Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів та штрафу, та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за попереднім договором в сумі 125 000,00 грн. За наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року вказане заочне рішення було скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 24 травня 2016 року задоволено клопотання представника відповідача та дану цивільну справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався продати позивачу, а позивач відповідно купити у нього 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Сторони домовились про те, що договір купівлі-продажу повинен бути укладений та нотаріально посвідчений не пізніше 05.09.2014 року за ціною 187 500,00 грн. Позивач свої зобов`язання виконав, сплатив відповідачу зобов'язальний платіж у розмірі 62 500,00 грн. в день підписання попереднього договору, в той час як відповідач договір купівлі-продажу в зазначений день із позивачем не уклав. Позивач зазначає, що усі його звернення до відповідача залишаються поза увагою. В зв'язку з чим був вимушений звернутись до суду з цим позовом за захистом своїх прав, в якому просив стягнути з [PERSON] сплачені кошти за попереднім договором у розмірі 62 500,00 грн., штраф за порушення умов даного договору у розмірі 62 500,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Позивач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляд справи повідомлявся належним чином, але у заяві від 19.09.2015 року (а.с. 31) просив розглядати справу у його відсутність. Відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Судова повістка, надіслана на його адресу, зазначену у позові, повернулася без вручення, із відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. Перевіряючи обставин у справі, судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить ? частки квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 липня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М. (а.с. 9) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №24168139 від 12.07.2014р. (а.с. 8). 05 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М., серії ВТХ №147052, відповідно до умов якого Продавець зобов`язався продати Покупцеві, а Покупець зобов'язався купити у Продавця 1/2 частину вказаної квартири. (а.с. 6) Відповідно до п.п. 2.2., 3 цього попереднього договору, Договір купівлі-продажу квартири має бути укладено та нотаріально посвідчено не пізніше 05 вересня 2014 року. Купівля-продаж ? частини квартири, що є предметом цього договору, має бути вчинена за 187500,00 грн. Зі змісту даного Договору вбачається, що на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу Покупець передав, а Продавець отримав від Покупця грошові кошти в сумі 62 500,00 грн. Зазначена сума розцінюється сторонами у договорі, як зобов'язальний платіж в рахунок наступного договору купівлі-продажу сума, що підлягатиме передачі Покупцем Продавцю, буде зменшена на суму переданого за цією угодою зобов'язального платежу. (п. 6 попереднього Договору). Як встановлено в судовому засіданні позивач виконав свої зобов'язання за попереднім договором від 05 липня 2014р. та сплатив зобов'язальний платіж у розмірі 62 500,00 грн. Між тим, відповідач свої зобов'язання за попереднім договором не виконав, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №37690188 станом на 18.05.2015 року власником ? частини квартири [ADDRESS] досі залишається відповідач по справі [PERSON] (а.с. 32-33). Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджував, що відповідач не виконав зобов»язання за попереднім договором від 15 липня 2014р. за яким зобов'язувався підготувати в строк до 15.09.2014 року укласти договір купівлі-продажу спірної квартири, тобто не виконав його істотні умови. Відповідно до ч. 1 ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 635 ЦК України, сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. В свою чергу ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 8 попереднього Договору, у разі, коли договір купівлі-продажу не відбудеться, з вини Продавця, то Продавець зобов'язується повернути отриманий від Покупця зобов'язальний платіж у повній сумі протягом трьох діб з дня вимоги, заявленої у будь-якій формі. Зважаючи на те, що сторони не уклали основний договір купівлі-продажу в термін встановлений попереднім договором, суд приходить до висновку про задоволення вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] безпідставно отриманих коштів у розмірі 62 500,00 грн. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Крім того, відповідно до п. 10а) попереднього договору передбачено, що у разі відмови (ухиляння) Продавця від укладання договору купівлі-продажу у визначений в пункті 2.2. цього Попереднього договору (чи додатково погоджений) термін та не вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах, винна сторона повинна сплатити штраф у розмірі зобов'язального платежу (тобто у розмірі 62 500,00 грн.) переданого за цим Попереднім договором. Передача зазначеної суми штрафу здійснюється одночасно із поверненням суми зобов'язального платежу. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що відповідач порушив умови попереднього договору у зв'язку з його невиконанням, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача штраф в розмірі 62 500,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 625, 629, 651 ЦК України,

Outcome: approved