Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

До суду звернулось з позовом публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 12265,48 грн. Свої вимоги мотивує наступним: 10.07.2008 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір б/н, за цим договором позивач надав, а відповідач отримав та зобов'язався повернути кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг,правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідач порушував умови договору, внаслідок чого станом на 31.10.2013 р. виникла заборгованість в сумі 12265,48 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 2842,96 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8600,35 грн.; штраф (процентна ставка) - 572,17 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн. В судове засідання представник публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач не з'явився до суду, про час та місце був сповіщений належним чином, рекомендованим листом, який був направлений за адресою реєстрації та проживання, але судова повістка була повернута до суду з відміткою листоноши «за закінченням терміну зберігання». Відповідач, який належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 10.07.2008 року між позивачем та відповідачем укладений договір б/н , за цим договором позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг,правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідач порушував умови договору, внаслідок чого станом на 31.10.2013 р. виникла заборгованість в сумі 12265,48 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 2842,96 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8600,35 грн.; штраф (процентна ставка) - 572,17 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн. Відповідно до ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Ч. 2 вказаної статті передбачено, що до відношень по кредитному договору застосовується правила параграфу 1 цієї глави, якщо інше не передбачено цим параграфом та не витікає зі змісту кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено зобов'язання позичальника повернути позику частинами з відстрочкою, то у випадку прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст.. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зо бов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ви мог цього Кодексу, інших актів цивільно го законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ді лового обороту або інших вимог, що зви чайно ставляться. Судом фактично встановлена наявність заборгованості за кредитом відповідача перед позивачем за договором в сумі 2842,96 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8600,35 грн., що відповідає положенням укладеного між позивачем та відповідачем договору, яка і підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. Оскільки позов задоволено з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved