Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Пипа А.О., звернувся до суду із заявою де заінтересованими особами є Кам`янська міська рада Дніпропетровської області, Друга кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом у порядку ст. 1264 ЦК України. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла цивільна дружина заявника [PERSON] . У зв`язку з тим, що у спадкодавця відсутні спадкоємці за заповітом, а також спадкоємці за законом першої, другої та третьої черг, [PERSON] звернувся до Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом, однак, у відповідь отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.11.2020 року, в якій вказано, що він не може отримати Свідоцтво про право на спадщину оскільки не надав всі необхідні документи і не може підтвердити родинні відносини з померлою. Задля можливості прийняття спадщини, нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту спільного його проживання однією сім`єю з померлою [PERSON] . Померла [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вказує, що в період з 1994 року по теперішній час він також був зареєстрований та проживав за вказаною адресою. Крім того, заявник та померла [PERSON] є співвласниками вищевказаної квартири, яку вони разом приватизували на двох та зареєстрували право власності. Встановлення факту проживання однією сім`єю і визнання спадкоємцем четвертої черги необхідно йому для оформлення спадщини. Враховуючи наведене [PERSON] просить суд встановити факт його спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] та визнати його спадкоємцем четвертої черги відносно [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 25 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначене судове засідання на 01 липня 2021 року. Ухвалою суду від 01 липня 2021 року витребувано від Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області копію спадкової справи за №143/2009 після померлої [INFO] [PERSON] та відкладено розгляд справи. Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року прийнято заяву про уточнення (збільшення) заявлених вимог та відкладено розгляд справи на 27 вересня 2021 року. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Пипа А.О. в судове засідання не з`явились надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Представники заінтересованих осіб - Кам`янської міської ради Дніпропетровської області та Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін згідно вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та стосуються сімейних відносин у зв`язку з чим підлягають розгляду відповідно до положень Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до змісту ст. 315 ЦПК України, судом можуть бути встановлені юридичні факти, зокрема, факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті останнього, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 11.11.2008 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 20). Померлій [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належала 21/50 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради від 19 серпня 2008 року згідно з Розпорядженням за № 5/1547-р (а.с. 16). Право власності зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 111 за номером запису: 20616, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 17). Згідно довідки № 1/18622 від 16.09.2020 року виданої ТОВ «ЄРЦ КП» слідує, що померла [PERSON] з 01.07.1994 року і по день смерті була зареєстрована та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). На момент (день) смерті померлої [PERSON] , а саме [INFO] з нею в квартирі з 1994 року по 2008 рік проживав та був зареєстрований її цивільний чоловік [PERSON] , що підтверджується довідкою № 1/18624 від 16.09.2020 року виданої ТОВ «ЄРЦ КП» та актом про проживання від 09.10.2020 року КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» (а.с. 13, 24). Згідно акту про проживання від 09.10.2020 року мешканці будинку [ADDRESS] [PERSON] та кв. 74 [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] вів спільне господарство та проживав однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] в період з 1994 року по 2008 рік (а.с. 24). [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належать 29/50 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради від 19 серпня 2008 року згідно з Розпорядженням за № 5/1548-р (а.с. 14). Право власності зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 111 за номером запису: 20616, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 15). Одночасно на підтвердження спільного проживання з померлою [PERSON] заявником надано спільні фотокартки, копії особистих документів: посвідчення № [NUMBER] від 06.11.1980 р., видане на ім`я [PERSON] про закінчення Дніпродзержинського учбового пункту Дніпропетровського УКК; посвідчення № 17, видане Придніпровським хімзаводом; свідоцтво про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , видане 27.10.1953 р. (а.с. 25-29). Окрім того, [PERSON] доглядав і займався організацією та проведенням поховання [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про поховання та договором про організацію і проведення поховання, оформленими на ім`я [PERSON] (а.с. 22,23). Статтею 3 Сімейного Кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, суд приходить до висновку, що доказами дослідженими в судовому засіданні фактично підтверджується факт спільного проживання померлої [PERSON] та заявника [PERSON] однією сім`єю, з 1994 року по [INFO] , вони були пов`язані спільним побутом і мали взаємні права та обов`язки. Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною в абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за N 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справа про спадкування» - при вирішення спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. У судовому засіданні встановлено та доведено заявником, що спадщину за померлою [PERSON] , заявник [PERSON] прийняв фактично, так як проживав з нею останні п`ять років до дня її смерті. Таким чином, враховуючи наявність законних підстав вважати, що заявник з 1994 року та на день смерті [PERSON] - [INFO] , постійно проживали разом однією родиною та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , та інші спадкоємці які б на момент смерті [PERSON] проживали б з нею не виявлено, то необхідним є встановлення факту належності його до спадкоємців четвертої черги, що є перешкодою у реалізації заявником вищевказаного права на спадкування, суд вважає що право заявника підлягає захисту, а заява про встановлення факту задоволенню. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які підтверджують обставини наведені у заяві та дають підстави для задоволення даної заяви про встановлення факту.

Outcome: approved