Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] (колишнє прізвище «Коломієць») з позовною заявою, у якій просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та стягнути їх з [PERSON] у розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мімнімумів на дитину відповідного віку. Свій позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що з 01 вересня 2004 року по травень 2009 року вона знаходилась у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка постійно проживає разом з нею. Рішенням Міловського райнного суду Луганської області у 2012 році з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] були стягнуті алміменти у розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 04 липня 2012 року. Посилаючись на норми ст.ст. 182, 192 СК України позивачка бажає збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача їх у розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мімнімумів на дитину відповідного віку. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак повідомила суд про можливість розгляду справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, на 12 березня 2018 року отримав 06 березня 2018 року, на 26 березня 2018 року отримав 17 березня 2018 року причин неявки суду не повідомив, яку слід вважати неповажною. Відзив з запереченнями на позовну заяву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши письмові матеріали справи у повному обсязі, суд приходить до думки про задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного. Як слід з копії заочного рішення Міловського районного суду Луганської області від 10 жовтня 2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 04 липня 2012 року. (а.с.3-4) Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 031303 [PERSON] народилася 06 грудня 2005 року та її батьком є [PERSON], а мати [PERSON]. (а.с.5) Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ЕД № 084279, шлюб між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] розірвано про, що зроблено відповідний актовий запис від 09 липня 2009 року № 28, та після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище позивачу [PERSON]. (а.с.6) Згідно копії паспорту серія ЕН № 835581 позивачка [PERSON], [INFO] є громадянкою України, місце проживання зареєстровано за адресою: [INFO], 11 листопада 2011 року було зареєстровано шлюб з [PERSON], [INFO], та змінено прізвище на Бабич (а.с.7-10) Згідно ст. 180. СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, було встановлено, що позивач [PERSON] (колишнє прізвище «Коломієць») має неповнолітню дочку, яка проживає разом з нею, народжену у шлюбі з відповідачем [PERSON], який є її батьком та на утримання якої з відповідача згідно рішення суду стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 04 липня 2012 року. Позивач звернулася до суду з заявою про зміну розміру аліментів виходячи з того, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів з відповідача змінилися положення ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів, і попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, а тому суд дійшов до висновку, що з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню, а саме підлягає стягненню у розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі\~ст. 430 ЦПК України\~суд визнає за обов'язок допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць з часу звернення позивачки до суду з даним позовом.

Outcome: approved