Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документа. Заявник зазначив, що після смерті його батьків та брата, відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , власниками якої вони були на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 04.12.2002 року. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, постановою від 20.12.2019 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки як у прізвищах спадкоємців, так і у прізвищах спадкодавців були виявлені розбіжності, так у свідоцтві про смерть [PERSON] та [PERSON] , їх прізвище зазначено як « [PERSON] », « [PERSON] », а в паспорті та РНОКПП спадкоємця, його прізвище зазначено « [PERSON] », тому нотаріусом було зроблено висновок, що ступінь споріднення між спадкодавцями та спадкоємцями (родинні стосунки) не підтверджено. Також нотаріусом були виявлені розбіжності у документах, що підтверджують право власності спадкодавців на майно, [PERSON] та [PERSON] , а саме у Свідоцтві про право власності їх прізвища зазначені як «[PERSON]», «[PERSON]». Тому, заявник просить суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , а також встановити факт належності правовстановлюючого документа, Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04 грудня 2002 року на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник заявника у судове засідання не з`явилася. Згідно клопотання просила розглядати справу без їх участі. Заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Пономаренко В.М. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами. Судом було встановлено, що [INFO] помер батько заявника, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ від 20 березня 2012 року. Мати заявника померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ від 13 серпня 2015 року.Брат заявника помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ від 22 січня 2019 року. Відповідно до свідоцтва про народження заявника № [NUMBER] , виданого Амур-Нижньодніпровським РАЦС м. Дніпропетровська від 11 серпня 1966 року, його батьками були [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження брата заявника [NUMBER] , виданого Амур-Нижньодніпровським РАЦС м. Дніпропетровська від 27 лютого 1976 року, його батьками були також [PERSON] та [PERSON] . Згідно до свідоцтва про право власності на житло від 04.12.2002 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, згідно розпорядження (наказу) від 04.12.2002 р № 3/647-02, внесена в реєстраційну книгу за №562п-2307-426,квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності матері заявника [PERSON] , та членам її сім`ї - батькові заявника [PERSON] та братові заявника [PERSON] . Згідно з паспорту заявника [NUMBER] , виданого Індустріальним РВ у м. Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській обл., вбачається, що заявник був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 22 березня 2005 року. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Пономаренко Віталії Михайлівнищодо отримання на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилась після смерті його [PERSON] , який помер [INFO] , матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та брата [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, постановою від 20 грудня 2019 року заявнику у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , було відмовлено, у зв`язку з тим, що неможливо встановити факт родинних відносин, та в документах, що підтверджують право власності виявлені помилки. У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документа заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавців. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку з втратою годувальника. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Оцінюючи усі докази, які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити її у повному обсязі. Суд вважає доведеним факт родинних відносин між [PERSON] (батьком) та [PERSON] , який є його сином, а також між [PERSON] (матір`ю) та [PERSON] , який є її сином.

Outcome: approved