Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

До суду звернулася заявник [PERSON] у своїх інтересах, а також в інтересах малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , із заявою про видачу обмежувальних приписів у зв`язку із вчиненням домашнього насильства. У поданій заяві [PERSON] просить: видати обмежувальний припис щодо [PERSON] за фактом вчинення домашнього насильства по відношенню до постраждалої особи [PERSON] строком на 6 місяців та обмежити спілкування [PERSON] з [PERSON] , заборонити [PERSON] вести листування з [PERSON] або контактувати з нею в будь-який інший спосіб, заборонити [PERSON] наближатися на відстань меншу за 500 метрів до місця проживання чи перебування [PERSON] , зокрема, до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; видати обмежувальний припис щодо [PERSON] за фактом вчинення домашнього насильства по відношенню до постраждалої особи [PERSON] строком на 6 місяців та обмежити спілкування [PERSON] з [PERSON] та заборонити [PERSON] вести листування з [PERSON] або контактувати з нею в будь-який інший спосіб, заборонити [PERSON] наближатися на відстань, меншу за 500 метрів до місця проживання чи перебування [PERSON] , зокрема, до місць проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та розташування Бучанського НВК «СЗОШ-І-ІІІ ст. - ЗОШ І-ІІІ ст.» №4 за адресою: [ADDRESS] , заборонити [PERSON] особисто чи через третіх осіб розшукувати та/чи переслідувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] . Обґрунтовуючи подану заяву, [PERSON] вказує, що з 10 січня 1998 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2018 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Заявник вказує, що на даний момент у провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа №367/8316/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Заявник вказує, що вона із малолітньою донькою зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , дитина навчається у школі, а також відвідує музичну школу, перебуває на повному утриманні матері. 04 лютого 2019 року Ірпінським міським судом Київської області видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Заявник вказує, що [PERSON] за вказаним судовим наказом аліменти не сплачує, у зв`язку з чим нею подано позовну заяву про стягнення аліментів і пені, вказана справа наразі перебуває в провадженні Ірпінського міського суду Київської області за №367/7480/20. При цьому, боржник із надуманих обставин звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами. Заявник вказує, що заінтересована особа - [PERSON] зареєстрований та є власником квартири, у якій мешкають вона із донькою, та мешкає разом із ними, однак робить неможливим проживання в квартирі її та дитини, не сплачує за комунальні послуги, постійно вимикає світло, перекриває доступ води у квартиру, постійно свариться, кричить, руйнує майно, застосовує фізичне насильство до заявниці на очах у дитини, у зв`язку з чим заявниця змушена викликати поліцію. Щодо психологічного та економічного насильства заявниця зазначила, що [PERSON] систематично порушує її право на проживання у квартирі, виключає світло, воду, виносить куплені нею харчі з холодильника, краде її професійні речі, погрожує, звертається до компетентних органів із штучними заявами, що змушує її постійно викликати поліцію, надавати пояснення, знімати побої, звертатися до суду. Як зазначає заявник, вказане здійснюється протягом останніх трьох років. Щодо фізичного насильства заявниця вказує, що 17 березня 2020 року [PERSON] з`явився за місцем проживання заявника та вимагав звільнити квартиру, при цьому, в ході сварки заподіяв заявнику удар в голову. Заявник вказує, що такі протиправні дії заінтересованої особи завдали суттєвої шкоди психічному здоров`ю заявника, змусили її почувати себе невпевнено, незахищеною та змусили побоюватися про свою безпеку та безпеку дитини, заподіяли дитині вкрай серйозних душевних страждань та шкоду психічному здоров`ю, змусили її нервувати, відчувати страх і неспокій, незахищеність та емоційну невпевненість. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 березня 2021 року відкрито провадження у справі за поданою заявою та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. 15 березня 2021 року від представника заінтересованої особи надійшли заперечення на заяву [PERSON] , [PERSON] про видачу обмежувального припису. Зокрема, у запереченнях представник заінтересованої особи вказує, що [PERSON] з моменту народження дітей постійно проживав з ними, піклувався про них та брав активну участь у їх вихованні та утриманні, вказане підтверджує і той факт, що [PERSON] проживає разом із донькою в одній кімнаті, яка є значно меншою за площею за кімнату, в якій самостійно проживає заявник. У запереченнях представник посилається на додані до заперечень довідки та характеристики, які, на його переконання, підтверджують належне виконання батьком своїх обов`язків та відсутність в його діях будь-яких ознак домашнього насильства. Також, як зазначено у запереченнях, [PERSON] , працює, має стабільний дохід, повністю сплачує комунальні послуги, здійснює витрати на дитину, приймає участь у її вихованні. Як зазначає представник заінтересованої особи у запереченнях, [PERSON] ніколи не застосовував фізичну силу до заявника, в свою чергу, 20 вересня 2020 року заявниця нанесла [PERSON] легкі тілесні ушкодження у вигляді забоїв голови, про що наявна відповідна довідка з лікарні та талон-повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Вказує, що численні звернення заявника до поліції жодним чином не підтверджують того факту, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство, адже вони мають надуманий характер з метою подальшого використання отриманих відповідей поліції. Таким чином, як вказано у запереченнях, звинувачення заявника має необґрунтований характер та спростовується наданими заінтересованою особою документами, при цьому, жоден із наданих заявником доказів не підтверджує факту вчинення заінтересованою особою будь-якого насильства стосовно заявника чи дитини. У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву. Заявник зазначила, що економічне насильство щодо неї зі сторони заінтересованої особи проявляється в тому, що [PERSON] вимикає газ, вимагає, щоб заявник сплачувала половину комунальних послуг, не давав користуватися спільним автомобілем протягом 2 років, постійно ображає, застосовує фізичне насильство, зокрема, у заявника 6 років тому внаслідок дій заінтересованої особи була зламана нога, однак в поліцію із відповідною заявою вона не зверталася. Також, заявник вказала, що [PERSON] застосовує щодо дитини психологічне насильство, яке виражається в тому, що батько знущається над матір`ю на очах у дитини, що призвело до того, що дитина стала неспокійна, роздратована, має порушення сну, надмірну тривожність та самоушкоджує себе (наносить подряпини). Заінтересована особа та її представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви, вказавши, що всі подані заявником заяви до поліції безпосередньо пов`язані із наявністю судових спорів, які перебувають на розгляді у суді, а у заінтересованої особи із дитиною дуже добрі стосунки, вони проживають разом в одній кімнаті, [PERSON] бере активну участь у навчанні, вихованні та забезпеченні дитини. Крім того, заявник вчиняє щодо заінтересованої особи економічне насильство, забравши ключі від автомобіля, а також фізичне насильство, про що наявна відповідна медична довідка. Суд, вислухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі-Закон), який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч.1. ст. 1 згаданого Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. До переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, входять, в тому числі - колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти) (ч.2 ст.3 Закону). Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За п. 7 ч.1 ст. 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч.3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п.9 ч.1 ст.1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п. 3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч.1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Як видно із матеріалів справи, 10 січня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 10 січня 1998 року зроблено відповідний актовий запис №17 (а.с. 18). Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2018 року, розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , квартира, загальною площею 55,7 кв.м за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно із роздруківкою із сайту Судова влада України, наданою заявником, між [PERSON] та [PERSON] на розгляді в Ірпінському міському суді Київської області знаходяться цивільні справи про розподіл майна подружжя, про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. Відповідно до наданих заявником [PERSON] копій листів поліції, остання неодноразово зверталася до поліції по факту протиправних дій [PERSON] , а саме 29.02.2020 №4924, 14.03.2020 №6313, 17.03.2020 №6572, 04.03.2021 №1309, 28.02.2021 №1289, 01.03.2021 №1313. Згідно із наданою заявником відповіддю з поліції, [PERSON] 16.03.2020 року звертався із заявою до Ірпінського ВП ГУНП в Київській області щодо протиправних дій дружини, яка взяла без дозволу спільне авто, вказане звернення зареєстроване в журналі єдиного обліку за №6540 від 16.03.2020. Згідно із медичною довідкою №2443, 17 березня 2020 року [PERSON] зверталася до Травматологічного пункту Ірпінської центральної міської лікарні, отримавши діагноз закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку?, обставинами травмування зазначено - побив колишній чоловік. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 60018484, станом на 01 жовтня 2020 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 61098, 75 гривень. Згідно із квитанцією до прибуткового касового ордера №2507/1 від 25.07.2020, [PERSON] оплатила відпочинок свій та доньки [PERSON] . Відповідно до наданих характеристик з місця навчання [PERSON] , батьки приділяють належну увагу дитині, як мати, так і батько приймають активну участь у шкільному житті, відповідально ставляться до виховання дитини, підтримують зв`язок з класним керівником. Згідно із довідкою КНП «Бучанський центр первинної медико-санітарної допомоги» №922 від 24.11.2020, декларація щодо надання первинної медичної допомоги дитині [PERSON] , 23.04.2009 року, укладена між лікарем -педіатром і батьком дитини - [PERSON] . Відповідно до листа Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області від 25.01.2021 №20-08/16, під час бесіди з малолітньою [PERSON] встановлено, що дитина не має нарікань та прихильна до обох батьків, водночас, знаходиться в стані психологічного тиску. Згідно із актом обстеження житлово-побутових умов від 08 грудня 2020 року, для виховання та розвитку дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , створено такі умови: ліжко-горище, письмовий стіл, стілець, дитячий одяг, іграшки, підручники, телефон, планшет, ПК, зі слів дитини, батько [PERSON] приймає повноцінну участь в її вихованні та утриманні, оплачує харчування, одяг, мобільний зв`язок, гуртки на рівні з матір`ю [PERSON] . Як заявником, так і заінтересованою особою суду надано докази сплати за навчання малолітньої [PERSON] . Згідно із довідкою про доходи [PERSON] від 10.03.2021 №001766/СФ, останній сплатив за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року аліменти на суму 52202, 63 копійок. Відповідно до довідки №9191 24 вересня 2020 року [PERSON] звертався до Травматологічного пункту Ірпінської центральної міської лікарні, отримавши діагноз забої голови, подряпини лівої виличної ділянки; відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку №28261, [PERSON] звернувся із заявою до поліції щодо конфлікту з дружиною. Заінтересованою особою надано численну кількість квитанції щодо сплати за комунальні послуги щодо квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 020663 від 04 березня 2021 року, вказаний припис винесений строком на 5 діб стосовно [PERSON] , яка за місцем свого проживання вчиняє сімейні сварки зі своїм колишнім чоловіком, чим чинить фізичний та психологічний тиск на нього; постраждалою особою є [PERSON] ; захід припису полягає у забороні в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 020662 від 04 березня 2021 року, вказаний припис винесений строком на 5 діб стосовно [PERSON] , який за місцем свого проживання вчиняє сімейні сварки зі своєю колишньою дружиною, чим чинить фізичний та психологічний тиск на неї; постраждалою особою є [PERSON] ; захід припису полягає у забороні в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Суд вважає важливими обставини, викладені у заяві, разом з тим вони не можуть слугувати підставою для застосування обмежувального припису виходячи з наступного. За змістом поданої заяви заявник посилається на те, що її колишній чоловік [PERSON] є кривдником та постійно застосовує фізичне, психологічне та економічне насильство над нею та психологічне насильство щодо малолітньої доньки [PERSON] . Разом з тим, належних та обґрунтованих доказів таким твердженням не надала. Сам факт звернення до поліції не може свідчити про вчинення [PERSON] стосовно заявниці та дитини насильства. Довідка щодо наявності тілесних ушкоджень не встановлює зв`язок між ушкодженнями на її тілі та діями [PERSON] . До того ж, аналогічну довідку надано і заінтересованою особою. Терміновий заборонний припис був винесений як щодо заявника, так і щодо заінтересованої особи. Крім того, із матеріалів справи та пояснень учасників справи вбачається, що між ними існують спори щодо поділу спільного майна подружжя та сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні як заявником, так і заінтересованою особою підтверджено, що заінтересована особа - [PERSON] не притягався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності у зв`язку із вчиненням домашнього насильства. Також, судом встановлено, що [PERSON] є власником та проживає в квартирі, стосовно якої заявник просить видати обмежувальний припис шляхом заборони наближатися на відстань, меншу за 500 метрів до вказаного місця проживання заявника та малолітньої дитини. Однак, суд не вбачає підстав для позбавлення власника права на володіння та користування своєю власністю, такий захід не може бути визнаний пропорційним за обставин цієї справи. Крім того, судом не встановлено передбачених законом підстав для позбавлення батька прав, передбачених ст.ст. 151, 153 Сімейного кодексу України, на особисте виховання дитини та спілкування з дитиною. Будь-яких інших належних та обґрунтованих доказів психологічного, фізичного, економічного насильства щодо заявника та дитини матеріали справи не містять. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що обставини, викладені в заяві про видачу обмежувального припису не підтверджені належними та допустимими доказами. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29 серпня 2019 року у справі № 640/23804/18 (провадження № 61-3848св19), від 02 вересня 2020 року у справі № 635/4854/19-ц (провадження № 61-3510св20), від 10 лютого 2021 року у справі №761/49109/19 (провадження № 61-9144св20). Беручи до уваги наведені обставини, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заяви слід відмовити. На підставі вищезазначеного та

Outcome: dismissed