Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про визнання особи, втратившою право користування жилим приміщенням до відповідача [PERSON] третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровський районний відділ державної міграційної служби в Дніпропетровської області, згідно якого просить визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS], знявши його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимого позивач посилається на наступне: вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 27.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі під № 2565. ЇЇ права власності на дану квартиру зареєстроване в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно 24.12.2010 року. В зазначеній вище квартирі з 17.07.1989 року за паспортним обліком зареєстрований відповідач [PERSON], який був попереднім власником даної квартири. Після продажу даної квартири її матері 05.12.2005 року відповідач із даної квартири виселився, але з реєстраційного обліку не знявся. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням знятись з реєстраційного обліку у належній їй квартирі, але останній від цього відмовлявся. В зв'язку з чим вона протягом тривалого періоду часу змушена сплачувати комунальні платежі з урахуванням відповідача. Його реєстрація в належній їй квартирі перешкоджає їй як власнику квартири, розпорядитись нею. Самостійно зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою вона не має можливості так як при цьому потрібна особиста присутність відповідача, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: представник Верхньодніпровського районного відділу державної міграційної служби в Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився подавши заяву про слухання справи у його відсутність. будь-яких заперечень чи пояснень суду не надав Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Як встановлено в судовому засіданні позивачка є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 27.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі під № 2565. Право власності позивачки на дану квартиру зареєстроване в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно 24.12.2010 року, що підтверджується копією договору дарування та витягом про реєстрацію права власності на зазначене домоволодіння. В зазначеній вище квартирі з 17.07.1989 року за паспортним обліком зареєстрований відповідач [PERSON], який був попереднім власником даної квартири, що підтверджується данини домової книги та адресною довідкою З пояснень позивачки та відповідно до досліджених матеріалів справи встановлено, що після продажу даної квартири матері позивачки 05.12.2005 року, відповідач із даної квартири виселився, але з реєстраційного обліку не знявся. Як вбачається з рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.03.20.09 року, відповідач [PERSON], оспорював договір купівлі-продажу зазначеної квартири матері позивачки [PERSON] Проте, [PERSON], було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] від 05.12.2005 року, що підтверджується рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області. Таким чином уклавши договір купівлі-продажу квартири від 05.12.2005 року відповідач втратив право власності на зазначену квартиру. Так як згідно ч. ст.. 598 ЦК України - Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.. 655 ЦК України - За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Судом також встановлено, що після продажу квартири відповідач виселився із квартири, але з реєстраційного обліку у даній квартирі не знявся. Факт не проживання відповідача в квартирі підтверджується актом депутатка Верхньодніпровської міської ради від 23 травня 2017 року. Згідно якого вказується, що відповідач в даній квартирі не проживає. Оцінюючи досліджені вище докази, суд вважає, що факт не проживання відповідача [PERSON], в житловому приміщенні, що належить позивачу більше одного року знайшов своє підтвердження. При цьому відповідач не є членом сім'ї позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, такою що втратила право на користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи більше встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач не проживає в зазначеній вище квартирі, починаючи з 2005 року. Доказів того, що відповідач [PERSON], починаючи з 2005 року намагався вселитись в будинок, що належить позивачу, та проживати там суду не надано. Крім того судом встановлено, що відповідач уклавши договір купівлі-продажу квартири, тобто здійснивши її відчуження відповідно втратив і право проживання ( тобто користування) в ній. Так як умовами укладеного договору купівлі-продажу квартири не визначене право відповідача на проживання в квартирі. Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визнання відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином рішення суду про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою і не потребує додаткового покладення відповідних обов'язків на Державну міграційну службу України в Дніпропетровській області. Тому в задоволенні вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку суд вважає за потрібне відмовити. Виходячи з того, що позовні вимоги позивача задоволенні та у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені нею судові витрати, а саме 640 грн. за сплачений судовий збір, так як позовні вимоги позивача задоволені.

Outcome: partial