overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до Черниховецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка просить визнати за нею, як за спадкоємицею за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.Вишнева, №24 в с.Чернихівці Збаразького району Тернопільської області після померлої 14 червня 2002р. [PERSON]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно, оскільки свідоцтво на право власності на житловий будинок видане після смерті спадкодавця. Позивачка в судове засідання не зявилась однак від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак від сільської ради на адресу суду надійшла заява, де вона даючи згоду на розгляд справи без участі її представника, позов визнає. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] померла 14 червня 2002р. в с.Чернихівці Збаразького району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Згідно свідоцтва про право власності від 22 березня 2003р. та довідки-характеристики виданої Збаразьким РБТІ 02 лютого 2016, житловий будинок, що розташований с.Чернихівці по вул. Вишневій, 24 Збаразького району Тернопільської області належить померлій [PERSON] (а.с. 7, 10). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01 липня 2015р. за №658/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Чернихівці по вул. Вишнева, №24, Збаразького району Тернопільської області, оскільки свідоцтво на право власності на житловий будинок видане після смерті спадкодавця (а.с.9). Дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що оскільки вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що позивачка, як спадкоємець за заповітом, після померлої 14 червня 2002 року [PERSON] набула право вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, даний позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до Шилівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка просить визнати за нею право власності, як за спадкоємицею першої черги за законом, на житловий будинок, що розташований по вул.Шевченка, 113 в с.Шили Збаразького району Тернопільської області, після померлого 25 жовтня 1975 року її діда [PERSON] [PERSON]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно, оскільки дане будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи. Позивачка в судове засідання не зявилась, однак від її представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак від сільської ради на адресу суду надійшла заява, де вона даючи згоду на розгляд справи без участі її представника, позов визнає. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] помер 25 жовтня 1975 року в смт.Підволочиськ Збаразького району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Його син [PERSON] помер 08 квітня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Позивачка є внучкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом народження її батька [PERSON]. Згідно довідок виданих виконкомом Шилівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області 10 травня 2016 року № 331, від 13 вересня 2016 року № 462, від 22 червня 2016 року № 357, житловий будинок, що розташований с.Шили по вул.Шевченка, 113 Збаразького району Тернопільської області належить [PERSON]. [PERSON] вступила в управління спадковим майном (а.с.10-12). Відповідно до довідки виданої Збаразьким РКБТІ 23 серпня 2017 року №196, житловий будинок, що розташований в с.Шили по вул.Шевченка, 113 Збаразького району Тернопільської області в бюро не зареєстрований (а.с.15). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11 серпня 2017 року за №503/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину будинковолодіння в с.Шили по вул.Шевченка, 113 Збаразького району Тернопільської області, після померлого 25 жовтня 1975 року її діда [PERSON], оскільки спадкоємцем не предявлено документів, які встановлюють факт приналежності майна померлому (а.с.4). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що оскільки вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що позивачка, як спадкоємець за законом, набула право на житловий будинок, що розташований по вул.Шевченка, 113 в с.Шили Збаразького району Тернопільської області, після померлого 25 жовтня 1975 року її діда [PERSON], даний позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 19.09.2003 року померла її мати - [PERSON], за якою залишилось спадкове майно, зокрема належний їй будинок, що знаходиться за адресою - вул. Центральна, 135, с. Сторожів, Корецького району Рівненської області. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON], отже позивач є єдиним спадкоємцем майна матері, що бажає прийняти спадкове майно. Однак, при зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадкового майна позивачу було відмовлено, оскільки за життя [PERSON] не оформила свідоцтво на право власності на житловий будинок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до Цивільного Кодексу України - позивач є спадкоємцем спадкового майна за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України - обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Належність житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Центральній, 135, в с. Сторожів, Корецького району Рівненської області [PERSON], стверджується технічним паспортом від 12.03.2014 року, інвентаризаційна справа №111, довідкою з Рівненського ОБТІ № 110 від 17.03.2014 року. Факт смерті спадкодавця посвідчується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ № 131909 від 19.09.2003 року, актовий запис № 320, виданий Здолбунівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції Рівненської області. Волевиявлення спадкодавця підтверджується заповітом, посвідченим секретарем Сторожівської сільської ради Корецького району Рівненської області від 26.06.2001 року. Відповідно до довідки № 240 від 30.06.2015 року, виданої Сторожівською сільською радою Корецького району Рівненської області, [PERSON], яка померла 19.09.2003 року, на час смерті була зареєстрована та проживала [INFO]. Разом з нею проживала її дочка - [PERSON]. