overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

До суду\~з вказаною\~позовною заявою\~звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 11 грудня 2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом ДРАЦС Білоцерківського МРУЮ Київській області, актовий запис №1554. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось. У стосунках зникли почуття взаємної любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки. Між ними періодично виникали сварки, під час яких відповідач принижував її честь і гідність. Окрім цього, відповідач систематично зловживає спиртними напоями. Спільного бюджету не мають, шлюбних стосунків не підтримують. Звернутися до органів РАЦС з спільною заявою про розірвання шлюбу відповідач не бажає. Позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не прибула, до суду подала заяву, в якій позов підтримала, підтвердила обставини зазначені в позовній заяві, справу просить розглядати без її участі. Додатково в заяві зазначила, що з грудня місяця 2018 року вона з відповідачем спільно не проживає, спільного господарства не веде та не підтримує шлюбних стосунків. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON]. Судові витрати по справі просить покласти на неї. Відповідач в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 11 грудня 2012 року у відділі\~ДРАЦС Білоцерківського\~МРУЮ Київській\~області,\~актовий запис\~№1554 (а.с. 16). Від спільного шлюбу дітей не мають. Сторони проживають окремо. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримала, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Позивач просить судові витрати по справі покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 14 жовтня 1995 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого народилися сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що подальше збереження шлюбу і спільне проживання неможливе, оскільки відповідач з 2010 року проживає з іншою жінкою в цивільному шлюбі. Їхні шлюбні стосунки були фактично припиненні, з 2010 року проживають окремо. В судове засідання позивач не прибула, до суду подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, підтвердила, справу просить розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, до суду подав заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просить розглядати без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, письмові заяви сторін, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 14 жовтня 1995 року у відділі РАГС Ставищенської райдержадміністрації Київської області, актовий запис № 70 (а.с. 5). Від даного шлюбу мають неповнолітнього син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони проживають окремо і шлюбних стосунків не підтримують. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 15.11.2007 року між нею і відповідачем укладено шлюб, про що виконкомом Сухоярської сільської ради Ставищенського району Київської області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно до їх повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, посилаючись на те, що діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач інших утриманців немає, працездатний, його стан здоров'я дозволяє працювати. Позивач в судове засідання не прибула, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглядати у його відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи та перевіривши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 15 листопада 2007 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Сухоярської сільської ради Ставищенського району Київської області, актовий запис № 1 (а.с 7), мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 9) та [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, - з нього слід стягнути на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 22 березня 2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого мають малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що навесні 2014 року вони припинили шлюбні стосунки і більше їх не поновлювали. Вона з дітьми залишила відповідача через неприязні стосунки, причиною яких були скандали та побиття. За три роки з часу припинення стосунків відповідач сімєю не цікавиться, вихованням дітей не займається, шлюб існує лише формально. В судове засідання позивач не прибула, до суду подала заяву, в якій позов підтримала, справу просить розглядати без її участі, додатково в заяві зазначила, що їх спільні з відповідачем діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 22 березня 2007 року у Ковалівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, про що зроблено у свідоцтві про шлюб серії I -КЕ №027028 актовий запис за № 2 (а.с. 3). Від даного шлюбу мають малолітніх синів [PERSON], [INFO] (а.с. 4) та [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сторони проживають окремо і шлюбних стосунків не підтримують з весни 2014 року. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Беручи до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач не надав заперечень щодо цього, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Враховуючи факт відсутності заперечень відповідача проти розірвання шлюбу та відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 28 серпня 2010 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та на її утримання в розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Вказане обгрунтовує тим, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, вона в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, про що зробив усну заяву. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, усну заяву про визнання позову відповідача, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя\~ у частці від\~ заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, - з нього слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та на утримання позивача в розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 29 жовтня 2010 року вона одружилася з відповідачем. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини його доходу, але не менше 30 відсотків доходу на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, мотивуючи тим, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач допомоги на утримання дитини не надає, місце його роботи їй не відомо. З відповідачем вона проживає окремо. Позивач в судове засідання не прибула, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду сповіщений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони з 29.10.2010 року проживають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 2). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 29 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ставищенського РУЮ Київської області (а.с.3) встановлено, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Журавлиської сільської ради від 14 березня 2014 року за №103 (а.с. 4) син проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то з нього слід стягнути на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі ? частини його доходу, щомісячно і до його повноліття. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду державного бюджету в розмірі 243 гривні 60 копійок. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 31 січня 2017 року вона з відповідачем у Фастівському міськрайонному відділі РАЦСу Головного територіального управління юстиції у Київській області уклали шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося через протиріччя у поглядах на життя, несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Від вказаного шлюбу спільних дітей не мають. На даний час сім'я фактично розпалася, на протязі останніх шести місяців шлюбних стосунків вони не підтримують, проживають окремо, примирення між ними не можливе. Шлюб носить формальний характер. Відповідач в добровільному порядку розривати шлюб не бажає. Після розірвання шлюбу прізвища вона змінювати не бажає. Позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не прибула, до суду подала заяву, в якій справу просить розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 31 січня 2017 року у Фастівському міськрайонному відділі державної РАЦСу Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 27 (а.с. 24). Спільних дітей від шлюбу сторони не мають, проживають окремо. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримала, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 9 серпня 2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на її утриманні. Позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно до її повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач участі в утриманні дочки не приймає, працездатний, інших осіб на утриманні не має. Місце роботи відповідача їй невідоме. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини на які посилається в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суду пояснив, що в січні 2014 позивачка залишила його та з дитиною перейшла проживати до своєї матері, з вказаного часу шлюбні стосунки вони не підтримують. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, усну заяву відповідача про визнання позову та перевіривши подані письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки сторони припинили шлюбні стосунки, дитина проживає з позивачкою, відповідач є працездатним, позовні вимоги визнає, - з нього слід стягнути на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що він з відповідачем з 7 червня 1992 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки через різні погляди на сімейне життя та обовязки, непорозуміння, психологічну несумісність і небажання покращити сімейні відносини їхня сімя фактично розпалася. Постійні сварки на побутовому рівні призвели до повного припинення шлюбних відносин. В судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 23). В судове засідання відповідач не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 7 червня 1992 року у виконкомі Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області, актовий запис № 4 (а.с. 6). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають (а.с. 7). Сторони на даний час шлюбних стосунків не підтримують. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримав, а відповідач в судове засідання не прибула, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved