Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

До Тульчинського районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є матір'ю [PERSON], [INFO]. У дочки позивача народилася дитина - [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON]. В подальшому [INFO] [PERSON] померла і з цього часу її донька проживає з позивачем, яка створила всі необхідні умови для проживання та виховання дитини. Відповідач постійно проживає Кіровограській області, де має нову сім'ю, належним чином вихованням доньки не займається і не цікавиться її життям та здоров'ям. Крім того, відповідач написав заяву про відмову від її утримання і виховання. Зазначені обставини змусили [PERSON] звернутися до суду з даним позовом, просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON], [INFO], стягнувши аліменти на її утримання у твердій грошові сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно. Встановити щодо [PERSON] опіку призначивши її опікуном [PERSON] Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволені позовних вимог. Представник третьої особи органу опіки та піклування Тульчиснької РДА не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив, що: [INFO] народилася [PERSON], матір'ю якої записана [PERSON], батьком - [PERSON] (а.с. 7). У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.03.1982, позивач є матір'ю [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 02.12.2004, виданого виконавчим комітетом Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON], померла [INFO] (а.с. 8). Відповідно до довідки № 468 від 30.05.2017, виданої Журавлівською сільською радою Тульчинського району Вінницької області, [PERSON], [INFO], проживає, за адресою: [ADDRESS], у складі сім'ї: баби - [PERSON], [INFO], діда - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Згідно довідки № 166 від 07.02.2017, виданої Журавлівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, з 27.11.2014 - лютий 2017 [PERSON] не цікавився поведінкою і навчанням доньки, жодного разу не був у школі з учителями не спілкувався (а.с. 16). В іншій довідці від 06.02.2017, виданій КП «Тульчинським районним центром первинної медико-санітарної допомоги», вказано, що відповідач не звертався до медичного закладу з приводу надання медичної допомоги [PERSON] (а.с. 19). Відповідач з 2001 - 2005 рік проживав, за адресою: [ADDRESS], характеризуєься позитивно, однак з 2005 року не проживає на території Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, що підтверджується характеристикою за № 71 від 17.02.2017 (а.с. 20). У відповідності до довідки № 414 від 30.03.2017, виданої Кам'янецькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області, [PERSON] проживає, за адресою: [ADDRESS] у складі сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] (а.с. 18). У відповідності до висновку № 01.40/1076 від 22.05.2017, виданого Тульчинською районною державною адміністрацією Вінницької області, рекомендовано позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] (а.с. 14 - 15), аналогічні висновки наведено у рішеннях № 2 від 22.02.2017, № 3 від 05.05.2017, Журавлівськаої сільської ради Тульчинського району Вінницької області та комісії з питань захисту прав дитини Тульчинської районної державної адміністрації (а.с. 39, 40). Позивач створила належні умови для проживання дитини, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 17.02.2017 (а.с. 24). Статтею 15 Цивільного кодексу України, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей , піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний та духовний моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя , зобов'язані поважати дитину. Згідно ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 ПП ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної Постанови, роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В порушення даних принципів щодо виховання дитини, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, що підтверджується наявними в справі доказами. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведені обставини судом встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків. Більше того, усі обставини свідчать про те, що він продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться життям доньки, не бере участі у вихованні, не забезпечує її матеріально. Крім того, суд з'ясував, що [PERSON] родинних стосунків з дитиною не підтримує, а також подав нотаріально посвідчену заяву про відмову від її виховання і утримання (а.с. 13), у зв'язку з чим, дійшов висновку про доцільність позбавлення останнього батьківських прав. Частиною 1 ст. 55 ЦК України, встановлено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Нормами ч. 3 ст. 60 ЦК України, визначено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. Згідно ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Таким чином, оскільки мати дитини [PERSON] - [PERSON], померла [INFO], а щодо батька [PERSON], прийнято рішення про позбавлення батьківських прав, суд прийшов до висновку, про призначення [PERSON] піклувальником [PERSON], приймаючи зазначене рішення суд враховує, що дитина постійно проживає з позивачем та остання створила всі необхідні умови для її гармонійного життя і розвитку та займається її вихованням. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною 3 цієї статті, визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з викладеним, беручи до уваги, визнання відповідачем позову, суд вважає, за необхідне стягнути з нього аліменти на користь позивача у заявленому нею розмірі в твердій грошовій сумі 1000 грн. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір - 640 грн, а також на користь позивача витрати по сплаті судового збору - 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved