Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом їй належить жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами по вул. Мічуріна, 37 в м. Біла Церква, Київської області. 08 травня 2012 року за вказаним домоволодінням був зареєстрований відповідач [PERSON]. В листопаді 2013 року він виїхав на постійне місце проживання в Крим, не знявшись з реєстрації в її будинку та забравши всі свої речі. Спроб повернутись в належний позивачу будинок, відповідач не робив. Реєстрація відповідача за вказаною адресою створює їй перешкоди, як власнику в користуванні та розпорядженні нерухомим майном. Позивач вважає, що відповідач втратив право на користування житловою площею належного їй будинку, в звязку з тим, що понад рік не проживає в ньому без поважних причин, і тому просить суд визнати [PERSON], [INFO], особою, що втратила право користування житловою площею будинку № 37 по вул. Мічуріна в м. Біла Церква, Київської області. Позивач в відкритому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на доводи, які є аналогічними наведеним у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, за місцем його реєстрації, причини неявки суду не повідомив, а тому суд, з урахуванням думки позивача, згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.01.1994 року, яке видане [PERSON] Білоцерківською державною нотаріальною конторою Київської області, позивачу належить жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами по вул. Мічуріна, 37 м. Біла Церква Київської області, що підтверджується його копією. Відповідно до реєстрового надпису, зробленого Білоцерківським МБТІ, вказаний будинок в цілому зареєстровано в Білоцерківському МБТІ за [PERSON] та записаний в реєстрову книгу № 3235 06.02.1997 року. На реєстраційному обліку в зазначеному будинку значяться позивач та відповідач, - зять позивача, чоловік її дочки [PERSON], що підтверджується довідкою № 466 від 27.03.2015 року, виданою Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради ЖЕК № 6, а, також, підтверджується поясненнями позивача. Крім того, в даному будинку зареєстровані й інші члени сім»ї позивача. Відповідач, не проживає в указаному будинку з листопада місяця 2013 року, виїхав з даного житлового приміщення, забравши всі свої речі, тобто більше одного року не проживає в спірному будинку, вказане житло відповідач не утримує, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг не займається, утриманням вказаного будинку та оплатою комунальних послуг займається лише позивач, що підтверджується поясненнями позивача, свідків [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР члени сім»ї власника будинку (квартири) зобов»язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім»ї власника зобов»язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території по проведенню ремонту. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 71 ЖК УРСР, особа втрачає право на користування житловим приміщенням у разі відсутності її без поважних на то причин понад шести місяців у даному житловому приміщенні. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, і такими що підлягають задоволенню, оскільки факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні більше одного року, підтвердився під час судового розгляду справи. Відповідач безпричинно не проживає в спірному будинку та не користується вказаним спірним житловим приміщенням, його утриманням не займається, не сплачує комунальні послуги, і тому він втратив право на користування ним. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved