Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] в якому просить суд визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням [ADDRESS] . Обґрунтовує свої вимоги тим, що позивачі є власниками 47/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована за зазначеною адресою, але більше 15 років в вищевказаному домоволодінні не проживає, перешкод у користуванні житловим приміщенням ніхто не чинив, особисті речі в житловому приміщенні відсутні. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Жодних заяв, клопотань чи відзиву на адресу суду не надавав. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] є власниками 47/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 04.09.2001 року за №АЕВ 810526, після смерті їх батька - [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.19,20). Спадкове майно було зареєстроване в НП «ОМБТІ та РОН» м. Одеси по 47/200 частин кожній 17.04.2002 року. Відповідач [PERSON] - зареєстрована у вищевказаному домоволодінні з 29.07.1992 року, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 64 (а.с.7) на теперішній час вона має свою квартиру, але знятися з реєстрації з нашої адреси добровільно не бажає. Більше 15 років відповідач у нас не мешкає, її речей у нашому домоволодінні немає. Комунальні послуги вона не платить, ремонти в домоволодінні не робить, що підтверджується актом про не проживання від 10.12.2017р. підписаний сусідами [PERSON] та [PERSON] , посвідчений начальником КП «ЖКС «Пересипський» (а.с.6). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового будівництва. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р. зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Зазначена норма вказує на достатність рішення суду, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житлом для зняття її з реєстраційного обліку відповідним органом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved