Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON], із залученням до розгляду у справі в якості заінтересованої особи - Нововодолазького районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, - «Про встановлення факту смерті», на обґрунтування якої зазначено, що [INFO] року на тимчасово окупований території України (в місті Єнакієве, селище міського типу Карло-Марксове Донецької області) померла її матір - [PERSON], [INFO], однак зареєструвати її смерть у встановленому законом порядку вона не може, так як лікарське свідоцтво про смерть було видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому воно не створює правових наслідків та є недійсним. Отже на цей час зареєструвати факт смерті матері в державному органі реєстрації актів цивільного стану на території, підконтрольній українській владі, та отримати свідоцтво про її смерть, заявниця не може, а тому з метою подальшої реалізації спадкових прав та їх оформлення належним чином, просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт смерті її матері - [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року за місцем свого мешкання вмісті Єнакієве, селище міського типу Карло-Марксове Донецької області. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, зареєстровану за вхідним № 1933/17-вх від 31.08.2017 року, з проханням справу розглянути за її відсутності з урахуванням того, що вимоги заяви вона підтримує у повному обсязі (а. с. 19). Представник заінтересованої особи - Нововодолазького районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, у судове засідання теж не з'явився, про місце та час розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, зареєстровану за вхідним № 1932/17-вх від 31.08.2017 року, про розгляд справи у їх відсутність з урахуванням того, що проти задоволення вимог заяви вони не заперечують (а. с. 18). Відповідно до частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у заявника та представника заінтересованої особи свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання заявником та представником заінтересованої особи особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в межах заявлених вимог і на підставі доказів осіб, які беруть участь у справі. Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, на які заявник посилався як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази у справі, - суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі Свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 30.12.1959 року Бюро записів актів громадянського стану селищної ради шахти імені Карла-Маркса міста Єнакієво Сталінградської області, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] року, про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження 30.12.1959 року зроблено відповідний запис за № 312. Батьками народженої є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], виданого 28.07.1984 року Палацом одруження «Жовтневий», [PERSON], [INFO], 28.07.1984 року уклала шлюб з [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 846. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], виданого 17.09.1987 року Виконавчим комітетом Карло-Марксівської селищної ради міста Єнакієво Донецької області, [PERSON], [INFO], 17.09.1987 року уклала шлюб із [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 69. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища [PERSON] (а. с. 9). Зі Свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], виданого повторно 12.04.2013 року Виконавчим комітетом Корсунської селищної ради міста Єнакієво Донецької області, вбачається, що [PERSON], [INFO], 23.02.1996 року уклала шлюб із [PERSON], [INFO], про що 23.02.1996 року складено відповідний актовий запис № 3. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] (а. с. 10). Отже, наявними документами підтверджується факт перебування заявниці у родинних відносинах з померлою, а саме те, що [PERSON] є донькою [PERSON], [INFO]. Як вбачається з Довідки про причину смерті як додатку до Лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] (форма № 106/у), виданої Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 міста Єнакієве» [INFO] року, [PERSON], [INFO], померла [INFO] року від ракової інтоксикації та раку шлунку (а. с. 5). Також відповідно до відомостей, що містяться у свідоцтві про смерть, серії [NUMBER], виданого 20 червня 2017 року, в цей день Єнакієвським міським відділом записів актів цивільного стану Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки складений відповідний актовий запис про смерть за № 994, з якого вбачається, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] року у віці 79 років в місті Єнакієве, селище міського типу Карло-Марксове (а. с. 6). Отже, заявник [PERSON] дійсноперебувала у родинних відносинах із померлою [INFO] року за місцем свого мешкання в місті Єнакієве, селище міського типу Карло-Марксове, [PERSON] та отримала свідоцтво про смерть матері, що є недійсним та не створює правових наслідків, так як видане органами, розташованими на території тимчасово не підконтрольній Україні. Крім того, з Відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 29.08.2017 року, вбачається, що надані заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому у відповідній державній реєстрації смерті відмовлено (а. с. 7). Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окремим провадженням є вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями частини першої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачений перелік фактів, які підлягають встановленню в порядку окремого провадження, в тому числі факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 цієї норми права). Статтею 257-1 Цивільного процесуального кодексу України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так, згідно абзацу 2 частини 1, частини 2 й частини 4 вказаної вище норми процесуального права, із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, можуть звернутись родичи померлого або їх представники до суду за межами такої території. При цьому ці справи розглядаються судом невідкладно з моменту надходження відповідної заяви, рішення підлягають негайному виконанню, а у випадку їх оскаржень - останнє не зупиняє їх виконання. При цьому частиною 2 статті 259 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для їх одержання. Як убачається з положень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Також, Верховний Суд України в пункті 13 цієї ж постанови роз'яснив, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються ним за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Отже, факт смерті [PERSON] [INFO] року заявник обґрунтовує Довідкою про причину смерті як додатку до Лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] (форма № 106/у), виданої Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 міста Єнакієве» [INFO] року, а також свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим 20 червня 2017 року (а. с. 5, 6). Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VІІ від 15.04.2014 року, у своїх статтях 1, 4, 17 та 18 регламентує, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, діє особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина, які на ній проживають, гарантується їх дотримання у повному обсязі після залишення ними такої території, а також встановлюється можливість застосування державними органами України механізмів, передбачених законами України та нормами міжнародного права, з метою їх захисту. Крім того, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VІІІ від 17.03.2015 року визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей. З розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Єнакієве віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З огляду на наведене, медичні документи, що підтверджують факт смерті матері заявника, видані установами, які розташовані на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, а тому не створюють певних правових наслідків. Відповідно до приписів статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 року державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб, на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем його поховання. При цьому в пункті 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: паспорт та лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/о, затверджене наказом Міністерства охорони здоров'я України № 545 від 08.08.2006 року, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Надати такі документи заявник не має можливості, оскільки [PERSON] померла на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, відділом ДРАЦС відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті на підставі наявних у заявника медичних документів, а тому єдиною підставою для такої реєстрації є рішення суду про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Як встановлено у ході судового розгляду справи, факт смерті, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки породжує певні правові наслідки: отримання свідоцтва про смерть [PERSON] у відповідному відділі ДРАЦС, а також оформлення й отримання соціальної допомоги на її поховання, спадщини тощо. Крім того, [PERSON] є належним заявником, від встановлення факту смерті залежить виникнення її особистих чи майнових прав, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, а також заявник не має іншої можливості одержати у державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть), який посвідчує факт, що має юридичне значення, а саме: факт смерті її матері. Таким чином, з огляду на наведені норми закону, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та можливість задоволення її заяви шляхом встановлення факту смерті її матері - громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки міста Єнакієве Донецької області, яка померла [INFO] року в місті Єнакієве, селище міського типу Карло-Марксове, причина смерті ракова інтоксикація та рак шлунку. На підставі абзацу 1 частини 4 статті 257-1 та пункту 8 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду підлягає негайному виконанню. У відповідності із приписами частини 7 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved