overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

З 24 червня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але згодом в сім`ї почали виникати часті непорозуміння, у зв`язку з чим сторони з жовтня 2018 року припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивачка просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідач [PERSON] , згідно заяви, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 24 червня 2016 року перебувають у зареєстрованому Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, сторони з жовтня 2018 року припинили шлюбні відносини, заходів для поновлення сім`ї не приймають, проживають окремо, позивачка не бажає примирятися з відповідачем, відповідач позовні вимоги визнав. За таких обставин, суд вважає, що спільне проживання суперечитиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

З 25.03.1988 р. сторони перебувають у шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, шлюбні стосунки фактично припинені, збереження сім'ї неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач по справі не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просить задовольнити заяву та розірвати шлюб. У судове засідання відповідач по справі не з'явилась, та надала суду заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Сторони зареєстрували шлюб 25.03.1988 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 25.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.5) Стаття 110 Сімейного кодексу України регламентує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, сімейні відносини припинені, вони бажають розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе, сім'я фактично розпалася, тому суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

З 25.03.2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у сторін народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьком записано відповідача. На сьогодні сторони проживають окремо. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON],[INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на утримання сина. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 05. 05. 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 4). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1 ст.182 СК України) Частина 1 ст.183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач є батьком [PERSON], тому слідстягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. Оскільки вимоги задовольняються, судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

З 25.07.2006 року сторони перебувають у шлюбі, від якого у них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Однак, сімейне життя у них не склалось, що призвело до того, що на даний час подружжя проживає окремо. Дочка залишилась проживати з матір'ю та перебуває на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги дитині не надає. Враховуючи вищенаведене, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4частки його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, в прохальній частині позову, просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач в добровільному порядку не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання їх малолітньої дочки ( свідоцтво про народження а.с.5). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ураховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

З 25.08.2001 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Матеріальної допомоги відповідач не надає у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти в у розмірі 1/3 частини всіх доходів. Позивач наполягала на задоволення позову. В судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності проти задоволення позову частково заперечував та просив стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи приходить до наступного висновку. З 25.08.2001 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Матеріальної допомоги відповідач не надає. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього на утримані неповнолітньої дитини, працездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У той же час розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу. Тому оцінивши наведені докази в їх сукупності та відповідно до вимог ст.ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів можливо встановити в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

З 25.09.1999 р. сторони перебувають у шлюбі, 07.02.2009 року у них народилась донька Єлизавета. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, на теперішній час шлюбні стосунки фактично припинені, збереження сімї неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач не зявилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити заяву та розірвати шлюб. У судове засідання відповідач по справі не зявився, на адресу суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Сторони зареєстрували шлюб 25.09.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЖС № 062807, виданого 25.09.1999 року Камянсько-Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області (а.с.3) Стаття 110 Сімейного кодексу України регламентує, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, на теперішній час сімейні відносини припинені, вони бажають розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе, сімя фактично розпалася, тому суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами. Оскільки позовні вимоги задовольняються, тому з відповідача згідно до ст. 88 ЦПК України належить стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

З 25.09.2004 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у сторін народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьком записано відповідача. [INFO] року у сторін народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьком записано відповідача Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Після фактичного розірвання сімейних відносин згоди щодо утримання дітей сторони не знайшли. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до суду та до повноліття дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 10. 11. 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньорогачицького районного управління юстиції Херсонської області (а.с. 10). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 28. 02. 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньорогачицького районного управління юстиції Херсонської області (а.с. 9). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1 ст.182 СК України) Частина 1 ст.183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач є батьком дітей, тому слідстягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1\\3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дітей. Оскільки вимоги задовольняються, судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

З 25.09.2005р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], і відповідач є його батьком. Посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання син не надає, [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів в розмірі 1/4ч. з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. В судовое засідання сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, просять стягувати аліменти згідно заявлених позовних вимог. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов заявлено відповідно до ст. ст. 180 - 183 СК України, де передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначається у частці від заробітку батька дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням матеріального стану і стану здоров'я боржника, або в твердій грошовій сумі, якщо відповідач має мінливий заробіток. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач працює і визнання ним вимог відповідає вимогам ст. 180-183 СК України та не порушує будь-чиїх прав, суд приходить до висновку, що визнання вимог слід прийняти і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4ч. з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.08.2014р. до його повноліття. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

З 25.09.2012р. р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина -[PERSON], [INFO]р.н., і відповідач є його батьком. Посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання син не надає, [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів в розмірі 1/4ч. з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. В судовое засідання сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, просять стягувати аліменти згідно заявлених позовних вимог. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов заявлено відповідно до ст. ст. 180 - 183 СК України, де передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначається у частці від заробітку батька дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням матеріального стану і стану здоров'я боржника, або в твердій грошовій сумі, якщо відповідач має мінливий заробіток. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач працює і визнання відповідачем вимог відповідає ст. 180-183СК України та не порушує будь-чиїх прав, суд приходить до висновку, що визнання вимог слід прийняти і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]р.н., в розмірі 1/4ч. з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.08.2014р. до його повноліття. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

З 25.10.2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. 02.07.2007 року у сторін народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьком записано відповідача. 03.04.2005 року у сторін народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьком записано відповідача. На сьогодні сторони проживають окремо. Після розірвання сімейних відносин згоди щодо утримання дітей сторони не знайшли. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, з дня подачі позову до суду та до повноліття дітей. В судове засідання позивач [PERSON]А та її представник адвокат [PERSON]В не зявились, надіслали до суду заяву, в якій просять справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач [PERSON]В до суду не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Відповідач [PERSON]В є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖС № 006415, виданого 13. 04. 2005 року Великознамянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області (а.с. 4). Відповідач [PERSON]В є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖС № 064404, виданого 16. 07. 2007 року Великознамянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області (а.с. 5). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоровя та матеріальне становище дитини; - стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1 ст.182 СК України) Частина 1 ст.183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON], тому слідстягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1\\3 частини всіх видів заробітку, стягнення аліментів 1/2 частини поставить відповідача в скрутне матеріальне становище. Оскільки вимоги задовольняються, судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

З 25.10.2003 р. сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, шлюбні стосунки фактично припинені з квітня 2015 року, збереження сім'ї неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явились, надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просять задовольнити заяву та розірвати шлюб. У судове засідання відповідач по справі не з'явився та надав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Сторони зареєстрували шлюб 25.10.2003 року під актовим записом № 39, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 25.10.2003 року Великознам'янською сільською радою Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області (а.с.7) Стаття 110 Сімейного кодексу України регламентує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, сімейні відносини припинені, вони бажають розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе, сім'я фактично розпалася, тому суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією № П443/3642087/1 від 30.10.2015 р. (а.с. 1), оскільки позовні вимоги задовольняються, тому з відповідача згідно до ст. 88 ЦПК України належить стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору, що складає 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved