Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

До суду з названим позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що він є власником житлового будинку № 16 по вул. Маслозаводській в смт. Ставище Київської області, в якому проживають його дочка [PERSON], співмешканка [PERSON] та син останньої [PERSON], який зареєстрований [INFO]. Проживаючи у вказаному житловому будинку, відповідач неодноразово вчиняв сварки зі своєю матірю [PERSON] та сестрою [PERSON], за що притягувався Ставищенським районним судом до адмінвідповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Своєю поведінкою відповідач створив неможливі для нього та членів його сімї умови проживання, що робить неможливим їхнє спільне проживання у його будинку. Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд виселити [PERSON] з житлового будинку, розташованого по вул. Маслозаводській, 16 в смт. Ставище Київської області, який належить йому на праві власності, без надання іншого житла. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві позивач. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, суду пояснив, що він постійно конфліктує з позивачем та членами його сімї, за що пять раз протягом року притягувався до адміністративної відповідальності. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, його усну заяву про визнання позову, пояснення третіх осіб, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 16 по вул. Маслозаводській в смт. Ставище Київської області, в якому проживають дочка [PERSON], співмешканка [PERSON] та син останньої [PERSON], який зареєстрований [INFO]. Проживаючи у вказаному житловому будинку, [PERSON] неодноразово вчиняв сварки з позивачем, [PERSON] та [PERSON], за що був притягнутий 28 квітня 2015 року та 28 липня 2015 року Ставищенським районним судом до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Систематичне порушення правил соціалістичного співжиття відповідача роблять неможливі для позивача та членів його сімї умови проживання, що призвело до неможливого їхнього спільного проживання у вказаному будинку. Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ст. 160 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов'язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки відповідач своєю поведінкою створив неможливі для позивача та членів його сімї умови проживання, за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності, і ним позов визнається, то його слід задовольнити. Судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved