Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору. В обґрунтування позову зазначає, що 05.01.2020 року уклала з відповідачем кредитний договір, шляхом заповнення електронної заявки, згідно якого отримала 6 000 грн. строком до 12.01.2020 року. Позивач вважає, що при укладенні даного договору були порушені її права як споживача, оскільки відповідач її не ознайомив з умовами кредитування та ризиками, що передбачено ЗУ «Про захист прав споживачів», у зв`язку із чим вона змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення позову заперечує в повному обсязі, вважає його безпідставним та необґрунтованим, просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі. 31.07.2020 року представником відповідача надано відзив на позов з додатками, який долучено до матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 05.01.2020 року між [PERSON] та ТзОВ «Мілоан» було укладено договір про надання фінансового кредиту № 1784660 на суму 6 000 грн. зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитними коштами строком на 7 календарних днів, а саме до 12.01.2020 року, шляхом перерахування грошових коштів на емітовану картку позичальника, зазначену в анкеті-заявці розміщеній в особистому кабінеті позивача. Копія Кредитного договору з додатком №1 «Графік розрахунків», анкета - заявка позивача на оформлення кредиту, картка обліку виконання кредитного договору та платіжне доручення щодо переказу коштів на підставі Договору про надання фінансового кредиту № 1784660 від 05.01.2020 року, додається до матеріалів справи. Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснювались щоденні нарахування та погашення по кредитному договору, копії меморіальних ордерів, додаються. Відповідно до п. п. 1.1, 1.3, 1.4 та 1.5 Договору, 12.01.2020 року позивач зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1,50 процентів від фактичного залишку за кожен день протягом строку користування кредитом. Порядок надання грошових коштів у кредит та хронологія укладення кредитного договору з відповідачем, детально описані в розділах 4 та 5 Правил надання фінансових кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» в редакції від 14.11.2019 року, які знаходяться у відкритому доступі для ознайомлення всіма зацікавленими особами на Офіційному веб-сайті. У відповідності до п 5.6 Правил, електронна форма індивідуальної частини укладеного Кредитного договору зберігається в інформаційній системі Товариства та розміщується в особистому кабінеті Позичальника та/або надсилається на його електронну пошту у форматі, що унеможливлює зміну її первинного змісту. «Індивідуальна» частина договору - містить всі істотні умови кредитного договору, визначені Цивільним кодексом України (суму кредиту, процентну ставку за користування, строк надання кредиту), а також всі необхідні умови, зазначені в статті 6 Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». На вимогу клієнта Товариство може надати кредитний договір на паперовому носії. У випадку непроходження усього алгоритму дій Товариства при укладенні договору про надання фінансового кредиту, договір між позивачем та відповідачем не було б укладено, а тому твердження позивача, що відповідач скористався її необізнаністю, порушив імперативні вимоги закону та не надав клієнту повної, всебічної, об`єктивної, достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням, суд вважає безпідставними. Відповідь про прийняття пропозиції щодо укладання договору про надання фінансового кредиту (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника або передається іншим чином засобами зв`язку вказаними позичальником під час реєстрації особистого кабінету, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) в особистому кабінеті на сайті Товариства (п. 5.3 Правил). Також згідно з п.5.5 Правил позичальник має надати відповідь про прийняття пропозиції на укладання кредитного договору (акцепт) протягом 24 годин, коли електронне повідомлення про позитивне рішення по його заяві про надання кредиту було відправлено позичальнику на його телефон та/або адресу електронної пошти або повідомлено позичальника іншим чином за допомогою засобів зв`язку зазначених ним при реєстрації особистого кабінету. Якщо протягом цього часу позичальник не звернеться до особистого кабінету та не здійснить додаткове підтвердження кредитного договору, чи іншого документу за окремою вимогою Товариства, Товариство має право скасувати рішення про надання кредиту або відмовити у його видачі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач акцептувала кредитний договір через 1 хвилину після розміщення оферти відповідачем. Таким чином, відповідач не обмежував позивача в часі для здійснення нею свідомого вибору щодо доцільності укладення кредитного договору. Суд вважає посилання позивача на те, що відповідач повинен надати відомості передбачені ч.2 ст.12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до укладення договору, а не в договорі, необгрунтованими. Відповідач розмістив усі передбачені законом відомості на офіційному веб-сайті в розділі «документи», у т. ч. в типовій формі кредитного договору та Правилах, які цілодобово доступні будь-якому користувачу сайту без необхідності в реєстрації. Умови індивідуальної пропозиції для позивача були надані відповідачем в проекті кредитного договору (оферті), який складений з використанням типової форми договору, розміщеного на сайті. Всі відомості, які відповідач повинен надати позивачу та включити в зміст договору відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (зокрема ч.2 ст. 12 цього Закону) та інших вимог законодавства містяться в кредитному договорі, Правилах та на офіційному веб-сайті відповідача. Таким чином, суд вважає, що доводи позивача не відповідають дійсності, оскільки позивач вчинила певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту від Товариства, самостійно для себе визначила необхідний для неї обсяг часу для ознайомлення з умовами Договору, після чого проявила намір вступити з Товариством в договірні відносини на умовах визначених Правилами, а відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] - клієнт ТОВ «Мілоан» з 21.12.2019 року, уклавши два договори про надання фінансового кредиту, фінансові зобов`язання по одному з яких успішно виконала, сплативши комісію, відсотки за користування кредитними коштами та пеню, зокрема: Договір про надання фінансового кредиту № 1692057 від 21.12.2019 р. У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку, що позивач укладаючи кредитні договори з відповідачем, була повністю ознайомлена з умовами, процедурою укладення договору, процедурою погашення заборгованості та відповідальністю за порушення умов щодо оплати, довідка про виконання фінансових зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту № 1692057 від 21.12.2019 р, додається. Згідно ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, кредитний договір є таким, що укладений у письмовій формі та відповідає вимогам законодавства. Інформація надана Товариством з дотриманням всіх вимог законодавства, шляхом викладення їх в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме позивач ініціювала укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Товариства. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Керуюючись ст. ст. 12, 13,77, 78, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст. 207, 639 ЦК України, суд -

Outcome: dismissed