overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

До суду звернулася позивач, яка з урахуванням уточнення позовних вимог просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1000 гривень. В обґрунтування позову вказує, що 24.09.2005 уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що останнім часом сімейне життя між сторонами постійно погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільно наразі не проживають, спільне господарство не ведуть, спір про місце проживання дітей відсутній між сторонами, діти будуть проживати разом з матірю, тобто позивачем по справі. В обґрунтування розміру аліментів стверджує, що батьки повинні утримувати дитину, відповідач не має інших утриманців та має мінливий дохід. Також позивач просить змінити їй прізвище на дошлюбне «Лукачук». Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, приходить до висновку, що визнання позовних вимог відповідачем не порушує права, свободи та інтересів інших осіб, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони є батьками неповнолітніх дітей, відповідач є працездатним, інших утриманців не має та має можливість утримувати дітей. Тому позовні вимоги слід задовольнити. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача, а також держави, слід стягнути судові витрати у розмірі 1280 гривень, тобто по 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

До суду звернулася позивач, яка з урахуванням уточнення позовних вимог просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 800 гривень. В обґрунтування позову вказує, що 05.08.2006 уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами постійно погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільно наразі не проживають, спільне господарство не ведуть, спір про місце проживання дітей відсутній. Також просить стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 800 гривень щомісячно. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не порушує права, свободи та інтересів інших осіб, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони є батьками неповнолітніх дітей, відповідач є працездатним, інших утриманців не має та має можливість утримувати дітей. Тому позовні вимоги слід задовольнити. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача, а також держави, слід стягнути судові витрати у розмірі 1280 гривень, тобто по 640 гривень. На підставі ст.ст. 110 - 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

До суду звернулася представник позивача з вказаним позовом, в якому просить визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON]. В обґрунтування позову вказує, що 03.01.2014 померла [PERSON], яка є матірю позивача [PERSON] та проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Згідно заповіту померлої спадкоємцем є [PERSON] Представник позивача звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, однак йому було відмовлено у звязку з пропуском встановленого законом строком. Позивач пропустив строк з поважних причин, оскільки проживав в одному населеному пункті з спадкодавцем, обробляв земельну ділянку. по своїй необізнаності та зайнятості своєчасно не звернувся. Представник позивача у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ради, не заперечує проти позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вивчивши зібрані в справі докази в їх сукупності, розглянувши заяви сторін, вважає, що названі позивачем причини, з яких позивач не міг звернутися в нотаріальну контору за отриманням свідоцтва про право на спадщину, визнаються судом, як поважні та не спростовані сторонами, приймає визнання позову відповідачем як таке, що не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

До суду звернулася представник позивача з вказаним позовом, в якому просить визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після померлої 22.02.2009 [PERSON]. В обґрунтування позову вказує, що 22.02.2009 померла [PERSON], яка є матірю позивача та проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Представник позивача звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак їй було відмовлено у звязку з пропуском встановленого законом строком. Позивач пропустила строк з поважних причин, оскільки вважала, що обробляючи земельну ділянку фактично вступила в управління спадковим майном. Представник позивача у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вивчивши зібрані в справі докази в їх сукупності, розглянувши заяви сторін, вважає, що названі представником позивача причини, з яких остання не могла звернутися в нотаріальну контору за отриманням свідоцтва про право на спадщину, визнаються судом, як поважні та не спростовані сторонами, приймає визнання позову відповідачем як таке, що не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 640 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

До суду звернулася Релігійної громади християн віри євангельської с. Острів Володимирецького району до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO], померла [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Останньою було складено заповіт на користь Релігійної громади християн віри євангельської с. Острів. Після смерті [PERSON] залишився житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS]. Несвоєчасно звернулися до Володимирецької ДНК, оскільки в період 2012-2014 роках релігійна громада проходила процедуру державної перереєстрації не була юридичною особою, а тому не могли пред»явити нотаріусу належних документів організації та її представника. Звернувшись до Володимирецької державної нотаріальної контори, позивачі, отримали відмову, так як було пропущено граничний шестимісячний строк для прийняття спадщини. А тому, звернулися до суду із позовом, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Представник позивача надіслав суду заву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують. Відповідач заявлені вимоги визнав, направив заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть останньої, серія [NUMBER], видане Балаховицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, 05.03.2012 року. На день смерті [PERSON] належав житловий будинок, надвірні споруди в [ADDRESS] Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.05.2012 року стверджується, що власником житлового будинку в [ADDRESS] є померла [PERSON] Згідно заповіту, посвідченого секретарем Балаховицької сільської ради у Володимирецькому районі, 09.12.2004 року, [PERSON] заповіла житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] - Релігійній громаді християн віри євангельської с. Острів Володимирецького району. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Релігійна громада християн віри євангельської с. Острів Володимирецького району є юридичною особою. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи. Як зазначено у ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Зі змісту частини 3 ст. 1272 ЦК України вбачається, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, суд рахує, що позов є підставним і обгрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Суд визначає позивачу додатковий трьохмісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, який обчислюється з часу набрання рішення законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

До суду звернулася Сеник (д.п. [PERSON]) Л.П. з позовом до Лозівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка просить визнати за нею право власності, як за спадкоємицею першої черги за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.Церковна, 38 в с.Лози Збаразького району Тернопільської області, після померлого 07 вересня 2016р. її батька [PERSON]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно, оскільки дане будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи. Позивачка в судове засідання не зявилась, однак від її представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак від сільської ради на адресу суду надійшла заява, де вона даючи згоду на розгляд справи без участі її представника, позов визнає. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] помер 07 вересня 2016р. в с.Лози Збаразького району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Позивачка є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про одруження (а.с. 4,8,9). Згідно довідки виданої виконкомом Лозівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області 17 березня 2017р. № 125, [PERSON] був зареєстрований в житловому будинку по вул.Церковній, 38 в с.Лози Збаразького району Тернопільської області (а.с. 15). Відповідно до довідки виданої Збаразьким РКБТІ 15.03.2017 року №58, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Лози по вул. Церковна, 38, Збаразького району Тернопільської області в бюро не зареєстрований (а.с.16). Як вбачається із свідоцтва на забудову індивідуальної садиби, спірний житловий будинок належав [PERSON] (а.с.12-14). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16 березня 2017р. за №2543/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину будинковолодіння в с.Лози по вул. Церковній №38, Збаразького району Тернопільської області, після померлого 07 вересня 2016р. її батька [PERSON], оскільки спадкоємцем не предявлено документів, які встановлюють факт приналежності майна померлому (а.с.17). Дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що оскільки вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, набула право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.Церковна, 38, Збаразького району Тернопільської області, після померлого 07 вересня 2016р. її батька [PERSON], даний позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду звернулася Шморгай (д.п.Веселович) Г.Г. із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~Зокрема, заявниця просить встановити, що вона є дочкою [PERSON], який помер 20 листопада 2007 року, та, що [PERSON], яка померла 27 лютого 2015 року, є мамою померлого [PERSON]. Свої вимоги заявник мотивує тим, що в даний час виникла необхідність встановлення факту вказаних родинних відносин для оформлення нею спадщини після померлої баби, оскільки існують розбіжності в записі їх прізвищ в правовстановлюючих документах, а тому вона звернулась до суду із вказаною заявою. Заявниця в судове засідання не зявилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, заяву підтримує. Представник заявника звернувся до суду із заявою про уточнення заявлених вимог та просив суд встановити, що [PERSON], яка померла 27 лютого 2015 року, є рідною бабою Шморгай (д.п. [PERSON]) [PERSON]. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак від сільської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та встановити, що [PERSON] яка померла 27 лютого 2015 року, є бабою Шморгай (д.п. [PERSON]) [PERSON]. При цьому суд виходив з наступного. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася 16 березня 1982 року. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Після одруження [PERSON] зміила своє прізвище на Шморгай, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 27 лютого 2015 року (а.с.7). Згідно довідки виданої виконкомом Нижчелубянської сільської ради Збаразького району Тернопільської області 14 лютого 2019 року № 94 [PERSON], [INFO], яка померла 27.02.2015 р., являється бабусею Шморгай (д.п. [PERSON]) [PERSON] (а.с.10).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

До суду звернулвся [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] На обґрунтування позовних вимог вона вказала , що з відповідачем вона уклала шлюб 11 серпня 2012 року , який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 25. Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO], який проживає з відповідачкою. Останнім часом їх відносини , як подружжя, зайшли до глухого куту , що вони вичерпали всі можливі варіанти спільного проживання, та що продовження їхніх відносин як подружжя, стало неможливим. Він зрозумів , що кожен з них живе своїм життям, яке ніяким чином не пов'язано зі спільним шлюбом. Окрім того їх особисті відносини ніяким чином неможливо кваліфікувати як сімейні, тому , що спільними в них є тільки син - [PERSON]. Всі інші кваліфікуючі ознаки сім'ї , які б мали бути спільними, кожен з них виконує окремо, тобто в кожного із них існує своє особисте життя, яке ніяким чином не пов'язано зі спільними відносинами. В результаті певних життєвих ситуацій вони втратили почуття поваги та любові один до одного, і тому подальше збереження шлюбу між ними стало неможливим. Фактично їх шлюбні відносини припинили існувати майже рік тому, так як сумісно проживати разом було неможливо, вони декілька разів намагалися їх відновити , але позитивного результату це не дало.. Він вважає , що примирення між ними неможливе і формальне збереження шлюбу може зашкодити їх особистим інтересам. В судове засідання позивач не з'явився , надав суду заяву , в якій просить слухати справу в його відсутність, позов повністю підтримує, просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнає , не заперечує проти розірвання шлюбу . Суд , вивчивши матеріали справи , заяви сторін , вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2012 року , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровської області за актовим записом № 25. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина , який проживає з матір'ю. На даний час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Майнового спору немає . Судом також встановлено , що подальше спільне проживання між сторонами неможливе , а тому шлюб необхідно розірвати. Стаття 110 Сімейного кодексу України передбачає , що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

До суду звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Зокрема, позивачі просять визнати за: [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.Підзамче, 23 в с.Старий Збараж Збаразького району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після померлої 22 липня 2013 року матері [PERSON] та як за членом колишнього колгоспного двору; [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.Підзамче, 23 в с.Старий Збараж Збаразького району Тернопільської області, як за членом колишнього колгоспного двору; [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.Підзамче, 23 в с.Старий Збараж Збаразького району Тернопільської області, як за членом колишнього колгоспного двору. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вони позбавлені можливості оформити свої права на вказане будинковолодіння, оскільки воно належало до колгоспного двору. Позивачі в судове засідання не зявились, однак від їх представника на адресу суду надійшли заява з проханням розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак від сільської ради на адресу суду надійшов відзив на позов в якому сільська рада позов визнає та просить розгляд справи проводити без участі її представника. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що оскільки відповідач позовні вимоги визнає і це не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, даний позов слід задовольнити. Враховуючи вимоги ст.142 ЦПК України суд вважає за доцільне повернути позивачам 50 відсотків судового збору сплаченого ними при поданні позову.

Outcome: approved