Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Заступник прокурора м. Вінниці мотивував позов тим, що [PERSON] є самотньою пенсіонеркою похилого віку, власницею будинку [ADDRESS], а [PERSON] та її чоловік [PERSON] самовільно зайняли належне [PERSON] житло та проживають у ньому, чим створюють [PERSON] перешкоди в користуванні належним їй будинком. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] виселено з даного будинку і 10.06.2014 року державним виконавцем складено два акти про виконання рішення. Однак, [PERSON] та [PERSON] проживають у належному [PERSON] будинку [ADDRESS], ведуть господарство, обробляють город, чим створюють [PERSON] перешкоди в користуванні належним їй житлом. Крім того, з ними фактично проживає син - [PERSON], проте рішення про його виселення не ухвалювалось. Договір найму жилого приміщення [PERSON] із [PERSON] ніколи не укладала, згоди на користування будинком [ADDRESS] [PERSON] [PERSON] та його батькам не надавала. Відповідач [PERSON] веде господарство, здійснює у будинку перебудови, перешкоджає їй проживати та користуватись належною їй власністю. Сама [PERSON] проживає у будинку, що в с. Вінницькі Хутори, який після пожежі і не придатний для житла, без газу, води, світла. Для створення нормальних умов для проживання у даному будинку потрібні значні кошти, яких [PERSON] не має. Прокурор просив усунути перешкоди [PERSON] в користуванні житловим будинком [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON], 1976 р.н., з будинку [ADDRESS], та вселення [PERSON], 1940 р.н., в будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні прокурор Безпалюк А.О. позов підтримав за обставин, викладених у ньому, просив задоволити позов у повному обсязі. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задоволити. Позивачка суду пояснила, що вона є власником будинку [ADDRESS], жила в ньому до 2004 року і [PERSON] будинок вона не продавала, будь-яких розписок про отримання від них грошей не писала, також вона не дозволяла їм вселятись. В даний час в будинку вона не може проживати, оскільки його самовільно зайняли [PERSON]. Відповідач [PERSON] часто буває в будинку, його речі там знаходяться, і чинить перешкоди [PERSON] в користуванні належним їй будинком. Зокрема влітку 2014 року вона прийшла вселятись, а він зачинив двері і не впустив її, почав погрожувати. Просили виселити [PERSON] з будинку та вселити власника - [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні також наголошувала, що в даний час вона похилого віку, є одинокою, знаходиться у скрутному становищі і проживає у будинку після пожежі в с. Вінницькі Хутори, який не має опалення, комунікацій і зручностей. Користуватись власним будинком [ADDRESS] вона не може, оскільки там постійно знаходяться [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач [PERSON] позов не визнав. Суду пояснив, що він не живе у будинку [ADDRESS], а іноді приходить до батьків, які там проживають та з метою перевірити своє майно, що знаходиться в будинку. Повідомив, що після смерті [PERSON] і за погодженням з [PERSON] він з батьками поселився у цьому будинку. Додав, що не перешкоджає [PERSON] прийти і проживати у будинку, тому вважає, що [PERSON] не довела своїх позовних вимог. Третя особа [PERSON] та її представник [PERSON] заперечили щодо позовних вимог, суду пояснили, що [PERSON] - це родичка [PERSON] Позивачка знала, що вони вселились у будинок [ADDRESS]. В 1999 році приходила до них, рекомендувала їм робити ремонт. Вони багато коштів вклали у цей будинок, оскільки він був у аварійному стані. В 2011 році вони з [PERSON] домовились про купівлю цього будинку, сплатили їй гроші, однак через деякий час почали з'являтись інші заінтересовані особи, тому угоду не оформили документально. Позивачка почала перешкоджати їм користуватись будинком, відключила газ, воду. Наголосили, що будинок [ADDRESS] вони у [PERSON] купили, про що є розписка, однак [PERSON] безпідставно чинить їм перешкоди в користуванні даним будинком. Зауважили, що [PERSON] забезпечена житлом в [ADDRESS]. Пояснили, що по [ADDRESS] [PERSON] не проживає, однак, у будинку є його речі, він приходить у гості. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] після смерті [PERSON] постійно навідувалась до будинку [ADDRESS], обробляла город, а в 2004 році з'явились [PERSON] і стали доглядати цей будинок, відремонтували. При виконанні рішення суду про виселення [PERSON], [PERSON] вони були присутні, але виконання проходило формально, оскільки [PERSON] зачинився в будинку і вселення [PERSON] не відбулося. Через деякий час [PERSON] та [PERSON] знову зайняли цей будинок і живуть у ньому до цього часу, а їх син [PERSON] у будинку не живе, лише навідується. [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS] і неодноразово влітку 2014 року намагалась вселитись у будинок, однак [PERSON] їй перешкоджав, не давав їй зайти в будинок, кричав, погрожував. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов прокурора в інтересах [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2012 року №221/4587/2012 за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок, що в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 10-11). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02.04.2013 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 10.2012 року залишено без змін (а.с. 14-16). Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 75-76). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2014 року №127/18407/13-ц позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] задоволено та виселено відповідачів без надання іншого житлового приміщення з будинку [ADDRESS] (а.с. 12-13). З актів державного виконавця Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ Кучми О.В. від 10.06.2014 року вбачається, що рішення суду про виселення [PERSON] та [PERSON] з будинку [ADDRESS] виконано (а.с. 17, 18). Проте, на підставі пояснень сторін, свідків в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] продовжують проживати у належному [PERSON] будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], 1976 р.н., в даний момент тимчасово не проживає, але займає будинок і зберігає у ньому свої речі. З акту, складеного 18.06.2014 року при свідках [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю [PERSON], та посвідченого головою квартального комітету «Лівобережний» Співаком В. (а.с. 22), вбачається, що [PERSON] та [PERSON] об 11.00 год. в дворі будинку [ADDRESS], власницею якого є [PERSON], займалися домашнім господарством. [PERSON] повідомила, що знаходиться у будинковолодінні на тій підставі, що їх син [PERSON], тут проживає і запросив їх у гості. З акту обстеження житлових умов проживання [PERSON] (а.с. 21), складеного 16.06.2014 року та посвідченого головою квартального комітету «Лівобережний» Співаком В. вбачається, що власниця будинку [ADDRESS] [PERSON] немає ніякої можливості зайти у власне житло, будинок на замку, ворота закриті. [PERSON] та її чоловік [PERSON] після їх виселення, продовжують проживати у даному будинку без реєстрації, не маючи ніяких прав та всупереч волі власника. Син - [PERSON], 1976 р.н. на час складання акту був відсутній, він постійно у даному будинку не проживає, періодично навідується. Відповідно до повідомлення адресно-довідкового сектору ГУДМС УДМС України у Вінницькій області від 23.07.2014 року (а.с. 27) [PERSON], 1976 р.н. зареєстрованим по Вінницькій області не значиться. Згідно довідки, виданої виконкомом Вінницько-Хутірської сільської ради від 06.11.2014 року (а.с. 82) [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] і являється власником даного будинку, який не газифікований, пічного опалення та водопостачання немає і для проживання не придатний. (фото а.с. 83-85). Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі досліджених доказів суд встановив, що права позивачки [PERSON] як власника будинку [ADDRESS] порушені відповідачем [PERSON], який всупереч волі позивачки та вимогам закону безпідставно вселився в будинок і користується ним, зберігає в будинку свої речі, періодично проживає у ньому та безпідставно перешкоджає позивачці вселитись та вільно користуватись належною власністю. Судом також встановлено, що [PERSON] не є членом сім'ї [PERSON], договорів оренди будинку [ADDRESS] вони не укладали, право користування даним будинком у встановленому законом порядку він не набув. Добровільно [PERSON] з будинку не виселився, незважаючи на те, що позов перебуває в провадженні суду з 25.07.2014 р., тому він підлягає примусовому виселенню. За таких обставин, позов заступника прокурора м. Вінниці, пред'явлений в інтересах [PERSON] до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], державний виконавець Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ Кучма О.В. про виселення та вселення [PERSON] є доведеним і таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати, що полягають у сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved