Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

До суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини звернулась [PERSON] посилаючись на те, що з 30.09.2000 року рішенням Фастівського міськрайонного суду було вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки сторін-[PERSON] в розмірі ? частини заробітної плати, проте батько дитини приховувах місце своєї роботи, часто її змінював, і на той час розмір аліментів, у визначеному судом розмірі був мінімальним та становив 30 -75 гривень у місяць. Починаючи з 2006 року відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини прожиткового мінімуму і становить -385 гривень. Цих коштів не вистачає на утримання дитини, яка станом на день подачі позову до суду навчається і потребує значного фінансування, а оскільки позивачка не має можливості на достатньому рівні забезпечувати дитину, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі -1200 гривень щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримння доньки в сумі 1200 гривень. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, вважає його безпідставним та необгрунтованим, суду пояснив, що він вже сплачує аліменти на утримання доньки по двом виконавчим листам в сумі 385 гривень та 60 гривень щомісячно, а його дохід в місяць становить близько 1690 гривень і його фінансове становище не дозволяє йому сплачувати додатково на утримання дитини ще 1200 гривень. На підтвердження своїх заперечень відповідач надав документальні докази свого фінансового стану. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та проаналізувавши надані сторонами письмові докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається зі змісту позовної заяви, 30.09.2000 року згідно рішення Фастівського міськрайонного суду з [PERSON] були стягнуті аліменти у розмірі ? частини заробітної плати. Проте, оскільки відповідач систематично приховував доходи, то аліменти сплачувались в розмірі ? частини і становили на той час мізерну суму. Документально підтвердити наявність або відсутність заборгованості відповідача по сплаті аліментів на утримання доньки, позивачка не змогла, пояснивши суду, що виконавчий лист загубився при пересилці, а відділ ДВС Фастівського МРУЮ такої інформації на її прохання не надало. Судом встановлено, що 26.06.1998 року між сторонами було укладено шлюб. [INFO] народилась донька-[PERSON]. Відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду від 30.09.2000 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки в розмірі ? частини заробітку і до повноліття дитини. 18 січня 2002 року шлюб між сторонами було розірвано. 16 грудня 2005 року Фастівським міськрайонним судом було винесено рішення про стягнення з відповідача [PERSON] додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 60 гривень. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину і вони визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Рішенням суду за позовом [PERSON] в 2000 році вже було визначено форму та спосіб утримання дитини, а саме присуджені аліменти з [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку. Згідно цього рішення на підставі виконавчого листа і стягувались аліменти у визначеній частці. Відповідно до наданих відповідачем копій квітанцій, ним здійснювались поштові перекази на утримання доньки, згідно визначеного судом розміру -385 гривень і 60 гривень щомісячно. Згідно довідки, виданої відділом ДВС Фастівського МРУЮ від 14.09.2015 року, виконавчих проваджень де боржником є [PERSON] на виконанні у відділі не перебували та не перебувають. Позивачка обгрунтовує позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі -1200 гривень на утримання доньки тим, що донька навчається на 2 курсі, хворіє, а тому потребує збільшеного фінансування з боку батька. При цьому, з метою сприяння всебічному і повному з»ясуванню обставин справи, як того вимагає ст.10 ЦПК України, судом було роз»яснено позивачці, що відповідно до норм ст. 192 СК України, вона може шляхом подачі відповідного позову лише змінити розмір аліментів, який вже був визначений судовим рішенням в 2000 році. Проте, позивачка вважає, що поданий нею позов в повному обсязі обгрунтований та підлягає задоволенню. Оцінюючи в сукупності всі обставини та докази, на яких грунтуються вимоги позову, суд вважає, що позивачем не надано суду достатніх, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для задоволення даного позову.

Outcome: dismissed