Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя житлового будинку А1-1,а та господарської будівлі гаража В, що знаходяться по вул. Жовтнева, 40 в м. Гадяч Полтавської області, в якому просила фактично розподілити між нею та відповідачем вказане нерухоме майно по ? частині кожному. У позовній заяві позивач вказує, що 21 липня 2001 року відділом РАГС Гадяцького РУЮ Полтавської області було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис № 84. Від спільного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. На підставі договору дарування, відповідачу належить будинок А-1 та погріб Б по вул. Жовтнева, 40 в м. Гадяч, 1901 року побудови. Рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 16.03.2006 за № 75-10, відповідачу було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку розміром 10,0х6,0 м, зблокувавши його з гаражем розміром 8,0х5,0 м., господарської будівлі з погребом та літньою кухнею загальним розміром 10,0х4,0 м на його земельній ділянці за адресою: вул. Жовтнева, 40, м. Гадяч Полтавської області. Під час спільного подружнього життя у 2007 році за вищевказаною адресою вони побудували будинок А1-1,а та гараж В. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20.08.2014 шлюб між ними розірвано. Позивач намагалась вирішити питання щодо розподілу вищевказаного нерухомого майна у добровільному порядку, але відповідач категорично відмовляється робити це, тому вона звернулась до суду з позовом про розподіл майна подружжя. Для визначення дійсної вартості житлового будинку А1-1,а та господарської споруди гараж - В, розташованих за адресою: вул. Жовтнева, 40, м. Гадяч Полтавської області та варіантів поділу майна, позивачем було заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, яка була проведена. Після проведення судової будівельно-технічної експертизи, позивач надала суду додаткову позовну заяву, в якій зазначила, що спірний житловий будинок А1-1,а та гараж В є об`єктами завершеного будівництва і мають готовність 100 %. Вказаний будинок обладнано інженерними мережами: газопостачанням, електропостачання, водопостачанням та водовідведенням, а гараж обладнано електропостачанням. Не дивлячись на те, що будинок і гараж є об`єктами завершеного будівництва, вони є самочинно побудованими. Дозволи на будівництво вказаного нерухомого майна відповідач отримав, але не здав в експлуатацію. [PERSON] умисно не здає будинок в експлуатацію, оскільки не зацікавлений у його розподілі та вважає себе єдиним власником. У зв`язку з цим, позивач у додатковій позовній заяві, посилаючись на висновок експертизи, просила визнати за нею право власності на ? частину самовільно побудованого житлового будинку А1-1,а та господарської будівлі гараж В за адресою: вул. Жовтнева, 40, м. Гадяч Полтавської області. Виділити їй в натурі 27/50 частини вказаного житлового будинку, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, по запропонованому другому варіанту та стягти з відповідача на її користь судові витрати. 17 лютого 2017 року у судовому засіданні позивач [PERSON] надала заяву про зменшення позовних вимог, в якій посилаючись на те, що проведеною по справі судовою будівельно-технічною експертизою не визначено порядку розподілу чи користування земельною ділянкою, у звязку з чим вирішення питання про розподіл майна подружжя житлового будинку та господарської споруди є передчасним. З цих підстав просила позовну вимогу про фактичний розподіл між нею та відповідачем [PERSON] житлового будинку та господарської споруди за адресою: вул. Жовтнева, 40, м. Гадяч Полтавської області залишити без розгляду. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 17.02.2017 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про фактичний розподіл між позивачем та відповідачем житлового будинку А1-1,а та господарської споруди гаража В за адресою: вул. Жовтнева, 40, м. Гадяч Полтавської області залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] вимоги додаткової позовної заяви з урахуванням зменшення позовних вимог підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зявились, направили до суду заяву про можливість розгляду справи без їх участі, у якій також зазначили, що з позовними вимогами про визнання за позивачем ? частини самовільно побудованого житлового будинку та гаража за адресою: вул. Жовтнева, 40 м. Гадяч Полтавської області, які були збудовані за час шлюбу, не погоджуються і просять відмовити у їх задоволенні. Позивач вважає за доцільне повернутись до питання про визнання права власності на спірне нерухоме майно, після усунення порушень будівельних норм та відновлення порушених інтересів третіх осіб. Представник третьої особи: Державної архітектурно-будівельної інспекції України у судове засідання не зявився, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без участі представника Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, при ухваленні судового рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи: Гадяцької міської ради, у судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про можливість розгляду справи без участі представника міської ради. Третя особа: [PERSON] у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про можливість розгляду справи без її участі, проти задоволення позову позивача не заперечує. Також у заяві зазначила, що вона є сусідкою [PERSON] та [PERSON], які за час шлюбу збудували житловий будинок, в якому проживають, та гараж. Притензій з її боку щодо додержання будівельних норм, протипожежних відстаней до сусідів не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 21.07.2001 перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про одруження. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20.08.2014, яке набрало законної сили 01.09.2014, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 30.09.2004, [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 353 від 02.01.2001 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1258 га, розташовану по вул. Жовтнева, 40, м. Гадяч Полтавської області для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель 0,10 га, ведення особистого селянського господарства - 0,0258 га. Рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 16.03.2006 № 75-10, [PERSON] надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку, гаража, господарської будівлі з погребом, літньої кухні на власній земельній ділянці по вул. Жовтнева, 40 в м. Гадяч. Судом встановлено, що житловий будинок та гараж по вул. Жовтнева, 40 в м. Гадяч є самочинно збудованими, оскільки на даний час не здані в експлуатацію, а будівельні роботи з будівництва вищевказаного нерухомого майна проведені у 2007 році без відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи, про що також зазначено у клопотанні Департаменту ДАБІ у Полтавській області від 28.11.2016 № 1016-1.10/2543. Відповідно до повідомлень виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 08.07.2016 № 02-41/1-387 та від 27.03.2017 № 02-33/506, щодо дотримання державних будівельних норм при будівництві самовільно збудованого нерухомого майна за адресою: вул. Жовтнева, 40, м. Гадяч Полтавської області, стіни гаража (літ. В) виконані з порушенням ДБН В.1.2-2 «Навантаження і впливи. Норми проектування» (товщина зовнішніх цегляних стін становить 120 мм, що допустимо тільки для внутрішніх перегородок та не може виконувати функцію несучої стіни, а також ДБН В.2.6-31 «Теплова ізоляція будівель», відповідно до якого має бути виконана теплоізоляція фундаменту, стін та стелі; на відстані 3.6 м від житлового будинку знаходиться житловий будинок (вул. Жовтнева, 38) відстань між даними обєктами не відповідає мінімальній протипожежній відстані, яка має становити не менше 8,0 м (табл.. 1 додатку 3.1. ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова сільських і міських поселень»). Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Обставин, які б вказували, що самочинним будівництвом спірних обєктів порушуються права інших осіб, судом не встановлено. Зі змісту звіту № 13 про проведення технічного обстеження житлового будинку та господарської будівлі по вул. Жовтнева, 40 в м. Гадяч, виконаного ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» від 20.12.2016 слідує, що за результатами технічного обстеження одноповерхової будівлі складної форми житлового будинку літ. А1-1а з розмірами в плані 12,83х4,10м, 4,26х3,10 м, 1,70х1,54 м, загальною площею за внутрішнім обміром 50,1 кв.м, житловою 22,8 кв.м, висотою 3,00 м, обємом 192 куб.м; одноповерхової будівлі прямокутної форми - гараж літ. В з розмірами у плані 4,28 х 7,30 м, загальною площею 31,2 кв.м, висотою 3,00 м, обємом 87 куб.м, встановлено можливість їх надійної та безпечної експлуатації. Пункт 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачає, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року зазначено, що у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно висновку експерта № 18-16 від 22.04.2016, житловий будинок літ. А1-1,а та гараж літ. В по вул. Жовтнева, 40 в м. Гадяч Полтавської області є обєктами завершеного будівництва та мають 100 % рівень готовності. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таке ж положення містить і норма ч. 3 ст. 368 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що спірне домоволодіння побудовано сторонами під час шлюбу, тому в силу ст. 60 СК України у подружжя виникла спільна сумісна власність, а саме право іншого з подружжя позивача [PERSON] на 1/2 частину нерухомого майна. Як встановлено судом земельна ділянка, на якій розміщене спірне домоволодіння, належить на праві власності відповідачу [PERSON], але дана обставина не може бути перешкодою для визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки відповідно до ст. 377 ЦК України та ст. 120 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності чи право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи, що позивач позбавлена можливості у позасудовому порядку вирішити питання щодо права на ? частину житлового будинку та господарської будівлі, яка належить їй фактично, а також беручи до уваги, що самочинно збудоване нерухоме майно відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації, про що свідчить звіт про проведення технічного обстеження та не порушує права інших осіб, тому суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову [PERSON] про визнання права власності.

Outcome: approved