Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду із позовом, в якому просить зобовязати [PERSON] демонтувати самочинно побудований металевий гараж, розміром 3,30х5,50 м. (на схемі під №8) на землях комунальної власності міста біля житлових будинків №21-23 по вул.Роксоляни та на вул.Повітряній,94 у м.Львові. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач самовільно, без отримання дозвільних документів Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, побудував металевий гараж на землях комунальної власності міста біля житлових будинків №21-23 по вул.Роксоляни та на вул.Повітряній,94 у м.Львові. На підставі висновку міжвідомчої комісії розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 12.06.2014 року відповідача зобовязано демонтувати металевий гараж, самочинно побудований на землях комунальної власності міста в термін до 01.09.2014 року, однак, в добровільному порядку зазначене розпорядження він не виконав, що було встановлено актом ЛКП «Левандівка» від 07.10.2014 року. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України Відповідач у судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, наслідки неявки, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи. Треті особи - Львівська міська рада ЛКП «Левандівка» в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд приходить до переконання про можливість проведення розгляду справи за їхньої відсутності . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.4 ст.15 ЖК України, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством України, цим кодексом та іншими актами законодавства України на території району, міста, району в місті здійснюють контроль за станом експлуатацією відомчого житлового фонду. Відповідно до п.3.4. розділу VI Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №3704 від 08.07.2010 року, п.4.3.4 Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівської міської ради № 5 від 06.01.2012 року, та п.3.1. Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року № 835 до повноважень районної адміністрації в галузі будівництва належить розгляд та вжиття заходів, у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку, щодо фактів самочинного будівництва. У відповідності до п.п. 1.3, 1.6.3 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09 вересня 2011 року № 835 житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без отриманих у встановленому законодавством порядку містобудівних умов та обмежень, архітектурно-планувальних вимог або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.Самочинним будівництвом є нове будівництво, розширення будинків або споруд без дозволу виконавчого органу міської ради, без належно затвердженої проектної документації, без дозволу інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на виконання будівельних робіт. Судом встановлено, що [PERSON] самочинно, в порушення встановленого законом порядку, побудував металевий гараж, розміром 3,30х5,50 м (на схемі під №8) на землях комунальної власності біля житлових будинків №21-231 по вул.Роксоляни та на вул.Повітряній,94 у м.Львові, що стверджується актом ЛКП «Левандівка» від 07.10.2014 року, схематичним зображенням розташування самочинно побудованого гаражу. Розпорядженням голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 370 від 12.06.2014 року «Про демонтаж гаражів, розміщених біля житлових будинків на вул.Роксоляни, 21-23 та вул.Повітряній, 94» відповідача було зобовязано в термін до 01.09.2014 року демонтувати самочинно встановлений металевий гараж, розміром 3,30х5,50 м (на схемі під №8) на землях комунальної власності біля житлових будинків №21-23 по вул.Роксоляни та на вул.Повітряній, №94 у м.Львові /а.с.3/. Згідно із попередженнями ЛКП «Левандівка» від 21.07.2014 року та від 02.09.2014 року та від 26.09.2014 /а.с.5,10,13/ відповідача попереджено про необхідність демонтувати самочинно встановлений гараж, однак, як вбачається із акту ЛКП «Левандівка» від 07.10.2014 року /а.с.18/ згадане розпорядження відповідачем виконано не було. Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1, 4 ст.376 ЦПК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони були збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. Якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок. Зі змісту ч.2 ст.8 та ч.5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передумовою здійснення будівництва, реконструкції обєктів містобудування є отримання дозволу на будівництво від виконавчих органів відповідних рад. Таким чином, судом не встановлено та відповідачем не надано доказів на підтвердження незаконності вимог позивача, та їх необґрунтованість. Слід звернути увагу, що відповідач, хоча належним чином і повідомлявся про судове засідання, однак, в не зявився на нього, не користувався своїми права щодо доведеності неправомірності вимог відповідача. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи із наведеного та враховуючи, що [PERSON] самовільно встановив металевий гараж на землях комунальної власності, без дозвільних документів органів місцевого самоврядування, порушує права інших осіб, тому позов слід задовольнити, зобовязати відповідача демонтувати самочинно встановлений металевий гараж, розміром 3,30х5,50 м на землях комунальної власності біля житлових будинків №21-23 по вул.Роксоляни та на вул.Повітряній, №94 у м.Львові. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем /а.с.1/.

Outcome: approved