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 5837323 від 19.07.2006 року, заповіт посвідчений Сторожівською сільською радою 26.06.2001 року, зареєстрований в реєстрі за № 20 - чинний. Розгляд справи здійснювався за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] На обґрунтування позовних вимог вона вказала , що з відповідачем вона уклала шлюб 08 січня 2011 року , який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 1. Від даного шлюбу вони мають : доньку - [PERSON],[INFO] Одруження виявилося невдалим, сумісне життя не склалося через протилежні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим вони не могли знайти взаєморозуміння у відносинах, на грунті яких у них виникали сварки та розлади в сім'ї, їхнє ставлення один до одного погіршилося. В результаті всіх вищенаведених подій вона втратила до відповідача почуття поваги та любові і тому вважає , що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки вона має намір створити сім'ю з іншим чоловіком. Шлюбні відносини припинено у листопаді 2013 року, вони не спілкуються. Спільне майно мають намір розділити в добровільному порядку. Вона вважає , що примирення між ними неможливе і формальне збереження шлюбу може зашкодити їх особистим інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася , надала суду заяву , в якій просить слухати справу в її відсутність, позов повністю підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, відповідно до протоколу судового засідання про допит в якості відповідача - на розірвання шлюбу згоден, не заперечує проти розгляду справи Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області без його участі. Суд , вивчивши матеріали справи , заяви сторін , вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.01.2011 року , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного Петропавлівського районного правління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 1. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку . На даний час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Майнового мають намір розділити в добровільному порядку. Судом також встановлено , що подальше спільне проживання між сторонами неможливе , а тому шлюб необхідно розірвати. Стаття 110 Сімейного кодексу України передбачає , що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] На обґрунтування позовних вимог вона вказала , що з відповідачем вона уклала шлюб 10 вересня 2011 року , який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 127. Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON],[INFO], який проживає з нею. Їхнє подальше життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам, оскільки відповідач сімейним стосункам уваги не приділяє взагалі, майже дев'ять місяців вони проживають окремо. Останні їх зустрічі супроводжувалися постійними сварками та суперечками. Веденням сумісного домашнього господарства відповідач ніколи не займався, всі кошти витрачав на себе, часто дозволяв собі висловлюватися в її адресу брутальною лайкою. Фактично їх шлюбні відносини припинили існувати майже рік тому, так як сумісно проживати разом було неможливо. Вона вважає , що примирення між ними неможливе і формальне збереження шлюбу може зашкодити їх особистим інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася , надала суду заяву , в якій просить слухати справу в її відсутність, позов повністю підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, відповідно до протоколу судового засідання про допит в якості відповідача - на розірвання шлюбу згоден, не заперечує проти розгляду справи Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області без його участі. Суд , вивчивши матеріали справи , заяви сторін , вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2011 року , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного Першотравенського міського правління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 127. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина , який проживає з матір'ю. На даний час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Майнового спору не . Судом також встановлено , що подальше спільне проживання між сторонами неможливе , а тому шлюб необхідно розірвати. Стаття 110 Сімейного кодексу України передбачає , що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] На обґрунтування позовних вимог вона вказала , що з відповідачем вона уклала шлюб 11 лютого 2000 року , який було зареєстровано виконкомом Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 1. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: доньку Дар'ю,[INFO] та сина [PERSON] . [INFO] Останнім часом у їх відносинах виникали постійні конфлікти , які не кращим чином впливали на розвиток їх сімейних відносин. Такі конфлікти виникали у них найчастіше в результаті негативного ставлення відповідача до сімейних відносин та неодноразово вони переростали у спричинення насилля з боку відповідача, але до силових відомств вона не зверталась. Вона неодноразово намагалась під час спілкування з відповідачем налагодити відносини в іх родині, але останній не хотів нічого слухати. Неодноразово неофіційно вона розривала відносини з відповідачем, але все ж через деякий час , намагаючись зберегти сім'ю, поверталась до відповідача. З часом відносини погіршувались, а конфлікти ставали все жорсткішими, що не могло не відобразитись на загальному психологічному стані, як її так і їхніх дітей, тому вона вирішила припинити відносини з відповідачем та переїхала на постійне місце проживання до найманої квартири в смт. Петропавлівка. З квітня місяця 2015 року вони проживають окремо, не підтримують жодних відносин між собою, тим більше шлюбних. Їх відносини як подружжя себе вичерпали , а тому підтримувати їх немає сенсу. Вона вважає , що примирення між ними неможливе і формальне збереження шлюбу може зашкодити їх особистим інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася , надала суду заяву , в якій просить слухати справу в їїо відсутність, позов повністю підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає , не заперечує проти розірвання шлюбу . Суд , вивчивши матеріали справи , заяви сторін , вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.02.2000 року , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КИ № 107276 який було зареєстровано виконкомом Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 1. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей , які проживають з матір'ю. На даний час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Майнового спору немає . Судом також встановлено , що подальше спільне проживання між сторонами неможливе , а тому шлюб необхідно розірвати. Стаття 110 Сімейного кодексу України передбачає , що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] На обґрунтування позовних вимог вона вказала , що з відповідачем вона уклала шлюб 15. березня 2002 року , який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенської сільської ради Тарутинського району Одеської області за актовим записом № 2. Від даного шлюбу вони мають двох дітей : доньку - [PERSON],[INFO] та сина [PERSON] ,[INFO] Одруження виявилося невдалим, сумісне життя не склалося через протилежні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим вони не могли знайти взаєморозуміння у відносинах, на грунті яких у них виникали сварки та розлади в сім'ї, їхнє ставлення один до одного погіршилося. В результаті всіх вищенаведених подій вона втратила до відповідача почуття поваги та любові і тому вважає , що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки вона має намір створити сім'ю з іншим чоловіком. Шлюбні відносини припинено у вересні 2012 року, вони не спілкуються. Майнового спору немає. Вона вважає , що примирення між ними неможливе і формальне збереження шлюбу може зашкодити їх особистим інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася , надала суду заяву , в якій просить слухати справу в її відсутність, позов повністю підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, відповідно до протоколу судового засідання про допит в якості відповідача - на розірвання шлюбу згоден, не заперечує проти розгляду справи Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області без його участі. Суд , вивчивши матеріали справи , заяви сторін , вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.03.2002 року , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенської сільської ради Тарутинського району Одеської області за актовим записом № 2. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей . На даний час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Майнового спору не мають. Судом також встановлено , що подальше спільне проживання між сторонами неможливе , а тому шлюб необхідно розірвати. Стаття 110 Сімейного кодексу України передбачає , що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] На обґрунтування позовних вимог вона вказала , що з відповідачем вона уклала шлюб 24серпня 1994 року , який було зареєстровано Петропавлівським ЗАГС Дніпропетровської області за актовим записом № 69. Від даного шлюбу вони мають трьох дітей, одна з яких досягла повноліття, донька [PERSON], [INFO] , донька [PERSON],[INFO]. Причиною звернення до суду стало те , що з відповідачем вони різні люди, з різними поглядами на життя. З цієї причини між ними почали виникати сварки, а останнім часом відповідач почав створювати в сім'ї бійки в присутності дітей, пошкодив цінні речі , які належать особисто їй та дітям. Протиправна поведінка відповідача в сім'ї створила умови , які роблять неможливим подальше сумісне проживання та ставлять під загрозу її та дитини життя та здоров'я. При тих взаємовідносинах, які створив відповідач, шлюбні стосунки фактично припинені. Відповідач живе своїм окремим життям. Інтересами сім'ї не цікавиться, сім'ю фактично утримує вона. Вона неодноразово давала відповідачу шанс виправити ситуацію сім'ї , вибачала образи та побиття , але з часом відповідач не тільки не змінив свій спосіб життя на краще , але своєю поведінкою погіршив їх відносини. Вона вважає , що примирення між ними неможливе і формальне збереження шлюбу може зашкодити їх особистим інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася , надала суду заяву , в якій просить слухати справу в її відсутність, позов повністю підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає , не заперечує проти розірвання шлюбу . Суд , вивчивши матеріали справи , заяви сторін , вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.08.1994 року , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] який було зареєстровано Петропавлівським відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровської області за актовим записом № 69. Від даного шлюбу мають трьох дітей , одна х яких досягла повноліття. На даний час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Майнового спору немає . Судом також встановлено , що подальше спільне проживання між сторонами неможливе , а тому шлюб необхідно розірвати. Стаття 110 Сімейного кодексу України передбачає , що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного ,

Outcome: approved