Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Заявник [PERSON] в особі представника адвоката Лялюгі Л.В. звернулася до Луцького міськрайонного Волинської області із заявою, в якій просить встановити факт належності померлому [PERSON] державного акту на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий №46258842000;06;001;0016, право власності на житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначено, що заявник [PERSON] є спадкоємицею після матері [PERSON] , який помер [INFO] . Відкрилася спадщина, згідно заповіту все майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку та земельної ділянки кадастровий №46258842000;06;001;0016. Однак, державним нотаріусом у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно було відмовлено, оскільки у поданих документах наявні розбіжності, а саме: у прізвищі померлого, власником вищезгаданого майна згідно поданих спадкоємцем документів [PERSON] не є [PERSON] [INFO] , а « [PERSON] ». За вказаних обставин, заявник не може реалізувати своє право на спадщину за заповітом. У судове засідання заявник [PERSON] та представник заявника адвокат Лялюга Л.В. не з`явилися, подали до суду заяву, в якій просять здійснювати розгляд справи за її відсутності, заяву підтримують у повному обсязі та просять її задовольнити. Приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Гавришкевич О.П., надіслав заяву про слухання справи у його відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 червня 2019 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Заявник [PERSON] звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини, яка відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у поданих документах наявні розбіжності, а саме: у прізвищі померлого, власником вищезгаданого майна згідно поданих спадкоємцем документів [PERSON] не є [PERSON] [INFO] , а « [PERSON] ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (роз`яснення Пленуму Верховного Суду України у пункті 1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5). З аналізу вищезазначених документів, наданих заявником, судом встановлено наявність розбіжностей в написанні по прізвища померлого [PERSON] а саме: в свідоцтві про смерть, паспорті, свідоцтві про народження та інших документах вказано « [PERSON] » а в державному акті на право приватної власності на землю, заповіті « [PERSON] ». Оскільки батько заявника [PERSON] помер, тому не можливо усунути зазначені розбіжності в документах в позасудовому порядку. Встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, зокрема дозволить реалізувати право заявника на оформлення спадщини за заповітом. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved