Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] в якому просила розірвати шлюб, який був зареєстрований 20.09.2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1536. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 20.09.2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери. Протягом двох років сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем не можливе, але відповідач відмовляється від розірвання шлюбу через органи РАЦСу. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не явився, про час та місце розгляду справи сповіщався. Жодних заяв, клопотань чи відзиву до суду не надавав. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 20.09.2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1536. Протягом двох років сторони не підтримують шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved