Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 14 липня 2009 року позивач одружилася з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши сторони, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Так, даний позов згідно реєстраційного штампу надійшов до Троїцького районного суду Луганської області 12 січня 2018 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 219062 сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, вирішуючи позовні вимоги, враховує наявність у відповідача дитини, яку він повинен забезпечувати та надавати матеріальну допомогу матері дитини, на утриманні якої вона знаходиться. При цьому, суд вважає заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів таким, що буде відповідати інтересам дитини та забезпечить у певній мірі її потреби. Таким чином, враховуючи, що дитина позивача знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач по справі, батько дитини, належної матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, так як відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнути з відповідача аліменти на утримання його дитини на користь позивача у розмірі ? частини усіх видів заробітку позивача щомісячно починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позивача при поданні позову звільнено від сплати судового збору, а відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, який позивач повинен був сплатити при поданні позову даного характеру, тобто 352 грн 40 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved