Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернувся [PERSON], посилаючись на те, що він з відповідачем з 16 травня 2014 року перебувають у шлюбі від якого мають неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки через різні погляди на шлюб та сімю протягом останнього року стосунки між ними поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. До суду з зустрічною позовною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що вони з відповідачем з 16 травня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO]. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) щомісячно не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до їх повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку) щомісячно, до досягнення дітьми трьох років, мотивуючи тим, що відповідач, який є працездатним, участі в утриманні дітей не приймає, діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьох років. В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги по первісному позову підтримали, представник [PERSON] підтвердили обставини викладені в позові позивачем та уточнені позовні вимоги по зустрічному позову визнала. Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, просить після розірвання шлюбу відповідачу відновити дошлюбне прізвище „Плетяна; уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів підтримав, підтвердив обставини викладені в позові позивачем. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, усну заяву про визнання зустрічного позову представника [PERSON] [PERSON] та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги по первісному та зустрічному позовах обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 16 травня 2014 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Ставищенського РУЮ у Київській області, актовий запис 50 (а.с. 58). Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Сторони близько року проживають окремо і шлюбних стосунків не підтримують. Діти проживають разом із матірю (а.с. 40). [PERSON] працює водієм-експедитором в ТОВ „Техно-Ойл-ЛК, його дохід за 12 місяців становить 29559,60 гривень (а.с. 51). На його утриманні інших дітей та непрацездатних осіб немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що в судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, а представник відповідача [PERSON] позов визнав, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вжити таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 180 СК ( 2947-14 ) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до положень п. 17 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи матеріальне становище відповідача по зустрічному позову, відсутність у нього інших дітей, утриманців, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дочкам, та беручи до уваги, що представник відповідача позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей визнає, з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину і до їх повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. З урахування вищевикладених встановлених судом обставин, а також з урахуванням стягнення з відповідача на двох дітей аліментів у розмірі 1/3 частини його доходів, суд дійшов висновку про те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, та беручи до уваги, що представник відповідача позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача визнає, а тому слід стягнути з [PERSON]\~на користь позивача [PERSON] аліменти в розмірі 1\\6 частини доходу (заробітку) до досягнення малолітніми дітьми трьохрічного віку щомісячно, а саме до 30 липня 2019 року. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню. Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України [PERSON], на користь якої ухвалено судове рішення в частині стягнення аліментів, звільнена від оплати судового збору, тому з [PERSON] на користь спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути судовий збір. Враховуючи, що [PERSON] та її представник не надали суду належних документів, які б підтверджували те, що майновий стан відповідача за первинним позовом позбавляє можливості сплатити нею судовий збір у визначеному законом розмірі, а судом даних обставин не встановлено, тому відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved