Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 12 вересня 1998 року між позивачкою та відповідачем Тимонівською сільською радою Троїцького району Луганської області було зареєстровано шлюб під актовим записом № 5. Від вказаного шлюбу вони мають двох дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що їх шлюб розпався через несумісність характерів, наявність протиріч та різні погляди на життя. Вона та відповідач проживають окремо. В подальшому збереження шлюбу між відповідачем та позивачкою на думку останньої не можливе, так як вказане суперечить її інтересам. Позивачка просить суд розірвати шлюб, прізвище після розірвання шлюбу залишити шлюбне. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] сторони з 12 вересня 1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано Тимонівською сільською радою Троїцького району Луганської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від вказаного шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від вказаного шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Післяшлюбне прізвище позивачки слід визначити як [PERSON], так як позивачка не ставить питання про зміну її прізвища на дошлюбне. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved