Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 14.02.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №140. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що сторони припинили шлюбні стосунки, ведення спільного господарства, у звязку з різними поглядами на життя та обовязки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні стосунки, збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Позивач у судове засідання не явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не явилася, надала до суду відзив в якому позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14.02.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №140 (а.с.6). За час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Віділом ДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби Одеського МУЮ, актовий запис № 6160 (а.с.10). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Outcome: approved