Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

До Уманського\~міськрайонного суду\~Черкаської області\~звернувся [PERSON] \~з позовом\~до [PERSON] \~про усунення\~перешкод в\~користуванні власністю.\~У позові\~вказано,\~що позивач\~є власником\~двокімнатної квартири\~ [ADDRESS] .\~Власником сусідньої\~квартири [ADDRESS] \~без погодження\~з мешканцями\~будинку було\~встановлено кондиціонер,\~при цьому\~кондиціонер був\~вмонтований до\~бокової стінки\~належного відповідачу\~балкону таким\~чином,\~що він\~знаходиться безпосередньо\~під вікном\~спальні та примикає до неї. Через відсутність звукоізоляції під час експлуатації цього кондиціонера в спальні позивача сильно чути звук роботи його механізмів, а також відчувається потужна вібрація, яка переходить на стіну і предмети в кімнаті. Коли на вулиці іде дощ, то падання крапель на металеву поверхню кондиціонера завдають додаткового шумового ефекту, внаслідок якого у позивача починаються сильні головні болі. Проживання в належній йому квартирі після встановлення кондиціонеру стало не тільки некомфортним, а й небезпечним: він та дружина втратили спокій та сон, втратили можливість повноцінно відпочивати, перебуваючи в постійній напрузі, що завдає істотної шкоди здоров`ю. Внаслідок таких протиправних дій відповідача позивачу спричиняються перешкоди в користуванні житлом через створення зайвого шуму, в тому числі і у нічний час, в результаті чого він позбавлений можливості отримати повноцінний відпочинок та сон, що істотно знижує якість життя. Позивач вказує, що з питань усунення таких протиправних дій він неодноразово звертався до відповідача по даній справі, однак всі його звернення залишилися без відповіді. Також позивач неодноразово звертався до виконавчого комітету Уманської міської ради з приводу демонтажу вказаного кондиціонера, оскільки останній хоч і змонтований на балконі відповідача, але виходить безпосередньо під вікно позивача, що призводить до наслідків, описаних вище. Позивач посилається на те, що працівниками КП «Уманське РЕУ №3» та Інспекцією з благоустрою м. Умані було лише двічі проведено роз`яснювальну роботу з власником [ADDRESS] , та це виявилась безрезультатно, адже вказані вище перешкоди в користуванні належним житлом досі не усунуті. У зв`язку з наведеним позивач змушений звертатись до суду з даним позовом. 11.03.2019 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Коваля А.Б. позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 29.03.2019 на адресу Уманського міськрайонного суду Черкаської області відповідач [PERSON] надіслала відзив на позов, в якому вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Вищезазначену квартиру відповідачу купили батьки, для проживання на період навчання у вищому навчальному закладі. На момент придбання квартири, кондиціонер був вже встановлений попереднім власником на стіні балкону квартири. Після придбання даної квартири відповідач жодного разу не вмикала кондиціонер та не користувалась ним, оскільки право власності набула 16.05.2018, фактично майже перед закінченням навчального року, всі літні канікули вона проживала у своїх батьків у с. Танське Уманського району Черкаської області, а у квартирі ніхто не проживав. Задля перевірки роботи кондиціонера, відповідач після отриманої позовної заяви увімкнула його, але жодного шуму від його роботи не чула, тобто він не видає взагалі ніякого шуму та не може в жодному разі порушувати проживання мешканців будинку і позивача в тому ж числі. Відповідач вказує, що жодних доказів, окрім надуманих позивачем про те, що робота кондиціонера містить сильний шум чи вібрацію у його квартирі він не надає до позову, а весь позов ґрунтується на його власних вигадках та припущеннях. На звернення позивача огляд вмонтованого кондиціонера проводився Інспекцією з благоустрою, але жодних зауважень до відповідача, як до власника квартири у них не було, оскільки кондиціонер вмонтовано згідно чинного законодавства та жодних сторонніх шумів при його роботі немає. Згідно технічних характеристик кондиціонеру марки CH-S09XP4, рівень шуму наружнього блоку складає 49 дБ. Тому просила у задоволенні позову відмовити. 07.04.2020 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Згідно розпорядження від 17.12.2020 (№ 1456/20) за підписом керівника апарату Уманського міськрайонного суду Черкаської області, проведено повторний автоматизований розподіл даної справи, оскільки відповідно суддю Уманського міськрайонного суду Черкаської області [PERSON] звільнено з посади судді у зв`язку із поданням заяви про відставку з 21.10.2020 року. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2020 справу передано для розгляду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Білик О.В. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час проведення судового засідання у справі, -не з`явився, довірив свої інтереси в суді представляти своєму представнику [PERSON] . \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві та просив його задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання, будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомленою про місце, дату та час проведення судового засідання у справі, -не з`явилася. На адресу суду 19.07.2021 від відповідача надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи проводити у її відсутність, за участю її представника [PERSON] , позов не визнала. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, вважаючи його безпідставним, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позов. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , що видане у 1994 році Уманським відділом житлового господарства, [PERSON] , [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Позивач звернувшись\~до суду\~вказує,\~що до\~бокової стінки\~належного йому\~балкону був\~вмонтований кондиціонер\~таким чином,\~що він\~знаходиться безпосередньо\~під вікном\~спальні та примикає до неї. Через відсутність звукоізоляції під час експлуатації цього кондиціонера в спальні позивача сильно чути звук роботи його механізмів, а також відчувається потужна вібрація, яка переходить на стіну і предмети в кімнаті. Тому позивач звернувся до відділу ЖКГ Уманської міської ради для здійснення перевірки законності встановлення відповідного кондиціонера. 17.05.2017 позивачу надано відповідь на його звернення за підписом заступника начальника відділу ВЖГ Уманської міської ради Загороднього В.Б., в якій вказувалося, що працівниками КП «Уманське РЕУ № 3» проведено обстеження квартири [ADDRESS] та виявлено, що дійсно у вказаній квартирі встановлено кондиціонер на балконі біля вікна квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Працівниками проведено роз`яснювальну роботу з власником квартири [ADDRESS] . 27.11.2017 позивачу надано відповідь на його звернення за підписом начальника відділу ВЖГ Уманської міської ради Харченко В.П., в якій зазначено, що працівниками КП «Уманське РЕУ № 3» та Інспекцією з благоустрою м.Умань повторно проведено обстеження квартири [ADDRESS] та проведено роз`яснювальну роботу з власником квартири [ADDRESS] , оскільки вказана квартира знаходиться в приватній власності. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 16.05.2018 квартира [ADDRESS] належить [PERSON] 22.03.2019 було проведено візуальне обстеження розміщення кондиціонера в квартирі [ADDRESS] , про що працівниками КП «Уманське РЕУ № 3» складено відповідний Акт. Відповідачем на підтвердження того, що кондиціонер має низький рівень шуму, надано технічну характеристику моделі CH-S09ХР4, де вказано рівень шуму 49дБ. Проте відповідачем не надано доказів, що саме дана модель кондиціонера була встановлена у її квартирі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.\~\~ Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у\~статті 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність або відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення чи захисту в обраний спосіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Відповідно до ст. 152 ЖК України, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачені права власника житлового будинку, квартири, а саме: власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Звертаючись за захистом своїх прав до суду саме позивач повинен обґрунтувати підстави позову, предмет позову, вказати осіб, які порушують його права, та яких може стосуватись вирішення спору відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільно-процесуального судочинства. Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~14\~від 18.12.2009\~«Про судове\~рішення у\~цивільній справі» роз`яснено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. У роз`ясненні п. 6\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~18.12.2009\~№ 14\~«Про судове\~рішення у\~цивільній справі» вказано, враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року вказано, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Суд вважає, що в позовній заяві та долучених до позову матеріалах, відсутні будь-які докази - фактичні дані, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги. Позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ЦПК України та з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав і не ставив питання в судовому засіданні про їх витребування, відповідно до процедури врегульованої ЦПК України. Крім того, ні позивачем, ні його представником в судовому засіданні не заявлялися клопотання щодо проведення відповідної експертизи для визначення рівня звукового тиску постійного шуму (дБА), точного рівня шуму, звуку і вібрації. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не \~довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві позов \~не підлягає задоволенню. \~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed