Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулися [PERSON], [PERSON] до Розбишіської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на обєкт нерухомості. В обґрунтування позову посилаються на те, що згідно довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради від 15.06.2016 року №02-45/284 підтверджено, що будинковолодіння в с. Розбишівка Гадяцького району Полтавської області по вул. Вишнева, 13, згідно по господарської книги № 6, особовий рахунок № 491, станом на 01.07.1990 року відносився до типу колгоспного двору і належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині кожному. Дане будинковолодіння знаходиться на приватизованій земельній ділянці площею 0,7244 га. 18.03.2014 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 20.03.2014 року зроблено відповідний актовий запис №3. Після її смерті, відкрилася спадщина на майно, що їй належало, зокрема на 1/3 частину будинковолодіння, що знаходиться за адресою вул. Вишнева,13 с. Розбишівка Гадяцького району Полтавської області та інше майно померлої. Після смерті [PERSON] фактично прийняв спадщину син [PERSON], так як на момент смерті [PERSON] був зареєстрований разом з нею, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом [PERSON] сільської ради від 24.06.2016 року № 02-45/297 та частково переоформив її у приватного нотаріуса [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Проте, [PERSON] було відмовлено у оформленні права на спадщину, зокрема на 1/3 частину будинковолодіння по вул. Вишнева,13 с. Розбишівка Гадяцького району Полтавської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо вказаного спадкового майна. Зазначене тягне за собою неможливість отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину та подальшої реєстрації права власності на вищевказане майно. Тому, позивачі були змушені звернутися до суду. У судове засідання позивачі не зявилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили, надали до суду заяви, в яких просять суд розглянути справу без їхньої участі. Також зазначили, що позов підтримують в повному обсязі . Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся \~належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій зазначив, що проти позовних вимог позивачів не заперечує, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Третя особа приватний нотаріус ГРНО [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила, надала до суду лист, в якому просила цивільну справу розглядати без її участі. В листі повідомила, що 12.03.2015 року була заведена спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 18.03.2014 року. Заяву про відкриття спадщини подав [PERSON], який прийняв спадщину спільним проживанням. Нею 31.03.2015 року видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку розташовану на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності\~не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 1\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріли справи,\~приходить до висновку, що позов є обґрунтованих та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 15.06.2016 року №02-45/284 домоволодіння в с. Розбишівка Гадяцького району Полтавської області по вул. Вишнева, 13 згідно по господарської книги № 6, особовий рахунок № 491 станом на 01.07.1990 року відносилось до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: голова двору [PERSON], [INFO], померла 18.03.2014 року, члени двору: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Будинок належить їм у рівних долях. Земельна ділянка вищевказаного домогосподарства, станом на 15.06.2016 року складає 0,7244 га, приватизована. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння по вул. Вишнева, 13 в с. Розбишівка станом на 01.07.1990 року належало [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях на праві сумісної власності, тобто по 1/3 частині кожному. Судом встановлено, що 18.03.2014 року померла [PERSON], про що 20.03.2014 року складено відповідний актовий запис № 3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 265992. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про народження, 31.02.1944 року, народився [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 23.02.1944 року зроблено відповідний запис № 12, батьками зазначено: батько [PERSON] Прокофьєвич, мати [PERSON], Що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 2034993 від 30.08.1962 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 24.06.2016 року № 02-45/297 [PERSON] була зареєстрована на день смерті 18.03.2014 року в с. Розбишівка по вул. Вишнева,13. На день смерті 18.03.2014 року [PERSON] за даною адресою були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Інших зареєстрованих станом на 18.03.2014 за даною адресою не значилося. Відповідно до листа приватного нотаріуса [PERSON] № 259 від 13.08.2016 р., нею 12.03.2015 року була заведена спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 18.03.2014 року. Заяву про відкриття спадщини подав [PERSON], який прийняв спадщину спільним проживанням. Нею 31.03.2015 року видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку розташовану на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], що померла 18.03.2014 року. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, оскільки 1/3 частина зазначеного домоволодіння входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON], що належала їй на праві приватної власності як члену колгоспного двору, враховуючи, що [PERSON], якому також належить 1/3 частина вказаного домоволодіння як члену колгоспного двору, прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], то суд приходить до висновку, що [PERSON] набув права власності на 2/3 частини домоволодіння після смерті матері. Відповідно до технічного паспорту від 14.06.2015 р. який було виготовлено КП «КОНТУР» за замовленням [PERSON], [PERSON] садибний (індивідуальний) житловий будинок № 13 вул. Вишневій, с. Розбишівка, складається житлового будинку загальною площею 106, 2 м. кв., житловою площею 71, 9 м. кв. з господарчими будівлями, а саме на житловий будинок «А-1», житлову прибудову «А1-1, а» , прибудову «а1», літню кухню «Б,б», вбиральню «В», сарай «Г», гараж «Д», погріб «Е», сарай «Ж», гараж «З», сарай «К», літню кухню «Л,л», огорожу № 1, № 4, хвіртку №3, ворота № 2, № 5, колодязь № 6. Згідно листа приватного нотаріуса ГРНО [PERSON] від 11.07.2016 року № 205, [PERSON]., нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 13 по вул.. Вишневій в с. Розбишівка Гадяцького району Полтавської області, після смерті [PERSON], яка померла 18.03.2014 року, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначений будинок. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №296/05 від 22.02.2012, не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа. Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері, та набув права власності на 2/3 вищезазначеного домоволодіння, а [PERSON] набула права власності на 1/3 вищевказаного домоволодіння, яке належить їй, але на яке не має правовстановлюючих документів, та з врахуванням того, що у [PERSON] та [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved