Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.06.2012 позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Сімейне життя не склалося, сторони спільно не проживають та не підтримують подружніх стосунків. За час подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків і допомоги на утримання дочки не надає. Вказані обставини змусили [PERSON] звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 всіх виді його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач у судове засідання не зявилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що з 10.06.2012 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 119427 від 10.06.2012, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 4). За час подружнього життя у позивача і відповідача народилася дочка: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-АМ № 266837 від 20.08.2013, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 5). У відповідності до довідки № 1216 від 10.05.2017, виданої Тульчинською міською радою Вінницької області, [PERSON] проживає, за адресою: вул. Пушкіна, 42/2, м. Тульчин Вінницька область, на її утриманні знаходиться дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Одним з головних обов'язків батьків є обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей, який виникає у них з часу народження дитини і триває до настання її повноліття. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей здійснюється батьками у більшості випадків добровільно. Якщо ж батьки ухиляються від цього обов'язку та не надають коштів на утримання дітей добровільно, такі кошти стягуються з них у судовому порядку у вигляді аліментів. В частині 3 ст. 181 СК України, зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. У відповідності до положень статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі статей 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Виниклі правовідносини врегульовані ст. 141, 180, 181, 182, 184 СК України. Згідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню, в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір 640 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved