Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона в період з 18 жовтня 2017 року по 07 листопада 2017 року декілька раз передавала в борг відповідачу [PERSON] грошові кошти, розмір яких становить в загальній сумі 675 євро та 15000 гривень, із зобов`язанням повернути дані кошти у відповідні терміни, які вказані в боргових розписках. Відповідач вищевказані грошові кошти отримав, однак борг у відповідні терміни, які вказані у боргових розписках, не повернув. Таким чином, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі: 675 євро, що з врахуванням курсу НБУ станом на 27.11.2017 року становить 21574 гривні, та 15000 гривень, які слід стягнути з відповідача. Крім цього, позивачка просить стягнути з [PERSON] 640 гривень сплаченого судового збору та 2200 гривень понесених витрати на правничу допомогу. Під час розгляду даної справи по суті позивачкою [PERSON] було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, мотивуючи це тим, що нею, крім вищевказаних коштів, було також передано в борг відповідачу 700 англійських фунтів стерлінгів та 1800 гривень, які у встановлений у розписках термін не було повернуто, в зв'язку з чим просила суд стягнути з відповідача в її користь: 675 євро, що з врахуванням курсу НБУ станом на 28.11.2017 року становить 21574 гривні, 700 англійських фунтів стерлінгів, що з врахуванням курсу НБУ станом на 20.12.2017 року становить 26076 гривень 08 копійок, та 16800 гривень заборгованості за договорами позики. Крім того просила стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати по справі. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2017 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 05 березня 2018 року вирішено проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак на адресу суду надійшли заяви, в яких вони просять розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять суд задовольнити позов. При цьому не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2018 року вирішено проводити заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 18.10.2017 року відповідач [PERSON] отримав в борг від позивачки [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000 гривень, які зобов'язувався повернути до 03 листопада 2017 року, що стверджується копією розписки від 18.10.2017 року (а.с.6). 30 жовтня 2017 року відповідач [PERSON] отримав в борг від позивачки [PERSON] грошові кошти в сумі 50 євро, які зобов`язався повернути позивачці до 02.11.2017 року, що стверджується копією розписки від 30.10.2017 року (а.с.5). 30 жовтня 2017 року відповідач [PERSON] отримав в борг від позивачки [PERSON] грошові кошти в розмірі 625 євро, які зобов'язувався повернути до 02 листопада 2017 року, що стверджується копією розписки від 30.10.2017 року (а.с.8). 07 листопада 2017 року відповідач [PERSON] отримав в борг від позивачки [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000 гривень, які зобов'язувався повернути до 10 листопада 2017 року, що стверджується копією розписки від 07.11.2017 року (а.с.7). 20 листопада 2016 року відповідач [PERSON] отримав в борг від позивачки [PERSON] грошові кошти в розмірі 460 англійських фунтів стерлінгів, які зобов'язувався повернути до 01 грудня 2017 року, що стверджується копією розписки від 20.11.2016 року (а.с.24). 01 грудня 2017 року відповідач [PERSON] отримав в борг від позивачки [PERSON] грошові кошти в розмірі 240 англійських фунтів стерлінгів, які зобов'язувався повернути до 16 грудня 2017 року, що стверджується копією розписки від 01.12.2017 року (а.с.25). 02 грудня 2017 року відповідач [PERSON] отримав в борг від позивачки [PERSON] грошові кошти в розмірі 1800 гривень, які зобов'язувався повернути до 17 грудня 2017 року, що стверджується копією розписки (а.с.26). Відповідно до довідки виданої філією Тернопільське ТВБВ №10019/026 «Державний ощадний банк України» за №01-03/179 від 28.11.2017 року, станом на 27.11.2017 року офіційний курс євро склав 3196,5337 грн. за 100 євро, а офіційний курс фунтів стерлінгів склав 3725 грн. за 100 фунтів стерлінгів (а.с.9). Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що за період з 18.10.2017 року по 07.11.2017 року відповідач [PERSON] отримав у борг від позивачки [PERSON] грошові кошти, а саме: 675 євро, що з врахуванням курсу НБУ станом на 28.11.2017 року становить 21574 гривні, 16800 гривень, 700 англійських фунтів стерлінгів, що з врахуванням курсу НБУ станом на 20.12.2017 року становить 26076 гривень 08 копійок. Вищевказані грошові кошти відповідачем [PERSON] на час розгляду даної справи не повернуті, що стверджується поясненнями позиваки, що викладені у позовній заяві та в заяві про збільшення розміру позовних вимог. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що зобов'язання, які взяв на себе відповідач [PERSON] по відношенню до позивачки [PERSON] щодо повернення боргу не були виконані. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] не виконав взяті на себе боргові зобов`язання, тому суд приходить до висновку, що слід стягнути в користь позивачки із відповідача неповернуті грошові кошти в розмірі 675 Євро, що з врахуванням курсу НБУ станом на 28.11.2017 року становить 21574 гривні, 16800 гривень, 700 англійських фунтів стерлінгів, що з врахуванням курсу НБУ станом на 20.12.2017 року становить 26076 гривень 08 копійок, заборгованості за договорами позики. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати. А тому, слід стягнути з відповідача [PERSON], в користь [PERSON] 704 гривні сплаченого судового збору та 2200 гривень понесених витрат на правничу допомогу. При цьому суд бере до уваги квитанцію за №51 від 29.11.2017 року про сплату [PERSON] судового збору у розмірі 640 грн. (а.с.1), квитанцію за №0.0.932875926.1 від 05.01.2018 року про сплату [PERSON] судового збору у розмірі 64,80 грн. (а.с.21), квитанцію до прибуткового касового ордера від 24.11.2017 року про сплату [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 2200 гривень (а.с.10). На підставі наведеного та

Outcome: approved