Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог заявник зазначив, що він є спадкоємцем за заповітом та за правом представлення по закону після смерті бабусі [PERSON], яка померла [INFO]. У зв'язку з тим, що у правовстановлюючих документах, виданих у різні періоди, прізвища спадкодавця зазначено як «[PERSON]» та «[PERSON]», заявник просив встановити, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою, [PERSON] її син, а [PERSON] її онук. Представники заявника підтримали вимоги у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представники Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори та Миколаївської міської ради у судове засідання не з'явились, просили розглянути справу на підставі наявних доказів у відповідності до вимог чинного законодавства, про що надали відповідні заяви. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження, згідно ч. 3 ст. 235 ЦПК України, розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішення спору про право. Заповітом, згідно ст. 1233 ЦК України, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Судом встановлено, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON], про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 04 травня 2015 року складено відповідний запис №1907 та видано свідоцтво [NUMBER]. За життя [PERSON] 9 вересня 2010 року було складено заповіт, згідно яких спадкодавець заповідала належні їй об'єкти нерухомості своєму онуку [PERSON]. Заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яновською С.О., зареєстровано в реєстрі за номером 1492. Однак, вказаним заповітом не було охоплено усієї спадщини, а саме: не включені кошти за депозитним вкладом до Публічного акціонерного товариства «Приват Банк» на підставі договору SAMDNWF0070491269100 від 16.02.2015 року. Згідно роз'яснення Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 26.10.2015 року №2152/02-14 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом необхідно підтвердження факту родинних відносин, у зв'язку із тим, що прізвище сина та онука «[PERSON]», не співпадають із прізвищем самого спадкодавця «[PERSON]». Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 березня 2002 року було встановлено, що [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу 12 вересня 1958 року змінила своє прізвище на «[PERSON]». Однак, при час заміни паспорту прізвище вказаної особи було помилково вказано як «[PERSON]». Від вказаного шлюбу, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, [INFO] у спадкоємиці народився син, анкетні дані якого були записані як [PERSON]. [INFO] народився [PERSON], батьком якого є [PERSON] (свідоцтво [NUMBER] від 06.06.1997 року). Під час загального обміну паспортів 29 січня 2002 року спадкодавець отримала в Центральному РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області новий паспорт із прізвищем «[PERSON]», замість раніше помилково вказаного «[PERSON]». Таким чином судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON] є однією особою, [PERSON] є її сином, а [PERSON] - онуком. З огляду на викладене, заява про встановлення факту (фактів), що має юридичне значення, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що встановлення зазначених фактів у даному випадку породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення; заявник [PERSON] не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує даний факт; а також те, що встановлення факту не пов'язується в даному випадку з наступним вирішення спору про право. Згідно ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved