Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, яка обґрунтована тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2013 року, від якого мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через суттєві взаємні непорозуміння та різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, а також через сварки та скандали, які виникали між ними за будь-яким приводом, насамперед через неувагу відповідача до вирішення сімейних проблем. З часу народження дитина проживає із позивачем повністю знаходячись на її утриманні і вихованні. [PERSON] працює, але розмір її доходів не дозволяє належним чином утримувати дитину. Відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає, проте може це робити, оскільки має постійну роботу із стабільним доходом. Також зазначила, що відповідач інших малолітніх або неповнолітніх дітей не має, призначеним опікуном не є і будь-яких стягнень з нього на користь інших осіб по аліментам не відбувається. На підставі чого просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що просить справу розглянути за її відсутності (а.с.43). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.38), в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги визнає обґрунтованими частково з огляду на наступне. Відповідач не заперечує, що від сумісного проживання та зареєстрованого шлюбу із позивачем вони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Однак, за рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.09.2019 року, яке набуло законної сили 21.10.2019 року, шлюб між ними розірвано та дитина залишилася мешкати разом із матір`ю. Зазначає, що позивач при зверненні до суду із даним позовом не врахувала вимоги чинного законодавства України щодо обставин, які повинні враховуватися судом при визначенні розміру аліментів та які були достеменно відомі позивачу, а саме стан здоров`я відповідача, який з дитинства страждає тяжкою формою сахарного діабету типа 1 та іншими важкими хронічними захворюваннями організму. Відповідач є особою з інвалідністю дитинства ІІ групи з 2009 року, з 23.06.2019 року призначена ІІІ група інвалідності. Згідно з виписок з медичної карти стаціонарного хворого кожний рік відповідач проходить медичні обстеження і лікування в умовах стаціонару в КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги медицини катастроф» у м. Харків. Після чого відповідач повинен постійно приймати ліки та медичні препарати, які коштують недешево, аби забезпечити собі прийнятну життєдіяльність, у тому числі шляхом проведення інсулінотерапії. Зазначає, що не відмовлявся та не відмовляється в подальшому добровільно надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання доньки, а саме у 2019 році купив дитині зимові чоботи, оплатив її перебування в дитячому садочку, здійснював інші витрати. Зазначив, що він працює, але отримує невеликі доходи, навіть у порівнянні з доходами позивача. Крім того, відповідач має непрацездатних батьків (пенсіонерів), які також потребують матеріальної допомоги. На підставі чого просив позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з нього на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/8 частини його доходів до досягнення дитиною повноліття (а.с.17). У відповідності до ч. ч. 5, 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив таке. 03.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області, після чого останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.07.2019 року, виданим Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.2). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.12.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Відповідно до довідки МСЕК від 23.06.2016 року [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с.22). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4.362 КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги медицини катастроф» у м. Харків від 27.01.2017 року, [PERSON] перебував на лікуванні у даному медичному закладі із діагнозом цукровий діабет, типа 1, тяжка форма (дитячий). Рекомендовано лікування, зокрема, інсулінотерапія (а.с.19). Відповідно до довідки МСЕК від 27.06.2017 року [PERSON] повторно встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с.23). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4.767 КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги медицини катастроф» у м. Харків від 09.02.2018 року, [PERSON] перебував на лікуванні у даному медичному закладі із діагнозом цукровий діабет, типа 1, тяжка форма (дитячий). Рекомендовано лікування, зокрема, інсулінотерапія (а.с.20). Відповідно до довідки МСЕК від 26.06.2018 року [PERSON] повторно встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с.24). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4.767 КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги медицини катастроф» у м. Харків від 06.03.2019 року, [PERSON] перебував на лікуванні у даному медичному закладі із діагнозом цукровий діабет, типа 1, тяжка форма (дитячий). Рекомендовано лікування, зокрема, інсулінотерапія (а.с.21). Відповідно до довідки МСЕК від 04.07.2019 року [PERSON] повторно встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с.25). Згідно довідки від 29.08.2019 року, виданої ТОВ «Синергія-БТ» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до довідки про доходи від 29.08.2019 року, виданої АТ «Українська залізниця» структурного підрозділу «Слов`янська дистанція колії» регіональної філії «Донецька залізниця», за період з лютого 2019 року по липень 2019 року нарахована заробітна плата [PERSON] , в тому числі в натуральній формі становить 47 066,93 гривень, із них: утримання в соціальні фонди - 0,00 гривень; військовий збір - 711,62 гривень; податкова соціальна пільга - 0,00 гривень; утриманий податок із доходів фізичних осіб - 8539,13 гривень (а.с.5). Відповідно до довідки про доходи від 23.09.2019 року, виданої КНП Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська», загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.03.2019 року по 31.08.2019 року без урахування аліментів становить 34460,56 гривень (а.с.29). Згідно копій чеків № 84942 від 14.11.2019 року та № 84981 від 15.11.2019 року у КП Харківської обласної ради «Фармація» Харківської області було придбано медичні препарати для проведення інсулінотерапії на суму 844,08 гривень та 1035,48 гривень (а.с.26). Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне зазначити, що копії товарного чеку б/н від 01.11.2019 року магазину «Дитячий мир» про оплату жіночих чоботів на суму 545,00 гривень та оплату навчання [PERSON] у Відділі освіти Слов`янської міської ради на суму 235,98 гривень (а.с.27-28), що долучені відповідачем до матеріалів справи, суд, як докази, до уваги не приймає у зв`язку із тим, що дані письмові докази не містять відомостей про особу, яка здійснювала вищевказані платежі. Відповідно до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст. 12 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частин 8, 9 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 СК України, необхідно зазначити, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як слідує зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. З огляду на вищевикладене, з урахуванням встановлених матеріалами справи обставин, проаналізувавши та дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, беручи до уваги надані стороною відповідача письмові докази щодо стану його здоров`я та матеріального становища, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі зокрема у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 8 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: partial