Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] , з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів. В заяві вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від спільного проживання з відповідачем в них народилося двоє дітей син [PERSON] [INFO] , який на даний час є повнолітнім та син [PERSON] [INFO] . Відповідач в добровільному порядку жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивачці тяжко утримувати дітей власними силами. Тому просить стягнути з відповідача на утримання дитини на її користь аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки [PERSON] , в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій вказав, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив про розгляд справи в його відсутності перед судом не клопотав. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що з 16 червня 2009 року позивачка і відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.06.2009 року. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] , є батьком сина [PERSON] [INFO] . Даний факт стверджується оглянутим в судовому засіданні та долученим до справи свідоцтвом про народження. Також судом встановлено, що дитина перебуває на повному утриманні матері - [PERSON] . Згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу, при вирішенні питання про стягнення аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст.12, 81 кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів про те, що між позивачкою та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали. А тому суд, виходячи з вище викладеного, враховуючи матеріальне становище сторін, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та визначення розміру аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] , на утримання дитини, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved