Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, яка обґрунтована тим, що 29.10.2018 року між сторонами був укладений договір позики, на підставі якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 8000 доларів США та зобов`язався повернути їх до 29.01.2019 року, на підтвердження чого останній надав розписку. Крім того, 12.11.2019 року між сторонами також був укладений договір позики, на підставі якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 3000 доларів США та зобов`язався повернути їх до 12.12.2019 року, на підтвердження чого останній надав розписку. На теперішній час [PERSON] грошові кошти [PERSON] не повернув. Неодноразові звернення до відповідача щодо повернення грошових коштів результатів не дали. Позивач вважає, що у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання відповідачем він має право на отримання 3 % річних та суми боргу з урахуванням індексу інфляції. Станом на 28.01.2019 року (день повернення коштів за розпискою від 29.10.2018 року) офіційний курс гривні до долару США за офіційними даними, розміщеними на сайті НБУ, складав 27,8172 гривень. Отже, сума боргу за розпискою від 29.10.2018 року складає 222\~537, 60 гривень. Три проценти річних за розпискою від 29.10.2018 року від простроченої суми 222\~537, 60 гривень за період прострочення з 29.01.2019 року по 22.06.2020 року (511 днів) складає 9\~346,58 гривень. Сума боргу за розпискою від 29.10.2018 року (222\~537, 60 гривень) з урахуванням установленого індексу інфляції (з лютого 2019 року по травень 2020 року) за весь час прострочення становить 233\~412,73 гривень. Станом на 11.12.2019 року (день повернення коштів за розпискою від 12.11.2019 року) офіційний курс гривні до долару США за офіційними даними, розміщеними на сайті НБУ, складав 23,6892 гривень. Отже, сума боргу за розпискою від 12.11.2019 року складає 71\~067,60 гривень. Три проценти річних за розпискою від 11.12.2019 року від простроченої суми 71\~067,60 гривень за період прострочення з 12.12.2019 року по 22.06.2020 року (194 дні) складає 1\~133,19 гривень. Сума боргу за розпискою від 12.11.2019 року (71\~067,60 гривень) з урахуванням установленого індексу інфляції (з січня 2020 року по травень 2020 року) за весь час прострочення становить 72\~353,00 гривень. Позивач зазначає, що в розписках відповідач не вказав, що кошти він отримав на безпроцентній основі, тому вважає, що має право на отримання процентів від суми позики за користування коштами у розмірі облікової ставки НБУ. Таким чином, за розпискою від 29.10.2018 року проценти за користування коштами у сумі 222\~537, 60 гривень за період з 29.10.2018 року по 28.01.2019 року складають 10\~096,50 гривень. За розпискою від 12.11.2019 року проценти за користування коштами у сумі 71\~067,60 гривень за період з 12.11.2019 року по 11.12.2019 року складають 905,38 гривень. Загальна сума боргу за розпискою від 29.10.2018 року складає 252\~855,81 гривень. Загальна сума боргу за розпискою від 12.11.2019 року складає 74\~391,57 гривень. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача загальну суму боргу за розпискою від 29.10.2018 року у розмірі 252\~855,81 гривень, яка складається з: суми боргу за розпискою з урахуванням індексу інфляції у розмірі 233\~412,73 гривень; 3% річних у розмірі 9\~346,58 гривень; процентів за користування коштами у розмірі 10\~096,50 гривень; загальну суму боргу за розпискою від 12.11.2019 року у розмірі 74\~391,57 гривень, яка складається з: суми боргу за розпискою з урахуванням індексу інфляції у розмірі 72 353 гривень; 3% річних у розмірі 1\~133,19 гривень; процентів за користування коштами у розмірі 905,38 гривень; судовий збір за подання позову у сумі 2\~528,56 гривень та 840,80 гривень, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 420,40 гривень; витрати на правову допомогу у сумі 3\~000 гривень. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до судового засідання не з`явилися, представник надав заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглянути без її участі (а.с.59). Згідно ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Втім, відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно розписки від 29.10.2018 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 8000 доларів США та зобов`язався дані грошові кошти повернути до 29.01.2019 року (а.с.10). Згідно розписки від 12.11.2019 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 3000 доларів США та зобов`язався дані грошові кошти повернути до 12.12.2019 року (а.с.10). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15. Вирішуючи спір, суд виходить із того, що розписки, надані відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] містять у собі всі складові, які дають підстави вважати про укладення між сторонами саме договору позики. Розписки містять дані щодо умов отримання позичальником у борг із зобов`язанням його повернення та дати отримання коштів. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривні. Якщо у зобов`язанні буде визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до розписок [PERSON] від 29.10.2018 року та 12.11.2019 року, сторонами визначено суму позики 8 000 доларів США та 3 000 доларів США без визначення еквіваленту до гривні. За офіційним курсом НБУ станом на 28.01.2019 року, тобто день повернення коштів за розпискою від 29.10.2018 року, 1 долар США дорівнював 27,8172 гривень. За таких підстав, суд приходить до висновку, що відповідач, як особа відповідальна за невиконання боргового зобов`язання за розпискою від 29.10.2018 року повинен повернути позивачу суму боргу в розмірі 222\~537,60 гривень, виходячи з розрахунку (8 000 доларів США х 27,8172 гривень). За офіційним курсом НБУ станом на 11.12.2019 року, тобто день повернення коштів за розпискою від 12.11.2019 року, 1 долар США дорівнював 23,6892 гривень. За таких підстав, суд приходить до висновку, що відповідач, як особа відповідальна за невиконання боргового зобов`язання за розпискою від 12.11.2019 року, повинен повернути позивачу суму боргу в розмірі 71\~067,60 гривень, виходячи з розрахунку (3 000 доларів США х 23,6892 гривень). Згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 25 грудня 2013 року у справі № 6-140цс13, постанова від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, постанова від 27 січня 2016 року № 6-771цс15). Позивачем [PERSON] до суду був наданий розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних, процентів за користування коштами, відповідно до якого розрахунок заборгованості за розпискою від 29.10.2018 року складає 222\~537,60 гривень. 3% річних за прострочку виконання грошового зобов`язання у розмірі 222\~537,60 гривень за період прострочення з 29.01.2019 року по 22.06.2020 року (511 днів) складає 9346,58 гривень (222\~537,60 гривень х 3% : 365 днів у році х 511 днів). Сума боргу 222\~537,60 гривень з урахуванням установленого індексу інфляції (з лютого 2019 року по травень 2020 року) складає 233\~412,73 гривень (222\~537,60 гривень х 100,5 х 100,9 х 101,0 х 100,7 х 99,5 х 99,4 х 99,7 х 100,7 х 100,7 х 100,1 х 99,8 х 100,2 х 99,7 х 100,8 х 100,8 х 100,3). Проценти за користування коштами на суму 222\~537,60 гривень за період з 29.10.2018 року по 28.01.2019 року (92 дні) складають 10\~096,50 гривень (222\~537,60 гривень х 18 (облікова ставка НБУ) : 365 днів у році х 92 (кількість днів). Загальна сума боргу за розпискою від 29.10.2018 року складає 252\~855,81 гривень, яка складається з: суми боргу за розпискою з урахуванням індексу інфляції у розмірі 233\~412,73 гривень; 3% річних у розмірі 9\~346,58 гривень; процентів за користування коштами у розмірі 10\~096,50 гривень. Розрахунок заборгованості за розпискою від 12.11.2019 року складає 71\~067,60 гривень. 3% річних за прострочку виконання грошового зобов`язання у розмірі 71067,60 гривень за період прострочення з 12.12.2019 року по 22.06.2020 року (194 дні) складає 1133,19 гривень (71067,60 гривень х 3% : 365 днів у році х 194 днів). Сума боргу 71067,60 гривень з урахуванням установленого індексу інфляції (з січня 2020 року по травень 2020 року) складає 72 353 гривень (71067,60 гривень х 100,2 х 99,7 х 100,8 х 100,8 х 100,3). Проценти за користування коштами на суму 71067,60 гривень за період з 12.11.2019 року по 11.12.2019 року складають 905,38 гривень (71067,60 гривень х 15,5 (облікова ставка НБУ) : 365 днів у році х 30 (кількість днів дії облікової ставки НБУ). Загальна сума боргу за розпискою від 12.11.2019 року складає 74\~391,57 гривень, яка складається з: суми боргу за розпискою з урахуванням індексу інфляції у розмірі 72 353 гривень; 3% річних у розмірі 1\~133,19 гривень; процентів за користування коштами у розмірі 905,38 гривень. Суд перевірив розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних, процентів за користування коштами, наданий позивачем, та вважає його правильним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи написання відповідачем розписок про отримання в борг 8 000 доларів США та 3\~000 доларів США із зазначенням терміну їх повернення, наявністю підпису в них боржника, що свідчить про укладення між сторонами договору позики, отримання вказаних у розписках відповідачем грошових коштів, приймаючи до уваги, що відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав та не повернув борг у визначений сторонами строк, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та з [PERSON] підлягають стягненню загальна сума боргу за розпискою від 29.10.2018 року у розмірі 252\~855,81 гривень, яка складається з: суми боргу за розпискою з урахуванням індексу інфляції у розмірі 233\~412,73 гривень; 3% річних у розмірі 9\~346,58 гривень; процентів за користування коштами у розмірі 10\~096,50 гривень, а також загальна сума боргу за розпискою від 12.11.2019 року у розмірі 74\~391,57 гривень, яка складається з: суми боргу за розпискою з урахуванням індексу інфляції у розмірі 72 353 гривень; 3% річних у розмірі 1\~133,19 гривень; процентів за користування коштами у розмірі 905,38 гривень. Щодо вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 3\~000 гривень суд зазначає наступне. На підтвердження наданих юридичних послуг [PERSON] надав витяг з договору про надання правової допомоги від 12.06.2020 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до п. 3.1 якого «вартість послуг адвоката (гонорар) за складання процесуальних документів та представництво інтересів у суді становить 3\~000 гривень» (а.с.16-17), розрахункову квитанцію серії АААА № 000001 від 12.06.2020 року на суму 3\~000 гривень (а.с.18). Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 2 ст. 137 ЦПК). Витрати на професійну правничу допомогу покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 2 ст. 141 ЦПК). При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК). Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Склад та розмір витрат на правничу допомогу, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинен бути наданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги і документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати. Отже, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів. [PERSON] виконав свої зобов`язання щодо сплати вартості юридичних послуг, наданих адвокатом Дементьєвою Л.В. у розмірі 3 000,00 гривень, тому на користь [PERSON] підлягають відшкодуванню витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 2528,56 гривень та 840,80 гривень, а також за звернення до суду із заявою про забезпечення позову у сумі 420,40 гривень (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved