Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Заявник [PERSON] 25 червня 2018 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй реєстраційного посвідчення, яким Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що квартира № 56 житлового будинку № 4 по вул. Надзбручанській (Лучаківського) в місті Тернополі зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 11 серпня 1994 року за реєстром №25-4939 та записано в реєстрову книгу за №142, виданого 31 серпня 1994 року начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації [PERSON] та договору купівлі-продажу від 11 серпня 1994 року квартири [ADDRESS] (Лучаківського) в місті Тернополі, укладений між [PERSON] та [PERSON]. Обґрунтовує заяву тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується реєстраційним посвідченням виданим 31 серпня 1994 року начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації [PERSON] У даному правовстановлюючому документі невірно зазначено її імя, а саме, - [PERSON], замість [PERSON]. У інших документах, зокрема у свідоцтві про народження, паспорті громадянина України, свідоцтві про укладення шлюбу, картці ідентифікаційного коду, пенсійному посвідченні її імя вказано [PERSON]. Вулицю Надзбручанську у м. Тернополі перейменовано на вул. Лучаківського. Позивач вказує, що на даний час у звязку із помилкою у правовстановлюючих документах не може в повній мірі здійснювати свої речові права. З цих підстав просить заяву задовольнити. Ухвалою судді від 26 червня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до судового розгляду на 17 липня 2018 року. У судове засідання заявник [PERSON] не зявилася, подавши заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Представник заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не зявився, заяви про відкладення справи не надходило. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Як вбачається з реєстраційного посвідчення, виданого начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації [PERSON] від 31 серпня 1994 року[ADDRESS] житлового будинку № 4 по вул. Надзбручанській в місті Тернополі зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 11 серпня 1994 року за реєстром №25-4939 та записано в реєстрову книгу за №142. Із договору купівлі-продажу від 11 серпня 1994 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] продав [PERSON] двохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] складений 31 серпня 1994 року на [PERSON]. Як вбачається з паспорта громадянина України серії МС № 437792, виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 18 березня 2004 року, дані про заявника вказано: [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно картки фізичної особи-платника податків про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 01 березня 2004 року державною податковою інспекцією м. Тернополя, імя заявника у ній вказано [PERSON]. Із свідоцтва про народження серії УР № 879377 вбачається, що імя заявника зазначено [PERSON]. Із пенсійного посвідчення № 21426847 серії ААЕ № 992066 від 26 листопада 2008 року слідує, що імя заявника вказано [PERSON]. Таким чином судом установлено невідповідність даних щодо зазначення імені заявника, вказаних у реєстраційному посвідченні та договорі купівлі-продажу, де імя вказано «Ганна», тим даним, які зазначені в паспорті громадянина України, картці фізичної особи-платника податків, свідоцтві про народження, пенсійному посвідчення, де її імя зазначено як «Анна». Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. В силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як слідує з заяви [PERSON], у звязку із наявністю вищевказаних розбіжностей у документах в неї виникають труднощі при реалізації її речових прав. Аналізуючи в\~сукупності викладені\~обставини,\~дослідивши наявні\~в матеріалах\~справи докази,\~судом встановлено,\~що у\~всіх документах,\~виданих на\~імя заявника\~її прізвище\~[PERSON] та\~по батькові\~ Йосипівна є ідентичним, дані,\~що зазначені у реєстраційному посвідченні та договорі купівлі-продажу, зокрема щодо місця проживання, збігаються з даними, зазначеними у її паспорті громадянина України. За таких обставин, в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності правовстановлюючих документів, а саме реєстраційного посвідчення, яким Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що квартира № 56 житлового будинку № 4 по вул. Надзбручанській (Лучаківського) в місті Тернополі зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 11 серпня 1994 року за реєстром №25-4939 та записано в реєстрову книгу за №142, виданого 31 серпня 1994 року начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації [PERSON] та договору купівлі-продажу від 11 серпня 1994 року квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], а необхідність їх встановлення зумовлена вагомістю поновлення порушення прав заявника. Тому, з метою недопущення порушення прав заявника як власника квартири, реалізація яких залежить від доведеності факту належності заявнику правовстановлюючих документів, а саме реєстраційного посвідчення та договору купівлі-продажу, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом. Враховуючи вищезазначені обставини справи та вимоги закону, суд, вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення шляхом встановлення факту належності [PERSON] реєстраційного посвідчення, яким Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що квартира № 56 житлового будинку № 4 по вул. Надзбручанській (Лучаківського) в місті Тернополі зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 11 серпня 1994 року за реєстром №25-4939 та записано в реєстрову книгу за №142, виданого 31 серпня 1994 року начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації [PERSON] та договору купівлі-продажу від 11 серпня 1994 року квартири [ADDRESS] (Лучаківського) в місті Тернополі, укладений між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved