Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 січня 2020 року частково задоволено позов [PERSON] . Постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот) грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04 листопада 2019 року. (а.с. 31) 10 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернулася у суд з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем. (а.с. 38) В обґрунтування заяви посилається на те, що позивачем були надані докази понесення витрат на професійну правчину допомогу, проте дане питання не було вирішено судом під час ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28 жовтня 2019 року між [PERSON] та адвокатом Льовкін М.О. укладено договір про надання правничої(правової) допомоги № 056/2019/1, за умовами якого адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, клієнту, а клієнт зобов`язаний оплатити вартість цих послуг та компенсувати (оплатити) витрати, пов`язані з виконанням його доручень, у порядку та строки обумовлені сторонами у Договорі. (а.с. 13) Відповідно до п. 3.1 договору, вартість послуг адвоката, визначених у п.п. 1.1 цього договору, становить 1500,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду квитанцію до прибуткового касового ордера № 11 від 02 листопада 2019 року на суму 1500,00 грн. (а.с. 15) Так, як позовні вимоги позивача були задоволені, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати на правову допомогу. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1500,00 грн. вартості надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заяви відповідача [PERSON] про зменшення розміру витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять. А тому у суду відсутні підстави робити висновок про неспівмірність витрат на правову допомогу без відповідної заяви відповідача. За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити заяву.

Outcome: approved