Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , мотивуючи тим, що відповідач по справі повністю усунувся від виховання та утримання сина, не цікавиться його життям, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною взагалі, матеріальної допомоги на утримання не надає. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с.1-4). Позивач надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.39). Відповідач в підготовче судове засідання не прибув, про час та місце повідомлений належним чином, надав нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав визнає в повному обсязі (а.с.11). Представник служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеської області надав заяву про розгляд справи за його відсутності з урахуванням наданого висновку. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач позов визнав, то суд вважає за можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22 квітня 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллічівського міського суду від 19 березня 2019 року було розірвано (а.с.12-13). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 21 лютого 2019 року (а.с.10), місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . За інформацією дитячої поліклініки [PERSON] , 2017 року народження перебуває під наглядом дитячої поліклініки з 22.05.2018. За період спостереження за дитиною на прийомах у лікаря-педіатра приходила мати з дитиною, інколи у супроводі бабусі, лікуванням дитини займалася мати. За наглядовий період батька дитини не спостерігали (а.с.34). Батько дитини, [PERSON] , надав нотаріально засвідчену заяву в якій зазначив, що йому відомо про позов, щодо позбавлення його батьківських прав у відношенні [PERSON] , [INFO] , з обставинами, викладеними в позові він згоден, справу просить розглядати у його відсутності, з рішенням, яке прийме суд, - згоден (а.с.11). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області надав висновок №1-17-438 від 21.06.2019 (а.с.32-33) в якому вказав, що вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] Ст.141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданими позивачем доказами, то суд дійшов висновку, що позов про позбавлення батьківських прав обґрунтований та підлягає задоволенню. Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 28.03.2019, позивач [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 768,40 грн. (а.с.5). Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved