Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

За позовом, позивачка [PERSON] просить суд поділити майно, набуте за час шлюбу з [PERSON] у вигляді квартири [ADDRESS], наступним чином: -визнати за нею право власності на 87/100 часток зазначеної квартири; -визнати за [PERSON] право власності на 13/100 часток зазначеної квартири. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 26 грудня 2003 року між сторонами був укладений шлюб. Проживши разом девять років, вони вели спільне господарство, разом будували сімю, налагоджували життя та наші побутові умови. 27 лютого 2014 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Під час їх сімейних відносин та сумісного ведення господарства 15 серпня 2012 року за 249 000 грн. була придбана вищезазначена квартира, що зазначено в договорі. Для придбання квартири був отриманий кредит в розмірі 80 000 грн. у ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» Розмір грошових коштів отриманих у кредит. Позичальником за кредитним договором виступив відповідач, а позивачка виступила поручителем. Відповідач не бажав погашати заборгованість за кредит, у звязку із чим позивачка була змушена сплачувати кредит з власних коштів, які отримувала від батьків, а потім від [PERSON], з яким вона на теперішній час проживає у «цивільному шлюбі» та маю спільну дитину [PERSON] На теперішній час кредит погашено в повному обсязі, на що позивачкою витрачено 100165 грн. Також, для купівлі квартири сторонами були отримані грошові кошти у борг від матері позивачки у розмірі 5800 [PERSON] та 10000 грн. Зазначений борг був повернутий позивачкою матері у повному обсязі особисто, грошові кошти на погашення боргу вона взяла у свого другого чоловіка. Грошові кошти, отримані у [PERSON], сторонами було переведено у гривневий еквівалент: 19 квітня 2012 року 2820 [PERSON] було переведено у 29610 грн., а 26 квітня 2012 року 3000 [PERSON] було переведено у 31710 грн. Вказані грошові кошти були витрачені ними на оплату вартості спірної квартири. Оскільки на момент подання позову та сплати боргу курс [PERSON] складає 2434, 71 гривень за 100 [PERSON], за твердженням позивачки нею було витрачено грошових коштів для повернення боргу за придбання квартири у розмірі 141213,18 грн. Таким чином, на придбання квартири особисто позивачкою було витрачено 251738,18 грн. (100165 + 141213,18 + 10000). На момент купівлі квартири сторонами фактично було сплачено готівкових коштів з власних заощаджено у розмірі 97680 грн. Вказані грошові кошти були нами збережені за час спільного проживання та підлягають поділу навпіл, таким чином частка позивачки від розміру сплачених власних коштів їх родиною в момент укладення договору купівлі-продажу квартири дорівнює 48840 грн. Виходячи з наведено, особисто позивачкою було сплачено грошових коштів на купівлю квартири у розмірі 300578,18 грн. (251738,18 + 48840). Загальна кількість фактично витрачених на купівлю квартири коштів складає: 349418,18 грн. (251738,18 + 97680). Позивачка також стверджує, що у квартирі виключно за її кошти був зроблений капітальний ремонт вартістю 37114 грн., внаслідок чого було збільшено вартість квартири на розмір вкладених позивачкою у квартиру грошових коштів, та вартість квартири складає 386 532,18 грн. (349418,18 + 37\~114). Таким чином, позивачкою було вкладено у вказану квартиру 337 692,18 грн. (300578,18 + 37114). За підрахунками позивачки, частка грошових коштів відповідача, вкладених у вказану квартиру, складає 0,1264 частка від загальних витрат на квартиру, тобто не більше 13/100 від розміру квартири. На думку позивачки, за таких обставин вона має право на 87/100 часток вказаної квартири. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали в повному обсязі позовні вимоги та фактичні обставини, на яких вони ґрунтуються. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнали частково. Не заперечують проти визнання за позивачкою права власності на частку квартири, однак виходячи з рівності часток подружжя у спільному майні, оскільки квартира була придбана за спільні кошти подружжя. [PERSON] заперечив факт отримання в борг грошових коштів від матері позивачки. Стверджує, що після припинення фактичних шлюбних відносин він давав позивачці гроші на погашення кредиту і фактично кредит погашався за його особисті кошті. Треті особи ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і Державна іпотечна установа, належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. За ухвалою суду справа розглянута за їх відсутності. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. З копії свідоцтва про одруження (т. 1 а.с. 7) вбачається, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 26 грудня 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Сторонами визнано, що на час розгляду справи в суді дитина мешкає разом з позивачкою. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року (т. 1 а.с. 9-10), яке набрало законної сили 11 березня 2014 року. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що при поданні позову до суду [PERSON] зазначив, що шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2013 року. Зазначена фактична обставина під час судового розгляду була визнана [PERSON], про що вона подавала до суду відповідну письмову заяву. В період перебування в зареєстрованому шлюбі та підтримання фактичних шлюбних відносин відповідач [PERSON] на підставі нотаріально - посвідченого договору купівлі - продажу 15 серпня 2012 року придбав квартиру [ADDRESS] (т. 1 а.с. 11-12). Останній залишається зареєстрованим власником квартири на час розгляду справи в суді, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (т. 2 а.с. 69-70). Згідно вказаної інформації, на час розгляду справи в суді в Державному реєстрі іпотек наявні відомості про зареєстровану іпотеку вказаної квартири, іпотеко держателем якої виступає Державна іпотечна установа. Також в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна зареєстрована заборона на нерухоме майно на зазначену квартиру, обтяжувачем за якою виступає ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. За ст. 60 Сімейного кодексу, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Суд,

Outcome: partial