Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

До суду з позовом про визнання батьківства звернувся [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представник вказали, що позивач з 2004 року проживав з відповідачкою [PERSON] у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області без реєстрації шлюбу. Спільне проживання цілком відповідало за своїм характером відносинам подружжя, оскільки велось спільне господарство, мався єдиний бюджет та сторони дбали один про одного. У 2006 році спільно переїхали на постійне місце проживання до Харкова. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON], про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було зроблено актовий запис №378 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER], в якому мати дитини записана [PERSON] а батько [PERSON]. Після народження дитини відповідачка була категорично проти, щоб при реєстрації дитини в органах РАЦСу позивач написав заяву про визнання батьківства. Таке її рішення було обумовлене тим, що вона мала бажати статус матері-одиначки для отримання певних соціальних пільг, допомоги на дитину. Таким чином реєстрація дитини відбулася за правилами , встановленими ст. 135 СК України. 28 січня 2011 року позивач та відповідач уклали офіційно шлюб. У шлюбі народилась ще одна дочка [PERSON]. У свідоцтві про народження [PERSON] батьком дитини записаний позивач. 8 серпня 2013 року шлюб було розірвано. Просить позов задовольнити та визнати його батьком дитини [PERSON], [INFO] та внести відповідні зміни у актовий запис про народження дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнала позов та не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши наявні докази по справі вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони спільно без реєстрації шлюбу проживали з 2004 року, про що вони не заперечують. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON], про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було зроблено актовий запис №378 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER], в якому мати дитини записана [PERSON] а батько [PERSON]. Реєстрація дитини відбулася за правилами , встановленими ст. 135 СК України а саме, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно п.3 ч.2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Ст. 134 СК визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, в частині зміни в актовому запису даних про батька та вважає за необхідне змінити в цій графі дані вказавши, що батьком дитини являється [PERSON]. В частині зміни прізвища дитини з «Єрофєєнко» на «Принц» суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, оскільки мати проти цього заперечує, вказавши, що усі її шестеро дітей мають прізвище [PERSON] і вона заперечує проти зміни прізвища доньки [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. При внесенні даних в актовий запис про народження дитини відповідач по справі [PERSON] скористалась належним їй по Закону право та визначила прізвище дитини за своїм прізвищем. Позивач не заперечував проти цього і в судовому засіданні також вказав, що він не заперечує проти того, щоб залишити доньці прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: partial