Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Заявник - [PERSON] звернувся в суд, з заявою, в якій просить суд встановити факт, що правовстановлюючий документ, а саме : свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 14.11.1989 року, реєстр № 218, видане на ім'я [PERSON] належить її матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування заявлених вимог, заявник покликається на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Серед іншого майна до складу спадщини входить житловий будинок, що у Бродівському районі [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 14.11.1989 року, реєстр № 218. Заявниця зазначає, що є єдиною спадкоємицею вказаного майна і звернулась із відповідною заявою до нотаріуса. Проте, у вказаному правовстановлюючому документі, ім'я її матері помилково записано [PERSON], хоча її справжнє ім'я [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про смерть, копією паспорта, свідоцтвом про народження заявниці. Через вказані розбіжності вона, як спадкоємець за законом не може оформити права власності на спадкове майно, а тому її необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу. Встановлення даного факту необхідно їй з метою оформлення права власності на спадкове майно. Заявник [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів підтримала, просить її задовольнити. Представник зацікавленої особи - голова Суховільської сільської ради Бродівського району Львівської області Добрянська Т.Й. подала суду письмову заяву в якій не заперечила щодо задоволення заяви [PERSON], просить справу розглядати за відсутності представника сільської ради. Суд, розглянув справу у відсутності заявника та зацікавленої особи на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається із матеріалів справи у таких документах, як: свідоцтві про смерть (а.с.5), копії паспорта (а.с.4), витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.01.2013р. (а.с.9) зазначено особу - [PERSON], а у свідоцтві на право власності на житловий будинок від 14.11.1989р. № 218 (а.с.6) особу зазначено як [PERSON]. Таким чином, дослідивши вищевказані документи, суд приходить до переконання, що [PERSON] та [PERSON], що зазначені в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 14.11.1989р. № 218, (а.с.6), в свідоцтві про смерть (а.с.5), копії паспорта (а.с.4), є однією і тією ж особою. А тому, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що є всі підстави для встановлення факту, що свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 14.11.1989р. № 218, де особу вказано як [PERSON], відноситься до особи [PERSON], яка померла [INFO]. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, дозволяє реалізувати право на спадкування спадщини.

Outcome: approved