Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

До суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №\~BLAЖГА00050466 від 07.07.2011\~р. у сумі 55238,72 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 03.02.2012 р. між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~BLAЖГА00050466. Згідно п.п. 1, 2, 3, 9, 10 кредитного договору відповідачу було надано кредит в сумі 8500,00 грн. на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 15,00 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 07.07.2014 р. згідно графіка, який є невідємною частиною кредитного договору. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахував позичальнику грошові кошти в розмірі 8500,00 грн., але відповідачем порушені зобовязання за кредитним договором щодо строків сплати процентів за користування кредитом. Зазначає, що відповідач не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, тому станом на 08.08.2015 р. заборгованість відповідача складає 55238,72 грн., з них: по поверненню кредиту 6072,58 грн.; по сплаті відсотків 2804,59 грн.; по сплаті комісії 3531,44 грн.; штраф за несвоєчасне виконання зобовязань 42830,11 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, вказав, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов не подав. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до розділу I (спеціальна частина) укладеного договору №\~BLAЖГА00050466 від 07.07.2011\~р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 8500,00 грн. з терміном повернення до 07.07.2014 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік. Згідно п. 4 розділу I договору №\~BLAЖГА00050466 від 07.07.2011 р. комісія за управління кредитом складає 1,75 % від суми кредиту. Згідно п. 8 розділу I договору №\~BLAЖГА00050466 від 07.07.2011 р. штраф, передбачений п. 4.2 розділу ІІ (загальна частина) договору складає 25% від суми кредиту. Відповідно до п. 1.2 розділу ІІ договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України в сумі, зазначеній в п. 1 Спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невідємну частину договору. Відповідно до п. 1.3 розділу ІІ договору кредит надається на поточні потреби. За приписами п. 4.2 розділу ІІ договору у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 спеціальної частини договору. Додатком № 1 до договору встановлено графік погашення заборгованості за кредитом та процентами. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №\~BLAЖГА00050466 вбачається, що [PERSON] станом на 08.08.2015 р. має заборгованість у розмірі 55238,72 грн., з них: по поверненню кредиту 6072,58 грн.; по сплаті відсотків 2804,59 грн.; по сплаті комісії 3531,44 грн.; платі за пропуск платежів 42830,11 грн. Оскільки [PERSON] не сплатила заборгованість, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України та враховує, що відповідач не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Приймаючи до уваги обставини по справі, положення ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, а також виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, зменшивши розмір розрахованої позивачем неустойки (штрафу, пені), яка значно перевищує розмір боргу. Правова позиція з цього приводу викладена в Постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 року по справі № 6-100цс14, яка відповідно до статті 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. Враховуючи, що сума основного боргу відповідачем сплачена частково, розмір неустойки (штрафу, пені) значно більший від розміру боргового зобовязання,

Outcome: partial