Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Заявник 11.07.2016 року звернулась до суду із заявою, про встановлення факту належності їй трудової книжки, виданої 06.10.1978 року на ім'я російською мовою «[PERSON]», оскільки вона позбавлена можливості оформити документи для отримання пенсії у УПФУ м.Селидове. Просила встановити факт приналежності трудової книжки, виданої 06.10.1978 року на ім'я російською мовою «[PERSON]». Заявник, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила встановити факт належності документів, розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника, просив вирішити справу відповідно до чинного законодавства на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Як встановлено судом, згідно копії паспорту [NUMBER], виданого 08.11.2000 р. Центрально-Міським РВ Макіївського МУУМВС України в Донецькій області, іменем по батькові заявника вказано «[PERSON]» російською мовою «[PERSON]», яка народилась [INFO] у м.Макіївка Донецької області. Заявник змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» у зв'язку із реєстрацією шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 13.06.1989 року у м. Макіївка Донецької області. В трудовій книжці, заведеній 06.10.1978 року, ім'я по батькові заявника російською вказано «[PERSON]», 1958 року народження. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його оскарження, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пленум Верховного Суду України п.12 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 зазначає, що відповідно до ст. ст. 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 274 ЦК України обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Цивільним Кодексом України, Конституцією України та іншими законами України можливе лише у випадках передбачених ними. Судом встановлено, що з трудової книжки, заведеної 06.10.1978 року, вбачається закреслення дошлюбного прізвища заявника, а саме дошлюбне прізвище заявника замість російською мовою «[PERSON]» закреслено та зазначено «[PERSON]», що відповідає вимогам п. 2,13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, та про зроблено відповідний запис на обкладинці трудової книжки. Таким чином, у судовому засіданні знайшло підтвердження те, що вище зазначений документ належать [PERSON]. Враховуючи, що встановлення даного факту має юридичне значення для отримання пенсії, вимога заявника щодо встановлення факту належності правовстановлюючих документів обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved