Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся 04.07.2018 р. до суду з вищезгаданою заявою, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] [INFO], який помер 16.06.2018 року у м. Донецьк, Донецька область, Україна. В обґрунтування заявлених вимог, посилається на те, що вона є дружиною [PERSON], який помер 16.06.2018 року у м. Донецьк Донецької область, Україна, що є тимчасово окупованою територією. Встановлення факту смерті необхідно для реєстрації та отримання свідоцтва про смерть, встановленого законодавством України зразку. В судове засідання заявник не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Металургійний районний у місті відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України , заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч.\~2\~ст.\~317\~ЦПК України). До суду звернулася [PERSON], якає дружиною [PERSON] 12.11.1936\~р.н.( а.с.11). Згідно дублікату лікарського свідоцтва про смерть №134 від 28.06.2018 року, виданого Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги №9 м.Донецька» [PERSON] [INFO]\~помер \~16.06.2018\~рокуу м.Донецьк в наслідок хвороби , причина смерті - церебральний атеросклероз з гіпертензією (а.с. 4), що також підтверджується свідоцтвом про смерть ДНР№105397 від 16.06.2018 року, актовий запис №691, виданим м.Донецьк Донецької Народної Республіки (а.с.6). При цьому, форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоровя або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому, видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. З відмови начальника Металургійного районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 03.07.2018 року за № 223/14.9-129, наданої заявнику, вбачається, що надана заявником форма документа підтвердження факту смерті [PERSON] не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» (а.с.3). Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Листом від 26.06.2015 року Міністерство юстиції України повідомило, що видані на тимчасово окупованій території документи є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. У звязку з тим, що смерть [PERSON] настала в м.Донецьк, на території якої нині жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується з тим, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України - є неможливим. Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації смерті чоловіка документи, встановленого законодавством України зразка, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе встановити факт смерті. У рішенні про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про час та місце смерті. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved