Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 7,69 га, розташовану на території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, що належала померлому [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного майна. При зверненні із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що її мати не оформила належним чином своїх спадкових прав після смерті свого онука [PERSON], і рекомендовано звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача надав до суду письмову заяву про підтримання позову, з клопотанням розглядати справу за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, але надіслали до суду заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Як було встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи 24 травня 2015 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з чотирьох земельних ділянок, що розташовані в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Три із зазначених земельних ділянок позивач прийняла у спадщину після смерті матері і отримала на них свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Неприйнятою у спадок лишилася земельна ділянка площею 7,69 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області і фактично належала матері позивача, але переоформлена нею не була. Зазначену земельну ділянку померла отримала у спадок після свого онука [PERSON], який помер 27 листопада 2007 року. Земельна ділянка належала останньому на праві приватної власності згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 019743 виданого 21 вересня 2001 року Кіровською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області. Як вбачається з довідки Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, бабуся спадкодавця [PERSON] постійно проживала у будинку за адресою вул. Центральна, 2 в с. Стара Богданівка Миколаївського району Миколаївської області разом з онуком [PERSON] на день його смерті. Як було встановлено в судовому засіданні після смерті онука [PERSON] не оформила належним чином своїх спадкових прав. Але враховуючи, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті онука [PERSON], як спадкоємець четвертої черги за законом. Таким чином, на підставі вищезазначеного та відповідно до вимог ст. ст. 1264, 1268 ЦК України суд вважає за можливе визнати за [PERSON] після смерті онука [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 7,69 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 24 травня 2015 року. Як було встановлено в судовому засіданні після її смерті відкрилася спадщина у вигляді фактично прийнятого нею майна після смерті онука у вигляді земельної ділянки площею 7,69 га, розташованої на території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 019743 виданого 21 вересня 2001 року Кіровською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області. Як встановлено в судовому засіданні, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є сторони по справі. Проте відповідачі [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті своєї матері не приймали. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що її мати [PERSON] не оформила належним чином своїх спадкових прав після смерті онука [PERSON] Також її мати в порушення вимог ч. 6 ст. 126 Земельного кодексу України, вчасно не звернулася до відповідного органу, який здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно і не зареєструвала своє право власності на земельну ділянку, отриману у спадок від онука [PERSON], в установленому законом порядку. З підстав зазначених вище нотаріус рекомендував позивачу звернутися до суду для вирішення питання спадкування. Факту належності земельної ділянки площею 7,69 га, розташованої на території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області [PERSON] ніхто не оспорює. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі в порядку спадкування згідно ст. 131 Земельного кодексу України. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За наведених обставин, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1264, 1268 ЦК України, за [PERSON] визнається право власності на земельну ділянку площею 7,69 га, розташовану на території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Outcome: approved