Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області надійшла заява [PERSON] про вставлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій заявник просить встановити\~ факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа Державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП №049318, виданого 20 листопада 2002 року на підставі розпорядження голови Токмацької райдержадміністрації від 17 вересня 2002 року №242. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим № 2325280800:04:002:0016, площею 3,88 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Долинської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Право власності на земельну ділянку заявник набула на підставі розпорядження голови Токмацької райдержадміністрації від 17 вересня 2002 року №242. При заповненні бланка державного акту спеціалістами відділу земельних ресурсів допущена помилка в написанні прізвища заявника, а саме зазначено прізвище заявника як «Гедзь». Відповідно до частини 8 статті 24, пункту 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 7 липня 2011 року №3613-VI «Про Державний земельний кадастр», з 1 січня 2013 року видача державних актів для підтвердження державної реєстрації земельної ділянки припинена, а тому і внесення виправлень в них або видача нових державних актів неможливі. Метою встановлення факту належності державного акта заявнику є підтвердження її права власності на земельну ділянку та усунення перешкод в розпоряджанні належним їй майном. В звязку з чим заявник звернулася з заявою до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Токмацької райдержадміністрації від 17 вересня 2002 року №242 набула право власності на земельну ділянку з кадастровим № 2325280800:04:002:0016, площею 3,88 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Долинської сільської ради Токмацького району Запорізької області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП №049318, виданим 20 листопада 2002 року та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.04.2018 №НВ-2304114652018. Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП №049318 містить запис: «Прізвище читається [PERSON]». У паспорті громадянина України № 001580989, виданого 23.02.2018, заявник зазначена як [PERSON], [INFO], рнокпп [NUMBER]. У довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 18.04.2000, заявник зазначена як [PERSON]. Отже, судом встановлено, що при видачі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП №049318 допущена помилка в написанні прізвища заявника, а саме зазначено прізвище як «Гедзь». Пунктом 2.9 розділу 2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року №43, в редакції чинній на час видачі державного акта, бланк державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею, договору тимчасового користування землею чи оренди землі заповняється державною мовою. Всі записи мають бути зроблені чітко і ретельно, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів можливе з використанням комп'ютерної техніки. Таким чином, внесення виправлень в державний акт не допускається. Відповідно до пункту 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 7 липня 2011 року №3613-VI «Про Державний земельний кадастр», з 1 січня 2013 року видача державних актів для підтвердження державної реєстрації земельної ділянки припинена, а тому і внесення виправлень в них або видача нових державних актів неможливі. Зазначені обставини є загальновідомими і відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК не потребують доказування. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 27 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. На підставі зазначеної норми права державний акт є правовстановлюючим документом. Метою встановлення факту належності заявнику державного акта є підтвердження права власності на земельну ділянку та усунення перешкод в розпоряджанні належним майном. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа Державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП №049318, виданого 20 листопада 2002 року на підставі розпорядження голови Токмацької райдержадміністрації від 17 вересня 2002 року №242. Частиною 7\~статті 294 ЦПК України\~встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved