Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Заступник Коломийського міжрайонного прокурора звернувся в суд з позовною заявою до Нижньовербіжської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області про скасування державного акту на земельну ділянку. В своєму позові прокурор посилається на те, що рішенням Нижньовербіжської сільської ради від 25 грудня 1997 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку плащею 0,3978 га (0,2223 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та 0,1755 га для ведення особистого підсобного господарства), яка розташована в с. Нижній Вербіж. На підставі вищевказаного рішення [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,3978 га. Відповідно до ухвали Коломийського міськрайонного суду від 27.10.2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 367 КК України. Згідно вказаної ухвали встановлено, що [PERSON], являючись державним службовцем, службовою особою, що наділена адміністративно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов'язками, займаючи відповідальне становище, неналежно виконуючи свої службові обов'язки у 1997 році під час розгляду заяви [PERSON] про передачу у власність земельних ділянок загальною площею 0,3978 га, не перевіривши належність земельної ділянки до земель Нижньовербіжської сільської ради, погодила передачу у власність даної земельної ділянки та підписала державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] В судовому засіданні, прокурор Коломийської міжрайонної прокуратури Івано-Франківської області позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить позов задовольнити. Представник відповідача, сільський голова Матеївецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі і проти задоволення позову не заперечила. Третя особа [PERSON] подав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі і проти задоволення позову не заперечив, просить суд розглядати справу без його участі. Третя особа [PERSON] будучи належним чином повідомлена про день та час судового розгляду, в судове засідання не зявилась. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 155 ч.1 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ст. 16 ч. 2 п.10, ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції та законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Судом встановлено, що рішенням Нижньовербіжської сільської ради від 25 грудня 1997 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку плащею 0,3978 га (0,2223 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та 0,1755 га для ведення особистого підсобного господарства), яка розташована в с. Нижній Вербіж. На підставі вищевказаного рішення [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,3978 га. Згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду від 27.10.2014 року (а.с. 5) встановлено, що [PERSON], являючись державним службовцем, службовою особою, що наділена адміністративно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов'язками, займаючи відповідальне становище, неналежно виконуючи свої службові обов'язки у 1997 році під час розгляду заяви [PERSON] про передачу у власність земельних ділянок загальною площею 0,3978 га, не перевіривши належність земельної ділянки до земель Нижньовербіжської сільської ради, погодила передачу у власність даної земельної ділянки та підписала державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] Тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 15, 16, 21 ЦК України, ст.. 152, 155 ЗК України ст.. 24, 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та

Outcome: approved