Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] міської радипро визначення частки у домоволодінні та визнання права власності на спадкове майно. У своїй позовній заяві позивач вказує, що 10 травня 2013 року помер її чоловік [PERSON], який останні роки свого життя проживав разом з нею за адресою: вул. Енгельса, 7, м. Гадяч Полтавської області. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння за вищевказаною адресою, яке було збудовано починаючи з 1974 року. Інвентаризація домоволодіння не проводилася, у звязку з цим правоустановчі документи відсутні, а також частки даного домоволодіння не визначені. Присадибна земельна ділянка належить померлому чоловіку [PERSON]. Вона прийняла спадщину належним чином, але при зверненні до [PERSON] державної нотаріальної контори для оформлення документів на спадкове майно, державний нотаріус відмовив їй, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про визначення частки у домоволодінні та визнання права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON]у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представники відповідача[PERSON] міської ради та третьої особи [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилися, направили до суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог [PERSON] не заперечують. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] міської ради про визначення частки та визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, щовідповідно до свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON]одружились 23 вересня 1959 року. Згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 531 від 28.12.1971 року, [PERSON] виділено земельну ділянку під індивідуальне будівництво площею 500 кв.м. по вул. Енгельса, 7-а. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 17.04.2007 року, власником земельної ділянки площею 0,0489 га по вул. Енгельса, 7, в м. Гадяч, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка), є [PERSON]. Адресу будинку з господарськими будівлями, який належав [PERSON], змінено з вул. Енгельса, 7-а на вул. Енгельса, 7 в м. Гадяч, про що свідчить довідка виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 02-22/123 від 31.08.2015 року. Зі змісту рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради про виділення земельної ділянки під індивідуальне будівництво № 531 від 28.12.1971 року, договору про надання у безтермінове користування земельної ділянки від 28 грудня 1971 року, а також у відповідності до даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок слідує, що будинок по вул. Енгельса, 7 в м. Гадяч Полтавської області збудований починаючи з 1974 року. Приписами ст. 60, 61 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України презюмується, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності. Спільною сумісною власністю, відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, є спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦК України , у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Судом встановлено, що домоволодіння по вул. Енгельса, 7, в м. Гадяч Полтавської області збудоване за час шлюбу [PERSON] та [PERSON], тому є спільною сумісною власністю подружжя, виходячи зі змісту ст. 372 ЦК України, частки сторін у спільній сумісній власності, а саме в будинку з допоміжними господарськими будівлями, є рівними, тобто становлять по 1/2 частині за кожним. [PERSON] помер 10 травня 2013 року, про що свідчить свідоцтво про смерть. [PERSON] державна нотаріальна контора своїм листом за № 481 від 26 серпня 2015 року повідомила, що після померлого 10 травня 2013 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 26.08.2015 року, наданої Першою лохвицької держнотконторою, за параметрами запиту «[PERSON], дата смерті: 10.05.2013 року» інформація у Спадковому реєстрі відсутня. У довідці виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 2180 від 04.09.2013 року значиться, що позивач [PERSON], згідно реєстрації у паспорті проживає в [INFO]. До дня смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 10.05.2013 року, вона також проживала разом з ним за даною адресою та вела спільне господарство. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи з приписів ст. 1268 ЦК України, позивач [PERSON] належним чином прийняла спадщину після чоловіка [PERSON], оскільки на день його смерті проживала разом з ним за однією адресою. Як значиться у письмових поясненнях [PERSON] державної нотаріальної контори за № 602/02-14 від 10.09.2014 року, до складу спадкового майна, що залишилось після смерті 10.05.2013 року [PERSON] входить будинок з допоміжними будівлями у м. Гадяч по вул. Енгельса, 7. Нотаріус позбавлений можливості видати позивачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на вказане майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Згідно довідки Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 479 від 08.05.2013 року, станом на лютий 2004 року за даними реєстрових книг реєстрація права власності на житловий будинок по вул. Енгельса, 7, в м. Гадяч Полтавської області не проводилась. У технічному паспорті на житловий будинок за адресою: вул. Енгельса, 7, м. Гадяч Полтавської області зазначено, що житловий будинок позначений на технічному паспорті літерою А-1, а, загальною площею 62,8 кв.м, жилою площею 23,3 кв.м., з господарськими будівлями: сарай літ. Б, б, огорожа - № 1. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Частиною 1 ст. 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1261 ЦК - у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив. Згідно ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Таким чином суд вважає, що є законні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved