Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Воловецького районного суду Закарпатської області із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявлені вимоги [PERSON] мотивував тим, що він є внуком [PERSON], що народилася [INFO] та померла [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 09.10.2017 року, виданого Воловецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено актовий запис № 62. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], яку спадкодавець заповіла своєму внукові [PERSON] Заповіт був складений 20 липня 2007 року в смт. Воловець Воловецького району Закарпатської області і посвідчений державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори Маньо О.Ф. Заявник [PERSON] звернувся до Воловецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, про що 03.04.2018 року нотаріальною конторою видано витяг № 51459511 про реєстрацію в Спадковому реєстрі та заведено спадкову справу у спадковому реєстрі за № 62233645. Після звернення заявника до нотаріальної контори для оформлення спадщини, державним нотаріусом було виявлено розбіжності у правовстановлюючих документах щодо загальної площі квартири, через які оформити спадщину виявилось неможливим. У зв'язку із розбіжностями у документах заявник просить суд встановити юридичний факт, що квартира за номером 9, яка знаходиться в будинку за [ADDRESS], загальною площею без балкону складає 39,9 кв.м., а з балконом становить 40,6 кв.м. 20.02.2019 року заявник подав до суду заяву про уточнення вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити юридичний факт, що квартира за [ADDRESS], загальною площею становить 40,6 кв.м. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Воловецької державної нотаріальної контори Дідринцел\~Т.В. у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Проти встановлення зазначеного у заяві факту, що має юридичне значення, не заперечує. Представник заінтересованої особи Воловецької селищної ради Воловецького району Закарпатської області Галабурда І.І. в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій щодо задоволення заявлених вимог не заперечує та просить розглянути його у відсутності. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт складений 20.07.2007 року та посвідчений державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори Маньо О.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 1905. Згідно з цим заповітом баба заявника [PERSON] (прізвище у шлюбі «[PERSON]») заповіла своєму внукові, спадкоємцю [PERSON], [INFO], квартиру за [ADDRESS] Вказану квартиру спадкодавець набула на підставі договору-купівлі продажу від 27 грудня 1991 року, укладеного з Воловецькою селищною Радою народних депутатів, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори Гуледза С.М. за № 688. На підставі цього договору Мукачівським міжміським бюро технічної інвентаризації за [PERSON] ([PERSON]), зареєстровано право особистої власності на квартиру, про що 03.01.1992 року здійснено запис в реєстрову книгу за № 646, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення, виданого Мукачівським БТІ № 88 від 03.01.1992 року, та завірено підписом начальника бюро технічної інвентаризації М.А. Дебель. Згідно з договором купівлі-продажу загальна площа квартири за адресою [ADDRESS], складає 30,9 кв.м. ( тридцять цілих і дев'ять десятих квадратних метри). Разом з цим, із рішення виконавчого комітету Воловецької селищної Ради народних депутатів від 25.12.1991 року «Про продаж квартир мешканцям смт. Воловець» вбачається, що бабі заявника [PERSON] ([PERSON]) дозволено продаж квартири та затверджено акт її оцінки, де загальна площа квартири складає 39,9 кв.м. (тридцять дев'ять цілих, дев'ять десятих квадратних метрів). Згідно з технічним паспортом на жилий дім індивідуального житлового фонду (квартиру), виданого Мукачівським БТІ від 16.01.1992 року та довідкою виданою Мукачівським БТІ за № 3-4227 від 15.11.1991 року, встановлено, що загальна площа квартири склала 39,9 кв.м. (а.с.12-14) З наведених документів вбачається, що загальна площа квартири складає 39,9 кв.м. Із уточненої заяви щодо встановлення юридичного факту заявник посилається на те, що відповідно до законодавства, яке діяло на час укладення договору купівлі-продажу та реєстрації квартири, балкон не входив до загальної площі будинку. Так у відповідності до діючих, на час набуття [PERSON] права власності на квартиру, Санітарних норм і правил 2.08.01-39* Жилі будинки, а саме пункту 1 Додатку 1 Обов'язковою площа квартир визначалась як сума площ жилих кімнат та підсобних приміщень без врахування лоджій, балконів, терас і холодних кладових, тамбурів. Відповідно до пункту 25 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773, загальна площа квартир, будинку, квартирного типу та гуртожитків визначається як сума площ приміщень, а також площ балконів і лоджій. У відповідності з технічним паспортом, який виготовлений станом на 04 січня 2019 року ФОП [PERSON] на квартиру за [ADDRESS], зазначено такі технічні характеристики: 1) загальна площа квартири без балкону складає 39,9 кв.м.; 2) квартира обладнана балконом, який становить 3,0х0,8х0,3=0,7 кв.м.; 3)загальна площа квартири, включаючи балкон складає 40,6 кв.м. (а.с.9). Судом з'ясовано, що вказані розбіжності у правовстановлюючих документах щодо загальної площі квартири, виникли через технічні помилки при складанні та виготовленні договору купівлі-продажу від 27 грудня 1991 року, укладеного з Воловецькою селищною Радою народних депутатів, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори Гуледза С.М. за № 688, а також внаслідок відмінного порядку визначення площі об'єктів нерухомості в різні періоди часу. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. На підставі досліджених документів, суд дійшов висновку про доведеність належними і допустимими доказами юридичного факту, що квартира за номером 9, яка знаходиться в будинку за [ADDRESS], загальною площею складає 40,6 кв.м. Технічні помилки та розбіжності в правовстановлюючих документах у визначеннях загальної площі квартири, перешкоджають оформленню заявником спадкових прав. Перевіривши обґрунтованість вимог заявника, встановивши обставини справи та правовідносини, які з них випливають, а також норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, оцінивши кожен доказ окремо на предмет його достовірності, допустимості та належності, а також всі докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що заяву про встановлення факту, який має юридичне значення належить задовольнити.

Outcome: approved