Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

З 09 грудня 2005 року позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано 09 грудня 2005 року в Азербайджанській Республіці, представництвом Шамкірського району по Шиштапінському сільському адміністративно - територіальному розподілу, актовий запис № 57. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Від шлюбу з відповідачем є дві доньки [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Між сторонами останні три роки постійно стали виникати непорозуміння, внаслідок того, що кожний має свої погляди на подружнє життя, ведення господарства. Відповідач не допомагає позивачці по господарству, влаштовував постійно сварки, застосовував до позивачки силу. Сторони фактично припинили між собою шлюбні стосунки і з березня 2013 року проживають окремо. Відповідач проживає у брата в [ADDRESS], а позивачка з дітьми в смт. Миколаївка. За час окремого проживання позивачка зрозуміла, що поновлення шлюбних відносин неможливе, так як втрачено почуття поваги і кохання. Зараз позивачка зустріла іншого чоловіка і має намір створити з ним сім'ю. Після розірвання шлюбу позивачка має намір залишити прізвище «[PERSON]». Від позивачки до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність так як прибути до суду не може в зв'язку з перебуванням за межами України, позовні вимоги підтримує у повному об'ємі, щодо прийняття заочного рішення не заперечує. Від відповідача до суду надійшла заява в якій він просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги позивачки визнає та не заперечує проти їх задоволення, прибути до суду не має можливості. Відповідно до ч.1 п. 3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 09 грудня 2005 року в Азербайджанській Республіці, представництвом Шамкірського району по Шиштапінському сільському адміністративно - територіальному розподілу, актовий запис № 57. Позивачка [PERSON] є громадянкою України та проживає в [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є громадянином Азербайджанської Республіки, але на даний час тимчасово проживає в [ADDRESS]. Згідно ст. 3 Закону України « Про імміграцію», правовий статус іммігранта в Україні визначається Конституцією України, цим Законом, іншими законами України та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідност. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Згдіно ст.60 Закону України « Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом,з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Законом України « Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначається правовий статус та закріплюються основні права, свободи та обовязки іноземців, які проживають або тимчасово перебувають в Україні. Статтею 18 Закону України « Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначено права у шлюбних і сімейних відносинах, та зазначено, що іноземці можуть укладати і розривати шлюби з громадянами України та іншими особами відповідно до законодавства України, та вказано, що іноземці мають рівні з громадянами України права і обовязки у шлюбних і сімейних відносинах. Згідно ст. 63 Закону України « Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу, тобто в даному випадку право України. Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. А тому враховуючи вищевикладене,суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, оскільки судом встановлено, що між сторонами склались непримиренні відносини, подружні стосунки між ними припинилися з березня 2013 року, примирення та збереження сім'ї неможливе.

Outcome: approved