Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Заявник [PERSON], звернувся в суд з заявою та просить встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] року на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. За життя мати склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно йому, включаючи будинок [ADDRESS] Восени 2016 року він звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, але нотаріус Стрийської державної нотаріальної контори йому відмовив йому з підстав пропущення строку визначеного законом для прийняття спадщини. Не погоджуючись із цим вважає, що прийняв спадщину, оскільки згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, він постійно проживав у будинку матері разом з нею. Декілька останніх років проживав у вказаному будинку без реєстрації. Разом з ними проживали також його дружина, діти, онуки. Всі жили з матір'ю як одна сім'я, були пов'язані спільним побутом. Коли матір померла поховали її та залишились проживати у будинку матері. Враховуючи наведене вимушений звернутись до суду із даною заявою. В судовому засідання заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив їх задоволити покликаючись на мотиви наведені в заяві. Заінтересовані особи: [PERSON] та [PERSON], у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення заяви. Представник заінтересованої особи - Дулібської сільської ради, Стрийського району, Львівської області, у судовому засіданні також не заперечувала щодо задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] виданого Дулібською сільською радою Стрийського рай бюро ЗАГС від 27 травня 1963, вбачається те, що 27 травня 1963 року здійснено запис №51, відповідно до якого - [PERSON], зазначена матір'ю дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року у віці 79 років, про що 17 лютого 2016 року зроблено відповідний актовий запис № 13 та Дулібською сільською радою Стрийського району Львівської області, від 17 лютого 2016 року, видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Відповідно до заповіту складеного [PERSON] від 22 лютого 2003 року, зареєстрованому в реєстрі за №6 та посвідченому секретарем виконкому Дулібської сільської ради, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалась заповідаю сину [PERSON]. З долученої до матеріалів справи копії будинкової книги будинку [ADDRESS], вбачається що [PERSON] постійно проживав з [PERSON] за вказаною адресою та до 1995 року мав зареєстроване місце проживання. З довідки №1161 від 28 вересня 2016 року виданої виконкомом Дулібської сільської ради вбачається, що [PERSON] і надалі дійсно проживав в будинку батьків без реєстрації. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні, дослідженими обставинами справи встановлено, що заявник постійно проживав із [PERSON], яка померла [INFO] року на час відкриття спадщини, в її будинку за адресою: [ADDRESS] Встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки дає йому право на оформлення спадщини в нотаріуса та отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується його поясненнями, наведеними в заяві, а також зібраними і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають, тому, за наведених обставин, заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved