Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

За позовом сторона позивача просить зобов`язати [PERSON] ліквідувати шляхом засипання споруджену на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вигрібну яму. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Поряд з іншими господарчими спорудами на присадибний ділянці позивача споруджений погреб, який їй належить і яким позивач постійно користується. З позивачем межує відповідач [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , де він для своїх потреб виготовив вигрібну яму, котру розташував в супереч вимогам Земельного кодексу України. Ямою відповідач користується з моменту виготовлення і до цього часу. Виготовлена вказана вигрібна яма без водотривкого шару. До травня 2017 року користування вигрібною ямою відповідачем для позивача ніяких ускладнень не створювало. Однак у травні 2017 року в погребі з`явився неприємний запах каналізації та на стінах погребу проявилися сліди стічної води, що могли привести до руйнації погребу. 16 травня 2017 року відповідна комісія Семенівської міської ради Чернігівської області провела обстеження погребу, належного позивачеві та виявила вказані вище недоліки. Комісія після огляду погребу дійшла висновку, що має місце вина відповідача, яка полягає в тому, що він розташував вигрібну яму на своїй ділянці, але на відстані приблизно 2-3 метрів від погребу позивача, що призвело до порушення закону, також вигрібна яма споруджена без водотривкого шару. 18 травня 2017 року відповідачеві був направлений припис № 2017/11-1, згідно якого йому необхідно було вжити заходів щодо забезпечення недопущення попадання стічних вод зі зливної ями (вигребу) до погребу позивача шляхом влаштування водотривкого шару в ямі або її перенесення. Позивач ніяким чином не відреагував на такий припис і до цього часу, тобто більш ніж три роки, постійно користується цією ж вигрібною ямою й увесь такий час в погребі позивача наявний неприємний запах й на стінах погребу присутні сліди стічної води, що може привести до руйнації погребу. Ця обставина підтверджена актом обстеження домогосподарства, в тому числі й погребу, належного позивачеві, від 10 серпня 2020 року, складеного іншою комісією. Остання комісія після обстеження погребу позивача дійшла до таких же висновків, як і попередня комісія, а саме, що стійкий неприємний запах у погребі та стічна вода на стінах погребу, що може повністю його зруйнувати, виникли з-за нехтування відповідачем приписів Земельного кодексу України, тобто невірного розміщення вигрібної ями та будівництва вигрібної ями з порушеннями державних будівельних норм, санітарних норм та правил, а саме через відсутність водотривкого шару. Позивач неодноразово, в тому числі й після 10 вересня 2020 року, тобто після останнього обстеження погребу, зверталася до відповідача як з проханнями, так і з вимогами про припинення використовування вигрібної ями, але з боку відповідача ніякої реакції не має, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Позивач вважає, що найбільш ефективним способом припинення користування вигрібною ямою є її ліквідація шляхом засипання землею. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Пояснила про те, що вона вважає причиною негараздів в її погребі, зокрема появи неприємного запаху й вологи, є саме вигрібна яма, котра використовується відповідачем. Представник позивача, адвокат Куролес Микола Григорович, у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що, на його переконання, існують всі правові підстави для задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, направив свого повноважного представника, адвоката Голика Євгена Валерійовича. У судовому засіданні представник відповідача, адвокат Голик Євген Валерійович позов не визнав повністю та пояснив про те, що відповідач не є власником домоволодіння по [ADDRESS] . Таким є [PERSON] (дід відповідача), котрий на початку 2000 років виїхав до Росії. Відповідач використовує згадане домоволодіння, батько відповідача помер. Де зараз знаходиться власник [PERSON] невідомо. Відповідач як користувач домоволодіння по суті не може ліквідувати вигрібну яму. Крім того, відповідач [PERSON] не вважає, що своїми діяннями він порушує стан нормального функціонування погребу позивача. Разом з відповідачем в домоволодінні мешкає його дружина та четверо малолітніх дітей. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської міської ради Чернігівської області, за довіреністю, розпорядженням, положенням та посадовою інструкцією, начальник відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, благоустрою та цивільного захисту міської ради, [PERSON] , у судовому засіданні у вирішенні спору по суті поклався на розсуд суду і пояснив про те, що він не може однозначно ствердно сказати, що вода й неприємний запах в погребі позивача є безумовним наслідком використання вигрібної ями відповідачем. Згідно Державних будівельних норм відстань між вигрібною ямою і певною будівлею чи спорудою не може бути меншою 5 метрів. Допитаний як свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання про те, що він брав участь в обстеженні господарства позивача, в погребі і на подвір`ї якого відчувався неприємний запах, але звідки він був невідомо. Суд, вислухавши учасників справи, допитавши свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі з`ясовано, що в користуванні відповідача [PERSON] перебуває вигрібна яма овальної форми розміром 2,0 х 1,3 метри, що розташована на земельній ділянці в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , куди під`єднані каналізаційні виводи з будинку наведеного домоволодіння. Матеріалом конструкції ями є цегла (суцільна кладка без отворів), дно ями напевно глиняне. Конструкція ями не має водонепроникного шару (гідроізоляція тощо), що може гарантувати запобіганню фільтрації фекальних стоків у ґрунт. На сусідній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , розташований погреб з цегляних стін [PERSON] розміром в плані 2,0 х 3,0 метри, в котрому станом на 16.05.2017, 10.08.2020 та 23.01.2021 проявлялися концентрація вологи на стінах, а також на підлозі вздовж стін, неприємний запах. Суміжні земельні ділянки мають природний перепад висот приблизно 1 метр (ухил в сторону земельної ділянки № [NUMBER] [PERSON] ). Фактична відстань від ями до погребу складає приблизно 4 або 4,25 метри. Відстань від краю вигрібної ями до межі земельної ділянки, на якій вона розташована, становить 2,75 метри. Відстань від краю погребу на ділянці № [NUMBER] до огорожі становить 1,5 метри. Відповідач регулярно користується вказаною вигрібною ямою разом зі своєю сім`єю, котра складається з 2 дорослих осіб (включно з відповідачем) і 4 чотирьох малолітніх дітей. Відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання по [ADDRESS] , але останнім відомим власником даного володіння по суті є [PERSON] . Указані обставини підтверджуються даними позовної заяви (а. с. 2) та відомостями письмових доказів, зокрема: довідкою Семенівської міської ради Чернігівської області про місце проживання [PERSON] (а.с. 7); актами обстеження від 16 травня 2017 року, від 10 серпня 2020 року, 23 січня 2021 року щодо негативних проявів вологи та неприємних запахів в погребі позивача ( а.с. 8, 10, 93); актом обстеження домогосподарства по [ADDRESS] з додатками від 16.03.2021, яким користується відповідач [PERSON] (а. с. 105-110); копії договору купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS] разом з реєстраційним написом, де наведено дані про власника домоволодіння [PERSON] (а.с. 44-45); даними копії довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] по [ADDRESS] (а.с. 19). \~ \~ \~ \~Також вказані обставини доводяться відомостями, усно сповіщеними суду у судовому засіданні представником відповідача [PERSON] , але лише в частині кількості й характеристик осіб, мешканців домоволодіння відповідача [PERSON] , котрі користуються вигрібною ямою. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд убачає за потрібне позов задовольнити частково з таких підстав. \~ \~ \~ \~У справі відсутні дані та докази про те, що спірна вигрібна яма збудована відповідно до вимог законодавства. \~ \~ \~ \~Так, у відповідності до п. 3.25а* Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**», затверджених Держкоммістобудування від 17.04.1992 № 44 (із наступними змінами) за визначеннями приведеної тут таблиці, а також в контексті пояснення у судовому засіданні представника третьої особи [PERSON] , відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами до певної вигрібної ями (септика) слід приймати як не менше 5 метрів, чого не дотримано у відношенні відстані між вказаною ямою та погребом позивача (відстань складає, як видно з наведеного, близько 4,25 метри (за приведеним актом від 23.01.2021), а за актом від 10.08.2020 приблизно 4 метри. \~ \~ \~ \~Крім того, спірна вигрібна яма має напевно глиняне дно й у її конструкції не присутній водонепроникний шар (гідроізоляція), що може гарантувати запобіганню фільтрації фекальних стоків у ґрунт. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Таким чином, суд переконаний, що користування відповідачем наведеною вигрібною ямою протирічить як вказаним нормам Цивільного Кодексу України й Земельного кодексу України, так і зазначеним вимогам ДБН 360-92**. Отже, зважаючи на те, що у справі не доведено, що позивач є власником вигрібної ями, розташованої по [ADDRESS] , відповідача слід зобов`язати припинити користуватися цією вигрібною ямою, адже користування нею може порушувати права позивача (на чому вона наголошує), шляхом виконання за власний рахунок відповідача робіт по від`єднанню всіх каналізаційних виводів до вказаної вигрібної ями. Обираючи такий спосіб задоволення позову, суд враховує те, що в інтересах позивача за позовом заявлений більш широкий спосіб захисту права ліквідація (тобто припинення існування) спірного об`єкта, який у повній мірі не можливо у даному разі реалізувати без встановлення його власника (лише власникові належать всі права володіння, користування та розпоряджання своїм майном як це слідує з положень ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України), а зобов`язання припинення користування ним є саме таким заходом, що може співвідноситися крізь призму погляду на основні параметри функціонування й призначення спірного об`єкта як більше й менше, а відтак й не суперечитиме положенням ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України щодо диспозитивності цивільного судочинства. Ухвалюючи рішення\~на користь\~позивача,\~суд відхиляє\~вказані вище\~доводи представника\~відповідача [PERSON] \~у судовому\~засіданні у\~частині не\~визнання позову,\~адже вони\~не спростовують\~як вимоги\~законодавства щодо\~відстані розташування\~вигрібної ями,\~так і\~необхідності присутності\~в її\~конструкції водонепроникного\~шару,\~зобов`язати облаштувати\~який відповідача\~як користувача\~невідомо на\~яких підставах\~збудованого об`єкта,\~власник якого\~до того\~ж ще\~й не\~встановлений,\~суд не\~може. Зважаючи на те, що позов по суті задовольняється наполовину, суд убачає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України половину оплаченого при подачі позову судового збору в сумі 420 гривень 40 копійок (квитанція про сплату розміру судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок на а.с. 1).

Outcome: partial