Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування заяви вказала, що 29 січня 2000 року уклав шлюб з відповідачкою по справі, який зареєстрований Городецькою сільською радою Володимирецького району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 21. Шлюбне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Сімейних стосунків не підтримують. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей, донька [PERSON] [INFO] , донька [PERSON] [INFO] . Позивачка разом з малолітніми дітьми проживають окремо. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, в житті дітей, їх вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання з`явилася позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Також просила не стягувати з відповідача на її користь сплачену суму судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Суд, дослідивши обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що 18 серпня 2000 року, сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком дітей доньки [PERSON] [INFO] , та доньки [PERSON] [INFO] Даний факт стверджується оглянутими в судовому засіданні та долученими до справи свідоцтвами про народження. Також в судовому засіданні достовірно встановлено, що діти перебувають на утриманні батька [PERSON] . Також згідно матеріалів справи встановлено, що [PERSON] на даний час офіційно не працевлаштований. Крім того в судовому засіданні було встановлено, що шлюбні відносини сторін фактично припинені, відповідач з позивачкою не проживають спільно, діти проживають разом з матір`ю і знаходяться повністю на її утриманні, відповідач проживає окремо. Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, сторони миритися не бажають, не підтримують сімейні відносини, і є підстави для його розірвання. Дітей залишити проживати з батьком. У відповідності до ст.113 СК України особа , яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Суд приймає до уваги матеріальне становище відповідачки, однак це не звільняє її від обов`язку по утриманню дітей. Виходячи з вище викладеного, враховуючи матеріальне становище сторін, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд рахує за правильне визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1,2,6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: approved