Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Заступник начальника управління [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача надмірно виплачену адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі у сумі 1079,81 грн. В обгрунтування своїх вимог посилається на наступне. Позивачем видано відповідачу довідку від 23.06.2015 року №6327010480 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 09.07.2015 року відповідач звернулась до позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила про те, що вона працює у відділенні ПАТ «Укрсиббанк» з 29.08.2014 та надала відповідну довідку з місця роботи. Відповідачем було прийнято рішення від 17.07.2015 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання у період з 09.07.2015 по 08.01.2016 у розмірі 442,00 грн. в місяць. З червня по вересень 2016 року ревізійною групою Північно-Східного офісу Держаудитслужби проводилась перевірка щодо правильності призначення та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, в ході якої встановлено, що [PERSON], яка отримувала зазначену адресну допомогу як працююча працездатна особа, не повідомила Управління про перебування на обліку як безробітної особи в Харківському міському центрі зайнятості, що є порушенням п.7 Порядку №505. На підтвердження вказаної інформації Управлінням отримано лист Харківського міського центру зайнятості від 11.07.2017 №ХМЦЗ-04-8119, яким повідомлено, що відповідач перебувала на обліку як безробітна особа у період з 04.07.2014 по 13.08.2014 та у період з 10.08.2015 по 25.01.2016 року. Відповідно до абз. 2 п. 7 Порядку №505, [PERSON] зобовязана була проінформувати у триденний строк позивача перебування її на обліку як безробітної, однак, в порушення зазначеного Порядку, відповідач не повідомила, та продовжувала отримувати допомогу як працююча. Так відповідно до вказаного Порядку, вона повинна була отримувати в вересні жовтні по 442,00 грн., в листопаді-грудні 2015 року по 221,00 грн., а з січня 2016 року слід було припинити виплату, але відповідач продовжувала отримувати допомогу з 09.07.2015 по 08.01.2016 по 442,00 грн. за кожний місяць. Рішенням Управління від 16.09.2016 року відповідачу здійснено перерахунок в межах терміну призначення та отримано відповідне повідомлення Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про наявність переплати у період з 09.09.2015 по 22.12.2015 (закінчення дії довідки) в сумі 1079,81 грн. На адресу відповідача було направлено повідомлення про припинення надання допомоги внутрішньо переміщеним особам від 20.10.2016 №7499-09 та від 11.07.2017 №5968-04, в яких зазначено зазначено про зобовязання повернути переплачену суму і перерахувати 1079,81 грн. на рахунок Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. До цього часу на вказаний розрахунковий рахунок не повернута сума переплати наданої допомоги внутрішньо переміщеній особі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, \~повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, \~прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідача було взято на облік як особу, що перемістилася з тимчасово окупованої території України та регіонів проведення антитерористичної операції і дана обставина підтверджується довідкою УПСЗНА Київського району ХМР (а.с. 6). 09.07.2015 року відповідач звернулась до позивача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, і у своїй заяві зазначила про те, що вона працює в ПАТ «УкрСиббанк» з 29.08.2014 року, додавши відповідну довідку від ПАТ «УкрСиббанк». Відповідачем було прийнято рішення від 17.07.2015 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання. Відповідачу була нарахована допомога на проживання з 09.07.2015 по 08.01.2016 в розмірі 442,00 грн. (а.с. 7-9). При проведенні перевірки було встановлено, що відповідач перебувала в Харківському міському центрі зайнятості на обліку як безробітна в наступні періоди: з 04.07.2014 по 13.08.2014, з 10.08.2015 по 25.01.2016 року. (а.с. 15). Рішенням Управління від 16.09.2016 року відповідачу здійснено перерахунок в межах терміну призначення та отримано відповідне повідомлення Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про наявність переплати у період з 09.09.2015 по 22.12.2015 (закінчення дії довідки) в сумі 1079,81 грн. На адресу відповідача було направлено повідомлення про припинення надання допомоги внутрішньо переміщеним особам від 20.10.2016 №7499-09 та від 11.07.2017 №5968-04, в яких зазначено зазначено про зобовязання повернути переплачену суму і перерахувати 1079,81 грн. на рахунок Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. До цього часу на вказаний розрахунковий рахунок не повернута сума переплати наданої допомоги внутрішньо переміщеній особі. (а.с. 10-14). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право на: єдність родини; сприяння органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб'єктами приватного права у пошуку та возз'єднанні членів сімей, які втратили зв'язок внаслідок внутрішнього переміщення; інформацію про долю та місцезнаходження зниклих членів сім'ї та близьких родичів; безпечні умови життя і здоров'я; достовірну інформацію про наявність загрози для життя та здоров'я на території її покинутого місця проживання, а також місця її тимчасового поселення, стану інфраструктури, довкілля, забезпечення її прав і свобод; створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб'єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів, осіб похилого віку цей термін може бути продовжено; сприяння у переміщенні її рухомого майна; сприяння у поверненні на попереднє місце проживання; забезпечення лікарськими засобами у випадках та порядку, визначених законодавством; надання необхідної медичної допомоги в державних та комунальних закладах охорони здоров'я; влаштування дітей у дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади; отримання соціальних та адміністративних послуг за місцем перебування; проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування; безкоштовний проїзд для добровільного повернення до свого покинутого постійного місця проживання у всіх видах громадського транспорту у разі зникнення обставин, що спричинили таке переміщення; отримання гуманітарної та благодійної допомоги; інші права, визначені Конституцією та законами України. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від'їзду; у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Внутрішньо переміщена особа зобов'язана виконувати інші обов'язки, визначені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 2 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово\~комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Грошова допомога виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий відповідно до цього Порядку безоплатно в установі уповноваженого банку. Уповноважений банк приймає від уповноваженого представника сім'ї документи, необхідні для отримання грошової допомоги у разі відкриття поточного рахунка (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо виплата грошової допомоги раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). Згідно п. 11 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає встановленим, що надання відповідачем недостовірної інформації призвело до безпідставного нарахування позивачем та здійсненню виплати відповідачу грошової допомоги за період з 09.09.2015 року по 22.12.2015 року в сумі 1079,81 грн., які підлягають поверненню відповідно до вимог передбачених ст.1212 ЦК України, так як відповідач не повідомила позивача про звільнення з роботи та реєстрацію в Харківському міському центрі зайнятості та продовжувала отримувати допомогу як працююча особа. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтвердженими доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved