Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Заступник керівник Смілянської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Смілянської районної ради Черкаської області та КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської» Смілянської районної ради до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 04 березня 2019 року близько 18 години 15 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ-2108, реєстраційний № [NUMBER] , та рухаючись по вул. Трипільській в м. Смілі в напрямку м. Черкас допустив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не впорався з керуванням та допустив наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті наїзду [PERSON] отримав тілесні ушкодження та перебував на лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської» в період часу з 04 березня по 28 березня 2020 року, всього 25 ліжко-днів. На його лікування було витрачено 13839 грн. 25 коп. з розрахунку 553 грн. 57 коп. за один ліжко-день. Смілянська міська лікарня знаходиться в комунальній власності, є бюджетним закладом охорони здоров`я і фінансується з бюджету Смілянської міської ради, уповноваженим органом управління лікарнею є відділ охорони здоров`я виконавчого комітету Смілянської міської ради. Прокурор стверджує, що ненадходження до бюджету коштів, затрачених на лікування потерпілої, негативним чином впливає на дохідну частину бюджету та фінансування видатків держави, в тому числі і на соціальну сферу в частині охорони здоров`я, а тому просить суд стягнути з [PERSON] витрати, понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого. В судове засідання сторони не з`явились, в направлених на адресу суду заявах прокурор, Смілянська районна рада та [PERSON] просили розглядати справу у їх відсутності. Прокурор підтримав позов, відповідач позов визнав. Представник КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської» в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи лікарня була повідомлена належним чином. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.3, п.2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Як встановлено з листів від 21 січня 2020 року Смілянська районнаради Черкаської області та КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської» не вживав заходів щодо стягнення із [PERSON] завданих збитків в зв`язку з лікуванням [PERSON] . Згідно з приєднаним до матеріалів справи листом від 22 січня 2020 року Смілянською місцевої прокуратурою було повідомлено ці установи про їх намір звернутись до суду з наведеним позовом. Наведені обставини, на думку суду, дають право Смілянській місцевій прокуратурі вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Суд також враховує, що відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Наведені норми також дають прокуратурі право звернення до суду з наведеним позовом. Відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2019 року по справі № 703/3952/19 [PERSON] 04 березня 2019 року близько 18 години 15 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ-2108, реєстраційний № [NUMBER] , та рухаючись по вул. Трипільській в м. Смілі в напрямку м. Черкас допустив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не впорався з керуванням та допустив наїзд на пішохода [PERSON] , у результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді скалкового перелому верхньої третини правої великогомілкової кістки із раною в даній області та перелом нижньої третини лівої плечової кістки, які по ступеню тяжкості відноситься до категорії середньої тяжкості. Це ж підтверджується висновком експерта № 05-6-01/392 від 24 вересня 2019 року. Цією ж ухвалою його було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Положеннями ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я». Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. Як вбачається з довідки КНП «Смілянська міська лікарня» від 15 січня 2019 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні цієї лікарні з 04 по 28 березня 2019 року, вартість одного ліжко-дня складала 555 грн. 56 коп., всього за 25 днів на суму 13889 грн. Враховуючи, що з цієї суми прокурор просить стягнути лише 13839 грн. 25 коп., суд вважає за можливе задоволити позов в межахь заявлених вимог. Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» встановлено, що визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач визнав позов в повному обсязі і таке визнання не порушує прав чи законних інтересів інших осіб, суд вважає за можливе задоволити позов в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з вказаним позовом був звільнений від сплати судового збору, згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 2102 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved