Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом заявленим до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивачка в поданому позові зазначає, що 12 жовтня 2010 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] В період шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час перебуває на утриманні позивачки та проживає з нею. [PERSON] зазначає, що вона прожила з відповідачем спільно сім років, вела спільне господарство, але останні декілька років спільне життя не складається, оскільки вони не можуть вирішувати спільні сімейні проблеми, постійно сперечаються, тому вважає, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сімю їх дитини. [PERSON] вказує, що з наведених підстав вважає, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим. Позивачка вказує, що не досягла з відповідачем на момент предявлення позову згоди з приводу матеріального утримання дитини та має інформацію, що відповідач офіційно працевлаштований водієм в пожежній частині м. Бровари, Київської області. [PERSON] вказує, що відповідач не надає на утримання дітей матеріальну допомогу, хоча зобовязаний це робити, на утриманні нікого не має, тому просить суд стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання сина щомісячно в розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитині відповідного віку. Також позивачка просить відновити їй дошлюбне прізвище «Гузовата». Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась і надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, де зазначила що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та зазначає, що не потребує примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив про те, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та надав довідку про доходи і просить не вживати заходів на примирення. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі встановив, що згідно наявного в матеріалах справи світлокопії свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ №062943, 12 жовтня 2010 року Половлівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після одруження набула прізвище [PERSON], про що зроблено актовий запис №6. Також в матеріалах справи наявна світлокопія свідоцтва про народження серії 1-ОК №165355, про народження 15 жовтня 2010 року [PERSON], батьками яких записано [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту зустрічної перевірки Половлівської сільської ради встановлено, що дійсно на утриманні позивачки [PERSON] перебуває її син [PERSON], який зареєстрований в [INFO], хоча фактично проживає в [INFO]. Відповідачем [PERSON] надано до суду довідку №16 від 27.11.2017 року, про те, що він дійсно працює в ГУ ДСНС України в Київській області на посаді водія 56 державної пожежно-рятувальної частини 5 державного пожежно-рятувального загону м. Бровари. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами фактично припинено шлюбні відносини. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, шлюб підлягає розірванню. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки та відповідача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має відновити дошлюбне прізвище, про що просить у поданій до суду заяві. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення\~\~ нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України\~передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи докази, досліджені судом, які наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Крім того, згідно п. 3\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому з відповідача\~[PERSON] необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved