Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову зазначає, що з 13 вересня 2003 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 грудня 2012 року був розірваний, що підтверджується копією рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.12.2012 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка за рішенням суду залишилась проживати разом з позивачем, що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.04.2006 року серія І-КЕ №026250, довідкою №3287 від 09.06.2016 року. За час перебування у шлюбі ними було придбане 11/20 частини житлового приміщення, а саме будинку з господарськими будівлями, що розташоване за адресою: вул. Червонопрапорна, 51 в м. Кременчуці, що в цілому складається із: житлового будинку літ. А.а, житловою площею 21,5 кв.м., загальною площею 56,6 кв.м., сараю літ.Б.б, вбиральні літ.В,Е, сараю літ.Г.г, сараю літ.г1, льоху літ. Гп, сараю літ.Д, огорожі №1-6, колодязя літ.К, К1, бруківки 1, вартість якого складає 12200 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.06.2006 року. Право власності на придбану ними частину будинку з господарськими будівлями відповідач зареєстрував за собою 04.07.2006 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.07.2006 року. Даний договір про придбання частини житлового будинку був укладений на відповідача [PERSON], оскільки продавець [PERSON] на час укладання угоди проживала за адресою: [INFO] гурт. к. 29 м. Петропавловськ-Камчатський Російська Федерація і угода відбулась на підставі довіреності виданою [PERSON] на її імя, якою вона уповноважила здійснити від її імені відчуження частини будинку з господарськими будівлями. Як за час спільного проживання із відповідачем перебуваючи у зареєстрованому шлюбі так і після розірвання шлюбу між ними, позивач вважала, що дане майно, в силу ст.60, ч.1,2 ст.70 СК України є спільною сумісною власністю і що я, як співвласник, має право на 1/2 частину придбаного в шлюбі майна та має право як на проживання в цьому житлі так і на реалізацію своїх інших прав як співвласника даного майна. В січні 2016 вони з відповідачем звертались до приватного нотаріуса [PERSON] з питання можливості укласти договір поділу майна подружжя, але нотаріусом їм було запропоновано укласти договір купівлі-продажу. Згідно із довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс» №3287 від 09.06.2016 року в квартирі, де вона на даний час зареєстрована разом із донькою [PERSON], [INFO] зареєстровано пять осіб, жила площа складає 30,6 кв.м. Шлюбного договору між сторонами укладено не було. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд визнати за [PERSON], що зареєстрована за адресою: [INFO] право власності на 11/40 частин в належних [PERSON] 11/20 частках будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: вул. Червонопрапорна, 51 в м. Кременчуці. Визнати за [PERSON], що зареєстрований за адресою: [INFO] право власності на 11/40 частину в належних [PERSON] 11/20 частках будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: вул. Червонопрапорна, 51 в м. Кременчуці. Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь судовий збір в розмірі 1102 грн. 42 коп. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, про що надав суду відповідну письмову заяву. Суд, вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З 13 вересня 2003 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 грудня 2012 року був розірваний, що підтверджується копією рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.12.2012 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка за рішенням суду залишилась проживати разом з позивачем, що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.04.2006 року серія І-КЕ №026250, довідкою №3287 від 09.06.2016 року. За час перебування у шлюбі ними було придбане 11/20 частини житлового приміщення, а саме будинку з господарськими будівлями, що розташоване за адресою: вул. Червонопрапорна, 51 в м. Кременчуці, що в цілому складається із: житлового будинку літ. А.а, житловою площею 21,5 кв.м., загальною площею 56,6 кв.м., сараю літ.Б.б, вбиральні літ.В,Е, сараю літ.Г.г, сараю літ.г1, льоху літ. Гп, сараю літ.Д, огорожі №1-6, колодязя літ.К, К1, бруківки 1, вартість якого складає 12200 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.06.2006 року. Право власності на придбану ними частину будинку з господарськими будівлями відповідач зареєстрував за собою 04.07.2006 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.07.2006 року. Даний договір про придбання частини житлового будинку був укладений на відповідача [PERSON], оскільки продавець [PERSON] на час укладання угоди проживала за адресою: [INFO] гурт. к. 29 м. Петропавловськ-Камчатський Російська Федерація і угода відбулась на підставі довіреності виданою [PERSON] на її імя, якою вона уповноважила здійснити від її імені відчуження частини будинку з господарськими будівлями. Згідно із довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс» №3287 від 09.06.2016 року в квартирі, де позивач на даний час зареєстрована разом із донькою [PERSON], [INFO] зареєстровано пять осіб, жила площа складає 30,6 кв.м. Відповідно до п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК України, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. Згідно із ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. п. 23,24 постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року надає перелік майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Шлюбного договору між сторонами укладено не було. Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір судовий збір в розмірі 1102 грн. 42 коп.

Outcome: approved