Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 березня 2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та [PERSON] було укладено договір оренди нерухомого майна, а саме, частини нежитлового приміщення гуртожитку готельного типу №2, що розташоване в [ADDRESS] з метою розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи. Згідно акту приймання-передавання орендованого майна вищезазначене приміщення передано [PERSON] відповідно до п. 2.1 договору оренди. В подальшому, 25 січня 2018 року між сторонами, за взаємною згодою, було укладено договір про припинення договору оренди від 16 березня 2017 року та такий, вважається припиненим з 30 листопада 2017 року, про що свідчить акт приймання-передавання нерухомого майна. Пунктом 3.1 договору оренди від 16 березня 2017 року визначено, що орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - жовтень 2016 року 12130 гривень. Орендна плата за перший місяць оренди - березень 2017 року встановлюється шляхом корегування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень, лютий, березень 2017 року. Згідно з п. 3.6 договору оренди орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні - 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Орендар зобов`язується своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу. Відповідач свої зобов`язання за договором оренди щодо своєчасного та повного внесення платежів за оренду приміщення належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 14762 гривні 99 копійок. На вказану заборгованість нарахована пеня у розмірі 2881 гривня 40 копійок, штраф у розмірі 442 гривні 89 копійок та інфляційні збитки у розмірі 853 гривні 62 копійки. Крім того, своє зобов`язання по сплаті орендної плати орендар неналежно виконувала і по відношенню до балансоутримувача державного майна та відповідно така заборгованість становить 42313 гривень 61 копійка. Також, п.3.8 договору оренди передбачено, що в разі, якщо на дату оплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% річних від суми заборгованості. У зв`язку із неналежним виконанням своїх обов`язків, згідно вищезазначеного договору оренду, у відповідача виникла заборгованість перед балансоутримувачем майна в розмірі 43583 гривні 01 копійка у склад якої входить і штраф в сумі 1269 гривень 40 копійок. Оскільки в добровільному порядку виниклу заборгованість відповідач не сплачує, відтак прокурор в інтересах держави звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на рахунок державного бюджету України заборгованість по орендній платі в сумі 18940 гривень 90 копійок, на користь Національної академії державного управління при Президентові України заборгованість по орендній платі в сумі 43583 гривні 01 копійка , а на користь прокуратури Черкаської області - сплачений судовий збір. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 16 березня 2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та ФОП [PERSON] було укладено договір оренди № 7794 нерухомого майна, що належить до державної власності - нежитлового приміщення гуртожитку готельного типу №2 загальною площею 194,80 кв.м. за адресою [ADDRESS] , що перебуває на балансі Національної академії державного управління при Президентові України з метою розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи (а.с. 6-8). Згідно акту приймання-передавання орендованого майна за адресою: [ADDRESS] від 16 березня 2017 року, орендодавець - Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву, згідно з договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №7794 від 16 березня 2017 року передав, а орендар [PERSON] прийняла, в строкове платне користування майно - частину нежитлового приміщення гуртожитку готельного типу №2 загальною площею 194,80 кв.м. за адресою [ADDRESS] , що перебуває на балансі Національної академії державного управління при Президентові України (а.с. 9 на звороті). Згідно п.3.6 договору оренди, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні - 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Відповідно до п. 3.11 договору оренди у разі розірвання договору оренди за згодою сторін орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання- передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу. 25 січня 2018 року між між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та ФОП [PERSON] було укладено договір №7794/01 про припинення договору оренди № 7794 від 16 березня 2017 року. Пунктом 2 вищевказаного договору зазначено, що договір оренди №7794 від 16 березня 2017 року вважається припиненим з 30 листопада 2017 року (а.с. 10). Згідно акту приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] від 30 листопада 2017 року, орендар - ФОП [PERSON] повернула орендодавцю - Регіональному відділенню Фонду державного майна України по місту Києву, нерухоме майно - нежитлове приміщення гуртожитку готельного типу №2 загальною площею 194,80 кв.м. за адресою [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно п.3.7. договору оренди, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати. Відповідно до п. 3.8 договору оренди у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% річних від суми заборгованості . Як вбачається з розрахунку заборгованості з орендної плати ФОП [PERSON] по договору оренди №7794 від 16 березня 2017 року до державного бюджету така станом на 3 травня 2018 року становить 18940 гривень 90 копійок з урахуванням основної суми заборгованості та штрафних санкцій, а до Національної академії державного управління при Президентові України - 43583 гривні 01 копійка (а.с. 12-14). Листом від 12 лютого 2018 року №30-10/1560 Регіональне відділення фонду державного майна України по місту Києву повідомило ФОП [PERSON] про необхідність добровільної сплати боргу за договором оренди №7794 від 16 березня 2017 року (а.с. 17). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач прийняті на себе зобов`язання по договору оренди №7794 від 16 березня 2017 року нерухомого майна, що належить до державної власності належним чином не виконала, вказане підтверджено наданими нею поясненнями в ході розгляду справи та визнанням позову в повному обсязі, відтак, суд, з урахуванням вимог ст. 82 ЦПК України приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки такі є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 762 гривні. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved