Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 25 березня 2006 року позивач набув у власність від СТОВ «Малоолександрівське» автомобіль марки КАМАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], модель 55102, 1986 року випуску, колір оранжевий, шасі (рама) № [NUMBER], тип ТЗ САМОСКИЛ ВАНТАЖНИЙ, повна маса 15630/8480 КГ. Вказане підтверджується накладною № 32 від 25 березня 2006 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 137 від 25 березня 2006 року та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER]. До теперішнього часу позивачем не було проведено реєстрації зазначеного транспортного засобу у встановленому законом порядку, СТОВ «Малоолександрівське» на даний час припинило свою діяльність та вказаного товариства не існує. Зазначене позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатися належним йому майном. Позивач просить суд для проведення державної реєстрації визнати за ним право власності на даний вантажний автомобіль. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої останній просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, просить вирішити позовні вимоги на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Абзацом четвертим ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному надається право будь яким не забороненим законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності . Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно 25 березня 2006 року позивач набув у власність від СТОВ «Малоолександрівське» автомобіль марки КАМАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], модель 55102, 1986 року випуску, колір оранжевий, шасі (рама) № [NUMBER], тип ТЗ САМОСКИЛ ВАНТАЖНИЙ, повна маса 15630/8480 КГ. Вказане підтверджується накладною № 32 від 25 березня 2006 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 137 від 25 березня 2006 року та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] (а.с. 6-7). До теперішнього часу позивачем не було проведено реєстрації зазначеного транспортного засобу у встановленому законом порядку, а СТОВ «Малоолександрівське» припинило свою діяльність, що позбавляє позивача вільно розпоряджатися фактично належним йому майном. Реєстрація транспортного засобу на даний час не можлива без визнання права власності за позивачем на даний транспортний засіб у судовому порядку. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, суд приходить до висновку, що позивач на підставі наданих доказів фактично набув право власності на вищезазначений транспортний засіб, однак з незалежних від нього обставин позивач не має змоги на даний час зареєструвати зазначений транспортний засіб без визнання за ним права власності на нього у судовому порядку, що порушує право позивача вільно розпоряджатися та володіти належним йому майном, у зв'язку з чим, для захисту та відновлення порушеного законного права позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 20, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 41, 55 Конституції України,

Outcome: approved