Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

До Чернівецького районного суду звернувся керівник Могилів - Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької селищної ради Могилів - Подільського району Вінницької області з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову керівник Могилів - Подільської місцевої прокуратури вказує на те, що неправомірними діями [PERSON] , будучи на посаді головного лікаря КНП «Чернівецький центр первиннох медико - санітарної допомоги Чернівецької районної ради», шляхом видання ряду наказів в умовах реального конфлікту інтересів завдано шкоди державі в особі Чернівецької селищної ради Могилів - Подільського району Вінницької області в розмірі 25177 грн. 98 коп., яку на час пред`явлення позову не відшкодовано. Могилів - Подільською окружною прокуратурою подано заяву про розгляд справи за відсутності представника окружної прокуратури, позовні вимоги підтримуються на умовах, викладених в позовній заяві та просить їх задоволити в повному обсязі. Відповідачем в повному обсязі визнаються позовні вимоги та не заперечується проти їх задоволення. Особою, в інтересах якої заявлено позов - Чернівецькою селищною радою Могилів - Подільського району Вінницької області, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подано заяву про розгляд справи у відсутність повноважного представника, позовні вимоги підтримуються. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, ґрунтуючись на наступних підставах. Відповідно до ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 Конституції України). У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити в своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.2.ст.5 ЦПК). Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Могилів - Подільською окружною прокуратурою під час вивчення рішень судів, ухвалених у справах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, які набрали законної сили, установлено порушення інтересів держави та підстави для їх представництва прокурором. Так, згідно постанови Чернівецького районного суду Вінницької області від 06.04.2021 року (справа №150/89/21 (провадження по справі №1-кп/150/32/21) [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП, ч.2 ст.172-7 КУпАП та застосовано відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень. Постановою суду встановлено, що [PERSON] , працюючи головним лікарем комунального некомерційного підприємства «Чернівецький центр первинної медико - санітарної допомоги» Чернівецької районної ради Вінницької області, являючись відповідно до підпункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, та в силу примітки до статті 172-7 КУпАП, також суб`єктом адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачено статтею 172-7 КУпАП «Порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів», в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», 01.06.2020 при винесенні та підписанні наказу «Про надання сумісництва» №31-к від 01.06.2020, згідно якого інженеру програмісту [PERSON] надано 0,5 посади підсобного робітника за сумісництвом, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не пізніше наступного робочого дня (02.06.2020) не повідомила Чернівецьку районну раду про виникнення реального конфлікту інтересів, тобто, суперечності між її приватним інтересом та представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, який обумовлений наявністю сімейних стосунків із [PERSON] , так як останній є її сином. Крім того, 03.08.2020 при винесенні та підписанні наказу «Про переведення» №39-к від 03.08.2020, згідно якого інженера програміста [PERSON] переведено на посаду водія автотранспортного засобу чергового кабінету Чернівецької АЗПСМ, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не пізніше наступного робочого дня (04.08.2020) не повідомила Чернівецьку районну раду про виникнення реального конфлікту інтересів, тобто, суперечності між її приватним інтересом та представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, який обумовлений наявністю сімейних стосунків із [PERSON] , так як останній є її сином. Крім того, 03.08.2020 при винесенні та підписанні наказу «Про зняття сумісництва» №40-к від 03.08.2020, згідно якого з інженера програміста [PERSON] знято 0,5 посади підсобного робітника за сумісництвом, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не пізніше наступного робочого дня (04.08.2020) не повідомила Чернівецьку районну раду про виникнення реального конфлікту інтересів, тобто, суперечності між її приватним інтересом та представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, який обумовлений наявністю сімейних стосунків із [PERSON] , так як останній є її сином. Крім того, 03.08.2020 при винесенні та підписанні наказу «Про надання сумісництва» №41-к від 03.08.2020, згідно якого водію автотранспортного засобу чергового кабінету Чернівецької АЗПСМ [PERSON] надано 0,5 посади інженера програміста за сумісництвом з 03.08.2020, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не пізніше наступного робочого дня (04.08.2020) не повідомила Чернівецьку районну раду про виникнення реального конфлікту інтересів, тобто, суперечності між її приватним інтересом та представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, який обумовлений наявністю сімейних стосунків із [PERSON] , так як останній є її сином. Крім того, 21.09.2020 будучи присутньою на засіданні постійної діючої групи трудового колективу з питань оплати праці від 21.09.2020 (протокол №17) при розгляді питання про надання водію автотранспортного засобу [PERSON] доплати у вигляді 0,75% від 200 відсотків посадового окладу проголосувала «ЗА» та на підставі протоколу №17 від 21.09.2020 винесла наказ «Про регулювання оплати праці» №121-В від 21.09.2020, згідно якого [PERSON] - водію автотранспортного засобу чергового кабінету Чернівецької АЗПСМ надано доплату у вигляді 0,75% від 200 відсотків посадового окладу, при цьому не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомила постійну діючу групу трудового колективу з питань оплати праці і не пізніше наступного робочого дня (22.09.2020) не повідомила Чернівецьку районну раду про виникнення реального конфлікту інтересів, тобто, суперечності між її приватним інтересом та представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, який обумовлений наявністю сімейних стосунків із [PERSON] , так як останній є її сином. Крім того, 21.10.2020 будучи присутньою на засіданні постійної діючої групи трудового колективу з питань оплати праці від 21.10.2020 (протокол №19) при розгляді питання про надання водію автотранспортного засобу [PERSON] доплати у вигляді 0,75% від 200 відсотків посадового окладу проголосувала «ЗА» та на підставі протоколу №19 від 21.10.2020 винесла наказ «Про регулювання оплати праці» №131 від 21.10.2020, згідно якого [PERSON] - водію автотранспортного засобу чергового кабінету Черніецької АЗПСМ надано доплату у вигляді 0,75% від 200 відсотків посадового окладу, при цьому не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомила постійну діючу групу трудового колективу з питань оплати праці і не пізніше наступного робочого дня (22.10.2020) не повідомила Чернівецьку районну раду про виникнення реального конфлікту інтересів, тобто, суперечності між її приватним інтересом та представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, який обумовлений наявністю сімейних стосунків із [PERSON] , так як останній є її сином. Крім того, 12.11.2020 будучи присутньою на засіданні постійної діючої групи трудового колективу з питань оплати праці від 12.11.2020 (протокол №21) при розгляді питання про надання водію автотранспортного засобу [PERSON] доплати у вигляді 0,75% від 200 відсотків посадового окладу проголосувала «ЗА» та на підставі протоколу №21 від 12.11.2020 винесла наказ «Про регулювання оплати праці» №139-В від 12.11.2020, згідно якого [PERSON] - водію автотранспортного засобу чергового кабінету Черніецької АЗПСМ надано доплату у вигляді 0,75% від 200 відсотків посадового окладу, при цьому не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомила постійну діючу групу трудового колективу з питань оплати праці і не пізніше наступного робочого дня (13.11.2020) не повідомила Чернівецьку районну раду про виникнення реального конфлікту інтересів, тобто, суперечності між її приватним інтересом та представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, який обумовлений наявністю сімейних стосунків із [PERSON] , так як останній є її сином. Крім того, 23.12.2020 будучи присутньою на засіданні постійної діючої групи трудового колективу з питань оплати праці від 23.12.2020 (протокол №23) при розгляді питання про надання водію автотранспортного засобу [PERSON] доплати у вигляді 0,75% від 200 відсотків посадового окладу проголосувала «ЗА» та на підставі протоколу №23 від 23.12.2020 винесла наказ «Про регулювання оплати праці» №162-В від 23.12.2020, згідно якого [PERSON] - водію автотранспортного засобу чергового кабінету Чернівецької АЗПСМ надано доплату у вигляді 0,75% від 200 відсотків посадового окладу, при цьому не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомила постійну діючу групу трудового колективу з питань оплати праці і не пізніше наступного робочого дня (24.12.2020) не повідомила Чернівецьку районну раду про виникнення реального конфлікту інтересів, тобто, суперечності між її приватним інтересом та представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, який обумовлений наявністю сімейних стосунків із [PERSON] , так як останній є її сином. Таким чином, в момент видання та підписання наказів від 01.06.2020 №31-к «Про надання сумісництва»; від 03.08.2020 року №39-к «Про переведення»; від 03.08.2020 №40-к «Про зняття сумісництва»; від 03.08.2020 №41-к «Про надання сумісництва»; від 21.09.2020 №121-В «Про регулювання оплати праці»; від 21.10.2020 №131 «Про регулювання оплати праці»; від 12.11.2020 №139-В «Про регулювання оплати праці»; від 23.12.2020№162-В «Про регулювання оплати праці» у головного лікаря КНП Чернівецької районної ради «Чернівецький центр первинної медичної допомоги» Зінич К.І. виник реальний конфлікт інтересів з явним приватним інтересом по відношенню до близької особи - сина [PERSON] , про який остання не повідомила у визначені Законом терміни Чернівецьку районну раду Вінницької області або Національне агентство з питань запобігання та протидії корупції. 3 урахуванням зазначеного, видані в умовах реального конфлікту інтересів накази стосовно [PERSON] є протиправними та підлягають скасуванню а випачені суми доплат - стягненню з відповідача на користь держави. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Керівником Могилів - Подільської окружної прокуратури при зверненні до суду із позовною заявою про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення виплачених коштів внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення, дотримано визначеного чинним ЦК України строку позовної давності. Згідно із ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, обставини вчинення корупційних правопорушень та вина [PERSON] встановлені судом та викладені у постанові Чернівецького районного суду Вінницької області від 06.04.2021, а тому додаткового доказування та обгрунтування не потребують. Відповідно до ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: - вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; - повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; - не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; - вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів. Відповідно до вимог ст.67 Закону України «Про запобігання корупції», нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані неконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №442/739/17 викладено правову позицію стосовно аналогічних правовідносин. У зв`язку із беззаперечним доведенням факту вчинення корупційних правопорушень [PERSON] , видані нею накази стосовно сина [PERSON] з порушенням Закону України «Про запобігання корупції» підлягають визнанню незаконними та скасуванню, оскільки прийняті в умовах реального конфлікту інтересів. Так, ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» містить імперативну норму про заборону брати участь у прийнятті рішення органом у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Стаття 67 Закону України «Про запобігання корупції», яка містить імперативний припис про обов`язковість визнання незаконним та скасування такого рішення, оскільки альтернатива у вказаній статті зазначена, виключно, щодо вибору способу оскарження рішення, прийнятого за наявності конфлікту інтересів (скасування органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень чи визнання незаконними рішень в судовому порядку), і не передбачає іншої компетенції суду, ніж визнання такого рішення незаконним у порядку, встановленому процесуальним законом. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справ1 №810/2500/16, від 21.09.2018 №237/2574/17, від 21.09.2018 №237/2242/17. Статтею 66 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила відповідне правопорушення, в установленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що фізичні та юридичні особи, права яких порушено внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення і яким завдано моральної або майнової шкоди, збитків, мають право на відновлення прав, відшкодування збитків, шкоди у встановленому законом порядку. Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування майнової шкоди. Згідно із частиною першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами) роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Оскільки, накази від 21.09.2020 №121-В «Про регулювання оплати праці»; від 21.10.2020 №131 «Про регулювання оплати праці»; від 12.11.2020 №139-13 «Про регулювання оплати праці»; від 23.12.2020 №162-В «Про регулювання оплати праці» прийнято внаслідок вчинення відповідачем адміністративних правопорушень, у зв`язку із невиконанням покладеного статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час їх видачі, тому кошти виплачених на їх підставі доплат [PERSON] підлягають стягненню з відповідача. Так, згідно розрахунку КНП «Чернівецький центр первинної медико - санітарної допомоги» [PERSON] у вересні нараховано 8501 грн. 40 коп. та фактично виплачено - 6758,62 грн., у жовтні нараховано 5667 грн. 60 коп., фактично виплачено 4505 грн. 74 коп., у листопаді нараховано 8501 грн. 40 коп., фактично виплачено - 6578 грн. 62 коп., у грудні нараховано 9000 грн.00 коп., фактично виплачено - 7155 грн. 00 коп. Таким чином, за період з вересня по грудень 2020 року [PERSON] було фактично виплачено 25177 грн. 98 коп. на підстав1 наказів, виданих відповідачем в умовах реального конфлікту інтересів. На даний час шкода завдана неправомірними діями [PERSON] добровільно не відшкодована. У даній справі органом, до повноважень якого віднесено здійснення захисту порушених інтересів є орган місцевого самоврядування - Чернівецька селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області. Так, згідно п.п. 1.1.-1.3 Статуту комунального некомерційного підприємства «Чернівецький центр первинної медико-санітарної допомоги Чернівецької селищної ради», затвердженого рішенням 1 сесії Чернівецької селищної ради 8 скликання від 11.12.2020 за № 17 Комунальне некомерційне підприємство «Чернівецький центр первинної медико-санітарної допомоги Чернівецької селищної ради» (далі центр ПМСД) є закладом охорони здоров`я -комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає медичну допомогу будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом, а також вживає заходів із профілактики захворювань населення та підтримання громадського здоров`я. Центр ПМСД є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Комунального некомерційного підприємства «Чернівецький центр первинної медико-санітарної допомоги Чернівецькоїх районної ради». Засновником, власником та органом управління майном Центру ПМСД є Чернівецька громада в особі Чернівецької селищної ради. Згідно п. 5.1. Статуту майно Центру ПМСД є комунальною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління. Майно Центру становлять необоротні та оборотні активи, основні засоби та грошові кошти, а також інші цінності, передані йому Засновником. Джерелами формування майна та коштів Центру ПМСД є кошти місцевого бюджету, бюджетні кошти (п.5.3.3). Водночас, зпдно п. 7.3.6 Статуту контроль за ефективністю використання майна, що є спільною власнстю Чернівецької громади та закріплене за Центром ПМСД, здійснює його засновник - Чернівецька селищна рада. Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (Далі - Закон) визначено, що сільські селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоровя, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі обєкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Враховуючи те, що даний позов пред`являється до суду з метою захисту економічних інтересів держави та стягнення із [PERSON] збитків, завданих місцевому бюджету внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення, Чернівецька селищна рада, як розпорядник коштів, виступає у справі позивачем. Однак, Чернівецька селищна рада, як представник інтересів територіальної громади, незважаючи на очевидний характер порушень, захист прав і законних інтересів не здійснює, що в свою черту призводить до майнових втрат місцевого бюджету. Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, окрім іншого, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначений законом. Зпдно ч.3-5 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступите за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. За змістом п. п.1, 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. При цьому ч.3 ст.23 зазначеного Закону визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. 3 огляду на вказане, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави». «Інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17). Інтерес держави у даній справі полягає у відновленні порушених прав територіальної громади, шляхом визнання недійсними наказів, їх скасування та стягнення коштів, виплачених внаслідок порушення норм антикорупційного законодавства. 3 огляду на вказане, стягнення коштів у даному випадку відновить порушений інтерес держави щодо дотримання усіма суб`єктами імперативних обов`язків, визначених антикорупційним законодавством - Законом України «Про запобігання корупції». Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 26.05.2020 (справа № 912/2385/18), бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обгрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Окружною прокуратурою 07.10.2021 направлено листи до КНП «Чернівецький центр первинної медико-санінітарної допомоги Чернівецької селищної ради» та безпосередньо до Чернівецької селищної ради, у якому повідомлено про виявлені порушення та наявність підстав для представництва. Згідно отриманої інформації КНП «Чернівецький ЦПМСД» від 13.10.2021 останнє не вбачає підстав для звернення до суду про відшкодування шкоди, заданої внаслідок вчинених головним лікарем [PERSON] правопорушень. Листом Чернівецької селищної ради за №1096 від 19.10.2021 повідомлено про відсутність заперечень щодо звернення окружної прокуратури з позовом до [PERSON] . Селищною радою самостійно порушення не усунуто, до суду з позовною заявою не зверталися. Вище наведене утворює передбачений Конституцію України випадок, за якого порушення штересів держави супроводжується неналежним виконанням функцій з їх захисту уповноваженими органами, що утворює у прокурора не лише право, а й обов`язок представництва інтересів держави в суді. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Керівником Могилів - Подільської міської місцевої прокуратури відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо визнання протиправними та скасування наказів, стягнення виплачених коштів внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення. Відповідачем в повному обсязі визнаються позовні вимоги в розмірі 25177 грн. 98 коп. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 20430 гривень 00 копійок, про що свідчать платіжні доручення №1902 та №1903 від 27.10.2021 року (а.с.1, 2). З врахуванням того, що позов підлягає задоволенню, суд в силу ст.141 ЦПК України приходить до висновку про присудження позивачу судових витрат шляхом перерахування на рахунок прокуратури Вінницької області, зокрема, судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вище викладене дає суду підстави для задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача понесених ним при зверненні до суду судових витрат, зокрема, судового збору. На підставі ст.1311 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.., ст.66, 67 Закону України «Про запобігання корупції», 3, 15, 16, 1166, 1206 ЦК України,

Outcome: approved