Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Заступник прокурора Київського району м. Харкова звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Харківської міської ради витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON] у розмірі 1731,71 грн., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що за результатами досудового розслідування складено обвинувальний акт відносно [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 ККУ. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09.10.2014року кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] закрито у звязку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення, разом з тим, потерпілий від злочину [PERSON] у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями перебував на лікуванні у державному закладі охорони здоровя та лікувався за кошти міського бюджету, які на підставі вимог ст. 1206 ЦК України підлягають стягненню у повному обсязі з особи, яка заподіяла шкоду Представник Харківської міської ради в судове засідання не з»явився надав до суду заяву в якій просив справу розглядати за відсутності представника ХМР та позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник КУОЗ «Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. Проф. А.І [PERSON]», у судове засіданні не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON], в судове засідання зявився, проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що він відшкодував потерпілому шкоду, в тому числі за його лікування, тому підстави для стягнення із нього ще коштів, витрачених на лікування потерпілого відсутні. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного. За результатами досудового розслідування складено обвинувальний акт відносно [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, який після затвердження прокурором направлено до Київського районного суду м. Харкова для розгляду по суті. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.10.2014 кримінальне провадження №12014220490003665 за обвинуваченням [PERSON], в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - закрито у звязку із відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. Ухвала набрала законної сили. Відповідно до ухвали суду потерпілий відмовився від обвинувачення у відношенні [PERSON], оскільки вони помирились та обвинувачений відшкодував потерпілому спричинену шкоду. Згідно висновку судово-медичної експертизи №829-А/14 від 28.08.2014 [PERSON], [INFO] протиправними діями з боку [PERSON] спричинено закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку з легкими клінічними проявами, що відноситься до легких тілесних ушкоджень та правосторонній ангулярний перелом нижньої щелепи, що відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження за критерієм тривалості розладу здоровя. Потерпілий від злочину [PERSON], [INFO] у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями в період з 08.08.2014 по 14.08.2014 перебував на лікуванні у державному закладі охорони здоровя - Харківській міській клінічній лікарні ШНМД ім. проф. [PERSON], що підтверджується копією його медичної картки стаціонарного хворого . Відповідно до положень п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Судом встановлено, що потерпілий перебував на лікуванні 6 ліжко-днів. Загальні фактичні витрати лікарні за серпень 2014р. складають 5890749,56 грн., до яких входить: оплата праці; нарахування на оплату праці; предмети, матеріали, обладнання та інвентар; медикаменти та перевязувальні матеріали; продукти харчування; оплата послуг (крім комунальних)», в т.ч.: прання білизни, транспортні послуги, поховання, сплата за касове обслуговування банку, поточний ремонт обладнання, послуги звязку (телефонного), технічне обслуговування ліфтів, вивезення твердих побутових відходів, охоронна сигналізація по зберіганню наркотиків та тех. обслуговування; оплата комунальних послуг та енергоносіїв; виплата пенсій і допомоги, що підтверджується довідкою, підписаною головним бухгалтером та відповідачем не спростовано. Вартість 1 ліжко-дня визначена, виходячи з фактичних витрат лікарні по вищенаведених позиціях й кількості ліжко-днів по лікарні за серпень 2014 р. та складає з урахуванням медикаментозного забезпечення згідно медичної карти стаціонарного хворого (потерпілого)№ 23208 - 279,53 грн. Крім того, лікарнею витрачені кошти на алкотест та амбулаторний прийом лікаря-хірурга потерпілого в сумі 54,53 грн. Таким чином, згідно наданого лікарнею розрахунку вартість витрат на лікування потерпілого від злочину складає 1 731,71 грн. Згідно ч.2 п.3 вказаного Порядку у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Оскільки закриття кримінального провадження у звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення за примиренням та відшкодуванням шкоди, не є реабілітуючою обставиною, тому сума коштів витрачених на лікування потерпілого підлягає стягненню з обвинуваченого. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Оскільки КУЗО «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. Проф. А.І [PERSON]» є бюджетною установою та фінансується з місцевого бюджету, який встановлюється ХМР, кошти підлягають стягненню на корить ХМР. Суд зазначає, що відшкодування [PERSON], шкоди спричиненої його неправомірними діями потерпілому не звільняє його від відшкодування витрат витрачених лікарнею на лікування потерпілого. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються органи прокуратури - при здійсненні своїх повноважень. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 243,60 грн.

Outcome: approved