Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 13 березня 2003 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано 09 січня 2007 року. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує, що відразу після розірвання шлюбу відповідач став проживати окремо від неї з дитиною, з середини 2004 року відповідач припинив виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню доньки, до теперішнього часу відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не докладає жодних зусиль для її розвитку. Відповідач не відвідує та не спілкується з дитиною, ніяким чином не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги не надає. Відповідач не цікавиться життям дитини, її навчанням, інтересам, станом її здоров'я, він не надає моральної підтримки дитині, у нього своя сім'я, і він вважає, що ця дитина йому не потрібна. Позивачка на підставі вищевикладених обставин просить суд задовольнити позов, позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Від представника Служби у справах дітей Троїцької районної державної адміністрації Луганської області надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, які доводять, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї доньки, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від обов'язків по вихованню дитини. Так, аналізуючи наявні докази, які містяться в матеріалах справи, судом було встановлено, що позивачка є матір'ю [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини (а.с.12,13). Дитина проживає разом із позивачкою. Відповідачка повністю самоусунулася від виховання та утримання дитини, надав заяву, в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] (а.с.14). Таким чином, відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками. Статтею 164 ч. 1 п.1 СК України передбачені підстави, при наявності однієї з яких суд одного з батьків може позбавити батьківських прав, а саме - якщо протягом 6 місяців не виявляв щодо дитини батьківського піклування та ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач на протязі значного періоду часу не виявив щодо своєї доньки піклування, ухиляється від своїх батьківських обов'язків щодо дитини, не забезпечує матеріально свою дитину, тому суд дійшов до висновку, що позов має бути задоволеним у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач підлягає стягненню аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, з урахуванням індексації, підвищення прожиткового мінімуму в часі відповідно до закону, починаючи з 07 грудня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551 гривні 20 копійок. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 164, 165, 166, 180 СК України,

Outcome: approved