Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Заявник 03.08.2021 звернулась до суду із вищезазначеною заявою та просить встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що вона є громадянкою Російської Федерації, проживала в [PERSON] на підставі дозволу на постійне проживання, але через те, що матір хворіла на хворобу Паркінсона, у листопаді 2019 року прилетіла до України, щоб доглядати за матір`ю, і стала проживати з нею за однією адресою, і навіть звернулася до міграційної служби із заявою про набуття громадянства України, оскільки в подальшому планувала проживати в Україні. Згодом закінчувався строк дії її закордонного паспорту, і будучи громадянкою іншої країни, вона почала займатися питаннями поновлення строку його дії для набуття українського громадянства та відповідно поновлення строку дії дозволу на постійне проживання в Норвегії. Ситуація ускладнювалася у зв`язку із встановленням у всьому світі карантинних обмежень та заходам запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, тому для прискорення вирішення обох питань вона виїхала за межі України 29.09.2020. Просила врахувати тої факт, що вона планувала забрати хвору матір до себе в Норвегію, навіть придбала для неї квитки на її ім`я, але через пандемію COVID-19 у виїзді за кордон матері було відмовлено. Через деякий час після її від`їзду матір померла. Після її смерті залишилася спадщина за заповітом, складним померлою [INFO] , вона є єдиною спадкоємицею, однак всі вищевказані обставини призвели до пропуску нею строку для прийняття спадщини, на підставі чого нотаріус своєю\~постановою відмовив\~їй у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину за заповітом. Встановлення факту постійного проживання з матір`ю на день її смерті необхідно для прийняття спадщини. Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених в ній. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, надіслали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник Інгулецької районної у місті ради в своєму клопотанні зазначив, що проти задоволення заяви не заперечує.. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до наступного. Згідно з\~п.5\~ч.2\~ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] /а.с.14/, яка за життя, а саме 16.09.2014, склала на ім`я [PERSON] заповіт на належну їй 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] /а.с.43,44/. Заявниця [PERSON] є громадянкою Російської Федерації, зареєстрована у [ADDRESS] з 27.11.1990 року /а.с.7-12, 30-38/. Заявниця надала докази того, що 17.01.2020 вона звернулася до ГУ ДМС в Дніпропетровській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням /а.с.40/. Згідно з копіями паспортів громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон, [PERSON] перетнула кордон України 29 вересня 2020 року /а.с.16/, після чого перетнула кордон Норвегії 29 травня 2021 року та в`їхала на територію України 29 травня 2021 року /зворотній бік а.с.30,35/. Спадкодавиця [PERSON] до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ця обставина зазначена в постанові нотаріуса від 11.06.2021 /а.с.42/. 08.11.2020 спадкоємиця [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , але постановою державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н.В. у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, оскільки нею не подано заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України і не надано належного документу щодо проживання із спадкодавицею на день смерті останньої /а.с.42/. Відповідно до ч.3 ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу,\~він не\~заявив відмову\~від неї. Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Водночас, наданими суду доказами не підтверджено, що заявниця по день смерті матері, а саме по [INFO] , тобто на день відкриття спадщини, проживала з нею за адресою: [ADDRESS] . Навпаки, дослідженими судом копіями паспортів громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон, виданих на ім`я [PERSON] , підтверджено, що остання перетнула кордон України 29 вересня 2020 року, після чого перетнула кордон Норвегії 29 травня 2021 року та в`їхала на територію України також 29 травня 2021 року, тобто вже після смерті спадкодавці. При цьому, суд вважає, що та обставина, що заявниця звернулася до органів Державної міграційної служби із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням також не є доказом її проживання зі спадкодавицею на день смерті. Отже, оскільки ніякими доказами факт проживання заявниці на час відкриття спадщини за однією адресою із спадкодавцем на день її смерті не підтверджено, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви відсутні.

Outcome: dismissed