Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим що він бажає усиновити малолітнього сина дружини - [PERSON] , [INFO] . Заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31 грудня 2009 року з громадянкою [PERSON] та разом з нею виховує її сина- [PERSON] , [INFO] , як рідного і має бажання його усиновити. З [PERSON] у заявника склались дуже гарні стосунки, хлопчик дуже прив`язався до заявника, вважає і називає його своїм татом. Заявник має постійне місце проживання та постійний заробіток, може створити всі необхідні умови для здорового фізичного, морального та духовного розвитку дитини та її навчання. Його дружина, яка є матір`ю дитини - [PERSON] , надала письмову нотаріально посвідчену заяву - згоду на усиновлення свого малолітнього сина. Тому заявник просив задовольнити його заяву про усиновлення [PERSON] , [INFO] . Внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , а саме: в графі «відомості про батька» записати « [PERSON] ». Заявник [PERSON] його представник - адвокат Поліщук Р.А., та заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити. Представники заінтересованих осіб - Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області в судове засідання не з`явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направили. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що заява про усиновлення підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, до Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області звернувся громадянин України [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] про надання висновку про доцільність усиновлення неповнолітнього сина дружини - [PERSON] , [INFO] . Громадянин України [PERSON] , [INFO] , перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянкою України [PERSON] , з 31 грудня 2009 року, що підтверджує свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 31 грудня 2009 року. [PERSON] має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області 06 вересня 2006 року. Стосунки між подружжям доброзичливі, ввічливі та гармонічні. Хлопчик проживає із заявником та його дружиною в одній сім`ї. На даний час [PERSON] , разом з [PERSON] належним чином разом утримують та виховують малолітнього [PERSON] . Малолітній [PERSON] ставиться до заявника прихильно, називає його батьком, між ними склались теплі, родинні відносини, а тому усиновлення дитини здійснюється в його інтересах. Громадянин [PERSON] разом з дружиною проживають за адресою: [ADDRESS] . Квартина має загальну площу 59,5 кв.м., має все необхідне для комфортного життя та розвитку дитини, санітарно-гігієнічний стан житлового приміщення відповідає нормам. Заявник має задовільний стан здоров`я і він може бути усиновлювачем дитини. Крім цього, [PERSON] піклується про добробут та благополуччя всієї родини, дбає про матеріальне забезпечення та комфортний психоемоційний стан в сім`ї. Згідно довідки МВС України №21110461870870354898 громадянин [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того, заявник має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням Серії [NUMBER] від 06.11.2017 року. Мати малолітньої дитини, [PERSON] , надала письмову нотаріально посвідчену заяву - згоду на усиновлення свого сина - [PERSON] . Заява посвідчена приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грицюк П.В. 12.05.2021 року, реєстровий №1960 З колишнім чоловіком та батьком дитини - [PERSON] , [PERSON] розірвала шлюб, про що їй видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30 квітня 2008 року. Крім того, рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області у цивільній справі №369/8589/20 від 03.02.2021 року, задоволено позовну заяву [PERSON] та позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] . Дане рішення суду набрало законної сили 09.03.2021 року. Висновком Служби у справах дітей Боярської міської ради Київської області №02-10/3163 від 20.07.2021 року встановлено, що усиновлення неповнолітнього [PERSON] [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до статті 21 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР 27 лютого 1991 року, при усиновленні найкращі інтереси дитини мають враховуватися в першочерговому порядку. Стаття 207 Сімейного кодексу України визначає що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 Сімейного кодексу України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 212 Сімейного кодексу України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно ст. 217 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 Сімейного кодексу України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до ч. 1 ст. 220 Сімейного кодексу України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до ст. 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Згідно ст. 225 Сімейного кодексу України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Стаття 314 ЦПК України передбачає за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. Уразі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 Cімейного кодексу України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження , що було видане раніше, анулюється. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про доцільность задоволення заяви [PERSON] про усиновлення [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved