Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на її утриманні перебувають неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] інвалід з дитинства, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які потребують матеріальної допомоги, а відповідач, що є батьком дітей, ухиляється від надання такої матеріальної допомоги на їх утримання, хоча працездатний і за станом здоровя може надавати матеріальну допомогу, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому позовні вимоги визнав частково і пояснив, що в звязку з тяжким матеріальним становищем та витратами на лікування не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно. Крім того, відповідач пояснив, що в даний час він не працює, однак згоден сплачувати мінімальний розмір аліментів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Так, судом встановлено наступні факти: Батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ИД № 261527, виданого повторно 19 липня 2017 року Лановецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області; серії 1-ИД № 158758 ; серії 1-ИД № 094710, виданих 05 жовтня 2004 року та 19 червня 2009 року Білозірською сільською радою Лановецького району Тернопільської області (а.с.10-12). [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають спільно з позивачем [PERSON] в с.Білозірка по вул. Вербова,24 Лановецького району Тернопільської області та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 878 від 25.07.2017 року та [PERSON] обстеження матеріально-побутових умов сімї № 880 від 26.07.2017 року , виданих Білозірською сільською радою Лановецького району Тернопільської області(а.с.4-5). Згідно копії довідки № 38 від 25.07.2017 року, виданої Білозірською [PERSON] ступенів Лановецького району Тернопільської області, [PERSON] навчається у 3 класі, [PERSON] навчається в 8 класі, [PERSON] навчається в 9 класі Білозірської [PERSON] ступенів(а.с.6). Згідно копії посвідчення серії ААБ № 129031, виданого Лановецьким УПСП Тернопільської області 13.03.2006 року, [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на дитину- інваліда [PERSON], [INFO](а.с.7). Згідно копії довідки №893 від 06.09.2017 року, виданої Озерянською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, [PERSON] зареєстрований в [INFO] і має такий склад сімї: батько- Рачковський [PERSON](а.с.24). Згідно копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого, [PERSON] з 24.09.2005 року по 03.10.2005 року знаходився на лікуванні в інфекційному відділенні Тернопільської міської комунальної лікарні з діагнозом гострий лівобічний пієлонефрит, інтоксикаційна енцефалопатія, кіста правої нирки, респіраторно-синцитіальна вірусна інфекція (а.с.26). В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених стеттею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.ст.181, 183 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу вимог положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Мінімальний розмір на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Як вбачається із пояснень позивача, наданих нею в позовній заяві, та матеріалів справи, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча працездатний. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, беручи до уваги те, що вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання дітям не надає, а також враховуючи майнове становище відповідача, який має нерегулярний мінливий дохід, задовільний стан здоровя та відсутність в нього інших утриманців, беручи до уваги норму законодавства про рівні обовязки батьків щодо утримання дитини, виходячи з забезпечення інтересів дітей, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, в зв`язку з чим необхідно стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим, позивачем та представником позивача не наведено, а в судовому засіданні не здобуто доказів, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача, а також можливості сплати останнім, аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь держави 640 гривень судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial