Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Заступник прокурора Одеської області, який діє в інтересах держави в особі Одеської обласної ради звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: Приватне підприємство «Інтерінвестстрой 2011» про витребування майна з чужого незаконного володіння, мотивуючи свої вимоги наступним: Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.03.2014 року у справі № 916/39/14 задоволено позов Заступника прокурора Одеської області, який діяв в інтересах держави в особі Одеської обласної ради до відповідачів Одеської міської ради, Приватного підприємства «Інтерінвестстрой 2011» про визнання права власності, визнання недійсними рішень, визнання недійсним договору та повернення майна з чужого незаконного володіння. Визнано право спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області в особі Одеської обласної ради на нежитлове приміщення першого поверху № 504 загальною площею 127,0 кв.м., основною площею 120,5 кв.м., та нежитлове приміщення першого поверху № 507 загальною площею 37,4 кв.м., що знаходяться в будинку [ADDRESS]. Крім того, вищевказаним рішенням визнано недійсним пункт 1 рішення Одеської міської ради від 08.07.2011 № 821-VI «Про перелік об'єктів комунальної власності м. Одеси, що підлягають приватизації та відчудженню у 2011 році, та внесення змін до рішень Одеської міської ради» в частині включення до цього переліку за №15 приміщення першого поверху площею 164,4 кв.м. по [ADDRESS] для викупу ПП «Інтерінвестстрой 2011». Визнано недійсним підпункт 6.5 пункту 6 рішення Одеської міської ради від 20.09.2011 року № 1259-УІ «Про перелік об'єктів комунальної власності м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2011 році, та внесення змін до рішень Одеської міської ради». Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 25.04.2013 нежитлових приміщень першого поверху № 504 (п'ятсот чотири) та №507 (п'ятсот сім), що розташовані за адресою: [ADDRESS], укладений між територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради та ПП «Інтерінвестстрой 2011» та зобов'язано приватне підприємство «Інтерінвестстрой 2011» повернути Одеській обласній раді нежитлові приміщення, що були предметом договору купівлі - продажу шляхом виселення вказаного підприємства із зазначених приміщень. Однак, як зазначено у позові, після ухвалення вказаного рішення суду, Одеській обласній раді рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 17.10.2014 року за №16565630 відмовлено у реєстрації права власності за територіальними громадами сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради на вказані приміщення, у зв'язку з наявністю реєстраційних записів про право власності за іншою особою (не відповідачем у судовій справі). Разом з тим, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 17.02.2015 року вбачається, що власником нежитлових приміщень першого поверху №507 та № 504 є [PERSON]. Установлено, що [PERSON] на підставі договорів купівлі - продажу, укладених 19.07.2013 року з ПП «Інтерінвестстрой 2011» та посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кіріченко І.Є., набуто право власності на нежитлові приміщення першого поверху [ADDRESS]. Рішенням господарського суду Одеської області від 03.03.2014 року у справі № 916/39/14 установлено, що рішенням Одеської обласної Ради народних депутатів від 25.11.1991 року № 266-ХХІ «Про розмежування державного майна між власністю обласної Ради, міст обласного підпорядкування і районів області» було затверджено переліки державного майна, що передавалося у власність Одеської обласної ради народних депутатів та міст обласного підпорядкування, зокрема, міста Одеса. Крім цього, рішенням Одеської обласної Ради народних депутатів від 12.05.1993 №449-ХХІ «Про заходи охорони та використання нерухомих пам'яток історії і культури Одеської області» прийнято в комунальну власність Одеської обласної ради народних депутатів нерухомі пам'ятники історії та культури в Одеській області, які є державною власністю. В подальшому, рішенням Одеської обласної ради від 22.09.2006 № 73-У затверджено нову редакцію переліку об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління якими здійснює обласна рада. Пункт 8 вказаного Переліку «об'єкти культурної спадщини» діє в редакції п. 11 рішення обласної ради від 24.04.2003 № 154-XXIV «Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада». Відповідно до п. 11.1.75 вказаного рішення до цього Переліку включено пам'ятку містобудування та архітектури - будинок Новікова, 1912-1913 ([ADDRESS] ріг [ADDRESS]) у місті Одесі, управління яким здійснює Одеська обласна рада. На підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.10.2008 № 1262 виконкомом Одеської міськради 24.11.2008 видано свідоцтво про право власності серії [NUMBER] територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення першого поверху № 504 загальною площею 127,0 кв. м., основною площею 120,5 кв. м., відображених у технічному паспорті від 08.09.2008 року, розташованих у [ADDRESS]. Також на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 10.03.2011 року № 91 виконкомом Одеської міськради 26.04.2011 року видано свідоцтво про право власності серії [NUMBER] на нежитлові приміщення першого поверху [ADDRESS], загальною площею 37,4 кв. м., відображених у технічному паспорті від 08.02.2011 p., територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на вказаний об'єкт нерухомого майна. Зважаючи на викладені обставини, 25.04.2013 року територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради нежитлові приміщення першого поверху [ADDRESS], та в цілому складаються з приміщень, загальною площею 127 кв. м., основною площею 120,5 кв. м. та нежитлового приміщення першого поверху [ADDRESS], та в цілому складається з приміщення, загальною площею 37,4 кв.м, відчужено за договором купівлі-продажу приватному підприємству «Інтерінвестрой 2011», яким 25.04.2013 року прийнято зазначені нежитлові приміщення за актом приймання-передачі. При цьому, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012 року у справі №2-а-412/10/1522, яка не змінена та не скасована, визнано протиправними дії виконавчого комітету Одеської міської ради щодо оформлення за Одеською міською радою свідоцтв на 178 об'єктів культурної спадщини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, у т.ч. щодо вищевказаних об'єктів, що знаходяться по [ADDRESS], та скасовано свідоцтва про право власності Одеської міської ради на ці об'єкти. Вищевказаним рішенням суду установлено, що вказаний об'єкт не передавався у комунальну власність територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, повноважень щодо оформлення цього майна у комунальну власність Одеської міської ради, видачі свідоцтва про право власності Одеська обласна рада Одеській міській раді не надавала, а тому у Одеської міської ради не було підстав включати його у перелік майна, що підлягало приватизації. Зазначений факт також встановлений постановою господарського суду Одеської області від 25.12.2006 року у справі №22/401-06-11665А, яку залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції. Тому, як вказано у позові, вищевказаними судовими рішеннями встановлено факт незаконного набуття права власності Одеською міською радою на вказані об'єкти нерухомості, у зв'язку з чим, вказані обставини не доказуються при розгляді інших справ. Власником майна, відчуженого за оспорюваним договором купівлі-продажу є територіальні громади сіл, селищ, міст Одеської області в особі Одеської обласної ради, управління зазначеним майном від імені громади здійснюється Одеської обласною радою, однак діями Одеської міської ради та її виконавчого комітету була порушена воля територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області щодо розпорядження вищезазначеним майном, оскільки воля власника на відчуження цих об'єктів нерухомості не закріплена жодним чинним нормативно- правовим актом. Крім того, як зазначено у позовній заяві, оскільки рішеннями судів установлено факт незаконного набуття права власності Одеською міською радою у зв'язку з тим, що Одеською обласною радою не приймалось будь - яких рішень щодо відчудження вказаних об'єктів Одеській міській раді чи іншим особам, Одеська обласна рада має право на витребування вказаного майна (нежитлових приміщень першого поверху [ADDRESS]) з користування теперішнього власника - [PERSON] Неможливість Одеської обласної ради розпоряджатися вищевказаним майном, підриває матеріальну основу територіальних громад сіл, селищ, міст місцевого самоврядування та завдає істотної шкоди інтересам держави всупереч ст. 7 Конституції України, відповідно до якої держава Україна визнає та гарантує місцеве самоврядування. Просив суд витребувати з володіння [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) нежитлове приміщення першого поверху № 504 (п'ятсот чотири), та в цілому складається з приміщень загальною площею 127,0 кв.м., основною площею 120,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; витребувати з володіння [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) нежитлове приміщення першого поверху №507 (п'ятсот сім), та в цілому складається з приміщення загальною площею 37,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні прокурор прокуратури Одеської області [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві. У судовому засіданні представник позивача Одеської обласної ради позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надавши суду письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог, відповідно до яких вбачається, що прокуратура Одеської області зверталась до господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Одеської обласної ради до Одеської міської ради, приватного підприємства «Інтерінвестстрой 2011» про визнання права власності, визнання недійсними рішень Одеської міської ради, договору купівлі-продажу майна та повернення майна з чужого незаконного володіння. За результатом розгляду справи за вищевказаним позовом 03 березня 2014 року господарський суд Одеської області ухвалив рішення по справі № 916/39/14, яким позов заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної ради до Одеської міської ради, приватного підприємства «Інтерінвестстрой 2011» задовольнив, а саме: визнав право власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області в особі Одеської обласної ради на нежитлові приміщення першого поверху № 504 загальною площею 127,0 кв.м, основною площею 120,5 кв.м., та нежитлове приміщення першого поверху № 507 загальною площею 37,4 кв.м. у [ADDRESS]; визнав недійсним п. 1 рішення Одеської міської ради від 08.07.2011 р. № 821-VI «Про перелік об'єктів комунальної власності м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2011 році, та внесення змін до рішення Одеської міської ради» в частині включення до цього переліку до № 15 вищевказаних приміщень для викупу приватним підприємством «Інтерінвестстрой 2011»; визнав недійсним п. 6.5 п. 6 рішення Одеської міської ради від 20.09.2011 р. № 1259-VІ «Про перелік об'єктів комунальної власності м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2011 р., та внесення змін до рішення Одеської міської ради»; визнав недійсним договір купівлі-продажу вищевказаних нежитлових приміщень від 25.04.2013 р., укладений між територіальною громадою м. Одеси та приватним підприємством «Інтерінвестстрой 2011»; зобов'язав приватне підприємство «Інтерінвестстрой 2011» повернути Одеській обласній раді спірні нежитлові приміщення. Зазначене рішення суду набрало законної сили. 03 березня 2014 господарський суд Одеської області видав наказ № 916/39/14 про зобов'язання ПП «Інтерінвестстрой 2011» повернути Одеській обласній раді нежитлові приміщення першого поверху № 504 загальною площею 127,0 кв.м, основною площею 120,5 кв.м., та нежитлове приміщення першого поверху № 507 загальною площею 37,4 кв.м. у [ADDRESS], загальною вартістю 982650,00 грн. шляхом виселення ПП «Інтерінвестстрой 2011» із зазначених нежитлових приміщень. 19 вересня 2014 року Другим Приморським відділом Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на виконання зазначеного наказу виселено ПП «Інтерінвестстрой 2011» у примусовому порядку з вищевказаних приміщень та передано їх представнику Одеської обласної ради. Одеська обласна рада в порядку, передбаченому законодавством України, звернулась із заявою про державну реєстрацію права власності на вказані приміщення, однак державним реєстратором було відмовлено у державній реєстрації прав на нежитлові приміщення першого поверху № 504 загальною площею 127,0 кв.м, основною площею 120,5 кв.м., та нежитлове приміщення першого поверху № 507 загальною площею 37,4 кв.м. у [ADDRESS] у зв'язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявні активні реєстраційні записи про право власності на вказані приміщення за іншою особою. У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлове приміщення першого поверху № 504 загальною площею 127,0 кв.м, основною площею 120,5 кв.м., та нежитлове приміщення першого поверху № 507 загальною площею 37,4 кв.м. у [ADDRESS] зареєстровані за [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 19 липня 2013 року (реєстровий № 1441). Однак, вказані об'єкти нерухомості належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підтверджується наступним. Відповідно до Закону Української PCP «Про охорону і використання пам'яток історії та культури» нерухомі пам'ятки історії і культури були поділені на пам'ятки загальносоюзного, республіканського та місцевого значення. Перелік пам'яток історії і культури республіканського значення затверджувався Радою Міністрів Української PCP, а переліки пам'яток історії і культури місцевого значення затверджувалися виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів. Згідно із зазначеним Законом Одеською обласною Радою народних депутатів було прийнято рішення від 15 серпня 1985 року № 480 «Про затвердження додаткового переліку пам'яток архітектури місцевого значення та меж заповідної території у м. Одесі», на підставі якого будівлі, розташованій за адресою: [ADDRESS], було надано статус пам'ятки архітектури місцевого значення. Рішенням Одеської обласної Ради народних депутатів від 12 травня 1993 року № 449-ХХІ «Про заходи для охорони і використання нерухомих пам'яток історії і культури в Одеській області» нерухомі пам'ятки історії та культури в Одеській області, які перебували у державній власності, були прийняті у комунальну власність Одеської обласної Ради народних депутатів. Факт прийняття нерухомих пам'яток історії та культури місцевого значення, які розташовані на території області, до комунальної власності Одеської обласної ради у 1993 році вже було встановлено судами при розгляді інших справ, а саме ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 лютого 2008 року встановлено, що на підставі вищезазначеного рішення Одеської обласної ради від 1993 року № 449-ХХІ обласна рада прийняла у комунальну власність нерухомі пам'ятки історії та культури. Постановою Вищого господарського суду України від 06 листопада 2008 року № 22/54-08-1109 також встановлено, що нерухомі пам'ятки історії та культури, які перебували у державній власності, на підставі рішення обласної ради від 1993 року № 449-ХХІ прийняті у комунальну власність Одеської обласної ради. Аналогічні висновки містяться у постановах Вищого господарського суду України від 29 липня 2009 року по справі № 30/231-08-4792, від 11 березня 2010 року по справі № 30/95-09-3018. Тобто, у період 1991-1993 років спірний об'єкт було прийнято до комунальної власності Одеської області. Після цього обласною радою як належним власником були прийняті рішення щодо включення даного об'єкта до переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади області. Рішенням Одеської обласної ради від 24 квітня 2003 року № 154-XXIV «Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада» був затверджений Перелік об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області станом на 1 квітня 2003 року. У розділі 11 цього Переліку визначено об'єкти культурної спадщини. Згідно з пунктом 11.1.75 Переліку до числа таких об'єктів належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ріг [ADDRESS]. Рішенням обласної ради від 22 вересня 2006 року № 73-У, яким затверджена нова редакція Переліку об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, даний розділ (об'єкти культурної спадщини) залишено без змін. У зв'язку з чим, зазначена будівля, розташована за адресою: [ADDRESS] ріг [ADDRESS], є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради. Однак, Одеська міська рада, маючи відомості про те, що вказаний об'єкт належить до спільної власності територіальних громад області, необгрунтовано включила його до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, та здійснила відчуження спірної будівлі. Згідно з договором купівлі-продажу від 25 квітня 2013 року територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради, від імені якої діяв департамент комунальної власності Одеської міської ради, продала, а ПП «Інтерінвестстрой 2011» купило індивідуально визначене майно комунальної власності у вигляді нежитлових приміщень першого поверху № 504, розташованих за адресою: [ADDRESS], що в цілому складаються з приміщень загальною площею 127,0 кв.м., основною площею 120,5 кв.м.; нежитлового приміщення першого поверху № 507, що розташоване за адресою: [ADDRESS], та в цілому складається з приміщення загальною площею 37,4 кв.м. У подальшому ПП «Інтерінвестстрой 2011» здійснило відчуження зазначених приміщень [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 19 липня 2013 року, р.н. 1442, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кіріченко І.Є. Разом з цим, як було зазначено вище, будівля, що розташована за адресою: [ADDRESS] ріг [ADDRESS], є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради. Спірна будівля належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради, не передавалась продавцю майна обласною радою, а відтак вибула з її володіння поза її волею. Тому, на думку позивача, оскільки рішенням господарського суду Одеської області, яке вступило в законну силу, встановлено факт незаконного набуття Одеською міською радою права власності на спірні приміщення, які є спільною власністю територіальних громад області, Одеська обласна рада має право витребувати зазначене майно з користування теперішнього власника [PERSON]. Також позивач у письмових поясненнях зазначив, що 25 червня 2014 року Одеською міською радою прийнято ініціативне рішення № 4818-VІ «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Одеси нерухомих об'єктів, що знаходяться на території міста Одеси» (копія додається), яким вирішено надати згоду на прийняття із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює Одеська обласна рада, до комунальної власності територіальної громади міста Одеси нерухомих об'єктів, що знаходяться на території міста Одеси, згідно з додатком (всього у додатку 256 об'єктів), в т.ч. об'єкти, внесені до оспорюваного рішення виконавчого комітету Одеської міської ради. Пунктами 3 та 4 згаданого рішення Одеської міської ради комісії з приймання-передачі нерухомих об'єктів після отримання відповідного рішення Одеської обласної ради щодо передачі нерухомих об'єктів, що знаходяться на території міста Одеси, до комунальної власності територіальної громади міста Одеси доручено здійснити заходи щодо прийняття вказаних об'єктів від Одеської обласної ради за актом приймання- передачі. Після підписання акта приймання-передачі нерухомих об'єктів, зазначених у додатку до рішення, та затвердження його відповідним рішенням Одеської міської ради про прийняття вказаних нерухомих об'єктів до комунальної власності територіальної громади міста Одеси департаменту комунальної власності Одеської міської ради спільно з юридичним департаментом Одеської міської ради доручено здійснити заходи щодо реєстрації права комунальної власності на ці об'єкти за територіальною громадою міста Одеси. Таким чином, на думку обласної ради, прийняттям вказаного рішення Одеська міська рада погодилась та підтвердила той факт, що спірні об'єкти нерухомості, які є пам'ятками культурної спадщини місцевого значення, належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради. На теперішній час обласною радою не прийнято рішення про передачу вказаних у додатку до рішення Одеської міської ради256 об'єктів нерухомості із спільної власності територіальних громад області до комунальної власності територіальної громади міста Одеси. Зараз обласною радою лише вирішується питання про уточнення списку вказаних об'єктів нерухомості та, взагалі, доцільності їх передачі до комунальної власності територіальної громади міста Одеси. До судового засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення у пресі виклику відповідача до суду з метою розгляду вказаної цивільної справи. (Газета «Одеські вісті» № 66 (4776) від 01.08.2015 року та газета «Урядовий кур'єр» № 140 (5514) від 04.08.2015 року). (а.с. 88-98,-110), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю на адресу суду не надходило. До судового засідання представник третьої особи не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю на адресу суду не надходило. Суд, заслухавши пояснення представника прокуратури Одеської області, представника позивача Одеської обласної ради, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги Заступника прокурора Одеської області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 03.03.2014 року по господарській справі № 916/39/14 за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної ради до відповідачів Одеської міської ради, Приватного підприємства «Інтерінвестстрой 2011» про визнання права власності, визнання недійсними рішень, визнання недійсним договору та повернення майна з чужого незаконного володіння визнано право спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області в особі Одеської обласної ради на нежитлові приміщення першого поверху № 504 загальною площею 127,0 кв.м, основною площею 120,5 кв.м та на нежитлове приміщення першого поверху № 507 загальною площею 37,4 кв.м у [ADDRESS]; визнано недійсним пункт 1 рішення Одеської міської ради від 08.07.2011 року №821-VI «Про перелік об1єктів комунальної власності м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2011 році, та внесення змін до рішень Одеської міської ради» в частині включення до цього переліку за №15 приміщення першого поверху площею 164,4 кв.м по [ADDRESS] для викупу ПП «Інтерінвестстрой 2011»; визнано недійсним підпункт 6.5 пункту 6 рішення Одеської міської ради від 20.09.2011 року № 1259-УІ «Про перелік об'єктів» комунальної власності, що підлягають приватизації та відчуженню у 2011 році, та внесення змін до рішень Одеської міської ради; визнано недійсним договір купівлі - продажу від 25.04.2013 року нежитлових приміщень першого поверху № 504 (п'ятсот чотири), що розташовані за адресою: [ADDRESS], та в цілому складаються з приміщень загальною площею 127,0 кв.м, основною площею 120,5 кв.м та нежитлового приміщення першого поверху № 507 (п'чятсот сім), що розташоване за адресою: [ADDRESS], та в цілому складається з приміщення загальною площею 37,4 кв.м, укладений між територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради та приватним підприємством «Інтерінвестстрой 2011»; зобов'язано ПП «Інтерінвестстрой 2011» повернути Одеській обласній раді нежитлові приміщення першого поверху № 504 (п'ятсот чотири), що розташовані за адресою: [ADDRESS], та в цілому складаються з приміщень загальною площею 127,0 кв.м, основною площею 120,5 кв.м та нежитлове приміщення першого поверху № 507 (п'чятсот сім), що розташоване за адресою: [ADDRESS], та в цілому складається з приміщення загальною площею 37,4 кв.м, загальною вартістю 982 650,00 грн. шляхом виселення вказаного підприємства із зазначених приміщень, а також стягнуто з ПП «Інтерінвестстрой 2011» судові витрати у розмірі 6090,00 грн. Рішення суду набрало законної сили 31.03.2014 року (а.с. 152-155) У відповідності до наданої суду копії рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №16565630 від 17.10.2014 року у державній реєстрації права власності на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS] державним реєстратором було відмовлено, у зв'язку з тим, що документи, подані для державної реєстрації прав не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, тобто відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявні активні реєстраційні записи про право власності на вказані приміщення за іншою особою (не відповідачем у справі). (а.с. 31) З наданої суду копії договору купівлі - продажу від 19.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кіріченко І.Є., укладеного між ПП «Інтерінвестстрой 2011» та [PERSON] вбачається, що останній прийняв від ПП «Інтерінвестстрой 2011» у власність нежитлові приміщення першого поверху [ADDRESS], а в подальшому подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до реєстраційної служби. Крім того, з наданої суду копії договору купівлі - продажу від 19.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кіріченко І.Є., укладеного між ПП «Інтерінвестстрой 2011» та [PERSON] вбачається, що останній прийняв від ПП «Інтерінвестстрой 2011» у власність нежитлове приміщення першого поверху [ADDRESS], а в подальшому подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до реєстраційної служби. (а.с. 32-51) У відповідності до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна № 33732793 та № 33734922 від 17.02.2015 року, право приватної власності на нежитлове приміщення першого поверху № 507 та на нежитлові приміщення першого поверху № 504, розташовані за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. (а.с. 22-28) Також, у судовому засіданні було встановлено, що у відповідності до рішення Одеської міської ради від 25.06.2014 року № 4818-VI «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Одеси нерухомих об'єктів, що знаходиться на території міста Одеси» житловий будинок (оренда міста), який розташований за адресою: [ADDRESS] ріг [ADDRESS] відноситься до об'єкту культурної спадщини, назва пам'ятки «Будинок Новікова, 1912- 19135». (а.с. 138-151) Відповідно до положень ст.. 330 ЦК України, добросовісний набувач набуває право власності на майно і в тому разі, коли набрало законної сили рішення суду про відмову в задоволенні позову про витребування майна із чужого незаконного володіння, оскільки згідно з частиною другою статті 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 8, 21,22, 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що відповідно до статей 330, 334 ЦК право власності на нерухоме майно, відчужене особою, яка не мала на це права, виникає у добросовісного набувача з моменту реєстрації права на таке майно, якщо відповідно до статті 388 ЦК Кодексу воно не може бути витребувано у нього, спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов'язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК; якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обгрунтовано підставу позову) пред'явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У зв'язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (п. 10) реституція, як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена лише стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужено на користь третьої особи. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після, недійсного правочину. У цьому разі, майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину шляхом подачі віндикаційного позову. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з п. 3 ч.1 ст. 388 ЦК України майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом, то власник має право витребувати це майно у добросовісного набувача. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до норм статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист права власності передбачений главою 29 ЦК України. Статтею 388 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до Закону Української PCP «Про охорону і використання пам'яток історії та культури» нерухомі пам'ятки історії і культури були поділені на пам'ятки загальносоюзного, республіканського та місцевого значення. Перелік пам'яток історії і культури республіканського значення затверджувався Радою Міністрів Української PCP, а переліки пам'яток історії і культури місцевого значення затверджувалися виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів. Згідно із зазначеним Законом Одеською обласною Радою народних депутатів було прийнято рішення від 15 серпня 1985 року № 480 «Про затвердження додаткового переліку пам'яток архітектури місцевого значення та меж заповідної території у м. Одесі», на підставі якого будівлі, розташованій за адресою: [ADDRESS], було надано статус пам'ятки архітектури місцевого значення. Рішенням Одеської обласної Ради народних депутатів від 12 травня 1993 року № 449-ХХІ «Про заходи для охорони і використання нерухомих пам'яток історії і культури в Одеській області» нерухомі пам'ятки історії та культури в Одеській області, які перебували у державній власності, були прийняті у комунальну власність Одеської обласної Ради народних депутатів. Факт прийняття нерухомих пам'яток історії та культури місцевого значення, які розташовані на території області, до комунальної власності Одеської обласної ради у 1993 році вже було встановлено судами при розгляді інших справ, а саме: ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 лютого 2008 року встановлено, що на підставі вищезазначеного рішення Одеської обласної ради від 1993 року № 449-ХХІ обласна рада прийняла у комунальну власність нерухомі пам'ятки історії та культури. Постановою Вищого господарського суду України від 06 листопада 2008 року № 22/54-08-1109 також встановлено, що нерухомі пам'ятки історії та культури, які перебували у державній власності, на підставі рішення обласної ради від 1993 року № 449-ХХІ прийняті у комунальну власність Одеської обласної ради. Аналогічні висновки містяться у постановах Вищого господарського суду України від 29 липня 2009 року по справі № 30/231-08-4792, від 11 березня 2010 року по справі № 30/95-09-3018. (а.с. 119-137) Таким чином, у період 1991-1993 років спірний об'єкт було прийнято до комунальної власності Одеської області. Після цього Одеською обласною радою, як належним власником, були прийняті рішення щодо включення даного об'єкта до переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади області, що було встановлено у судовому засіданні. За таких обставин, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що факт незаконного набуття права власності Одеською міською радою у зв'язку з тим, що Одеською обласною радою не приймалось будь - яких рішень щодо відчудження вказаних об'єктів Одеській міській раді чи іншим особам, з урахуванням того, що рішенням Господарського суду Одеської області від 03.03.2014 року, яке набрало законної сили 31.03.2014 року, визнано право спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області в особі Одеської обласної ради на нежитлові приміщення першого поверху № 504 загальною площею 127,0 кв.м, основною площею 120,5 кв.м та на нежитлове приміщення першого поверху № 507 загальною площею 37,4 кв.м у [ADDRESS]; визнано недійсним пункт 1 рішення Одеської міської ради від 08.07.2011 року №821-VI «Про перелік об1єктів комунальної власності м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2011 році, та внесення змін до рішень Одеської міської ради» в частині включення до цього переліку за №15 приміщення першого поверху площею 164,4 кв.м по [ADDRESS] для викупу ПП «Інтерінвестстрой 2011»; визнано недійсним підпункт 6.5 пункту 6 рішення Одеської міської ради від 20.09.2011 року № 1259-УІ «Про перелік об'єктів» комунальної власності, що підлягають приватизації та відчуженню у 2011 році, та внесення змін до рішень Одеської міської ради; визнано недійсним договір купівлі - продажу від 25.04.2013 року нежитлових приміщень першого поверху № 504 (п'ятсот чотири), що розташовані за адресою: [ADDRESS], та в цілому складаються з приміщень загальною площею 127,0 кв.м, основною площею 120,5 кв.м та нежитлового приміщення першого поверху № 507 (п'чятсот сім), що розташоване за адресою: [ADDRESS], та в цілому складається з приміщення загальною площею 37,4 кв.м, укладений між територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради та приватним підприємством «Інтерінвестстрой 2011»; зобов'язано ПП «Інтерінвестстрой 2011» повернути Одеській обласній раді нежитлові приміщення першого поверху № 504 (п'ятсот чотири), що розташовані за адресою: [ADDRESS], та в цілому складаються з приміщень загальною площею 127,0 кв.м, основною площею 120,5 кв.м та нежитлове приміщення першого поверху № 507 (п'чятсот сім), що розташоване за адресою: [ADDRESS], та в цілому складається з приміщення загальною площею 37,4 кв.м, загальною вартістю 982 650,00 грн. шляхом виселення вказаного підприємства із зазначених приміщень, а також враховуючи той факт, що житловий будинок №12 по вул. Дкрибсівська у м. Одесі віднесений до об'єкту культурної спадщини міста Одеси, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Заступника прокурора Одеської області, який діє в інтересах держави в особі Одеської обласної ради про витребування вказаного майна, а саме нежитлових приміщень першого поверху № 504 та 507, розташованих в будинку [ADDRESS], з володіння [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved