [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] . Також у відповідачів є двоє повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , відповідно 2002 та 2003 року народження. Відповідачі є громадянами України, мають зареєстроване місце проживання, отримували код платника податків та уклали шлюб 16 січня 2002 року. 27 жовтня 2021 року служба у справах дітей Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області дала висновок про доцільність позбавлення відповідачів їх батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Так, відповідачі неодноразово попереджались про безвідповідальне ставлення до своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей, однак жодних висновків з приводу цього зроблено не було. Родина відповідачів постійно перебувала на обліку з даного приводу, а діти, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Дане рішення затверджене рішення сільської ради. Представники органу опіки та піклування неодноразово відвідували умови проживання відповідачів та фіксували вкрай незадовільні житлові та побутові умови дітей. У зв`язку із таким ставлення батьків діти були поміщені у навчальні заклади санаторного типу. Після діагностування у дітей хронічних хвороб батьки інформувались, однак нічого з даного приводу не вчиняли. Орган місцевого самоврядування приймав рішення про відібрання дітей для вчинення заходів щодо їх порятунку. Однак і такі заходи не змусили батьків зміни ставлення до дітей. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини (ст. 164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ст. 166 СК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Суд вважає заявлені вимоги повністю обґрунтованими та такими, які підтверджені поданими та раніше зазначеними матеріалами справи. Так, відповідачі нехтують батьківськими обов`язками, що негативно впливає на розвиток дітей. Батьки не піклуються про своїх дітей, не займаються їх вихованням, не дбають про їх здобуття ними освіти. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved