Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

до суду надійшла позовна заява [PERSON], згідно якої він просить визнати [PERSON] та неповнолітню [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 102 в будинку № 57 по вул. Ювілейній в м. Бахмут Донецької області; усунути перешкоди у здійсненні ним права користування квартирою № 102 в будинку № 57 по вул. Ювілейній в м. Бахмут Донецької області. Вказує, що відповідно до договору міни квартирами від 10.09.2009 року, йому на праві приватної власності належить вказана квартира. Відповідно до довідки ПП «Наш дім плюс» від 10.06.2016 року № 1549 за вказаною адресою на даний час, крім нього, зареєстровані також [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON], з якими він у будь-яких сімейних чи родинних стосунках не перебуває. Зазначає, що на протязі більше року вони за даною адресою фактично не проживають, місце їх фактичного проживання йому не відомо. Відповідач та її донька добровільно не знімаються з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, що перешкоджає йому вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном, створюють перешкоди в оформлені субсидії та змушують нести додаткові витрати на оплату житлово - комунальних послуг. Те, що на теперішній час в квартирі прописані\~ відповідач та її неповнолітня дочка порушує його права як власника, а тому просить суд визнати їх такими, що втратили право користування квартирою. Відповідач [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача. Представник третьої особи управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала частково, а саме в частині визнання неповнолітньої дитини [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки ні позивачем, ні відповідачем не надано доказів того, що дитина буде забезпечена іншим рівноцінним житлом у разі позбавлення її на праві користування житлом за адресою: [ADDRESS] (а.с.70). Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України суд вважає можливими проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що відповідно до договору міни квартирами, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4238 від 10.09.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори, власником квартири № 102, загальною площею 62,7 кв.м., в тому числі жилою 36,8 кв.м., яка складається з трьох жилих кімнат, та розташованою в м. Бахмут, вул. Ювілейна, будинок № 57, є [PERSON] (а.с.4). Згідно витягу з Державного реєстру правочинів № 7707525, виданого 10.09.2009 року державним нотаріусом Першої Артемівської нотаріальної контори [PERSON], стороною правочину договору міни являється [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки ПП «Наш дім плюс» № 1549 від 10.06.2016 року про склад сімї, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані власник [PERSON] та інші особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.6). Згідно акту ПП «Наш дім плюс» від 10.06.2016 року, складеного комісією та затвердженого директором [PERSON], була проведена перевірка паспортного режиму квартири № 102 житлового будинку № 57 по вул. Ювілейній. Перевіркою було встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], але [PERSON] та [PERSON] за даною адресою фактично не мешкають з травня 2015 року по теперішній час, що підтверджують сусіди [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с.9). Відповідно до довідки ПП «Наш дім плюс» № 1642 про склад сімї, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані власник [PERSON] та інші особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.16). Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 64015955 від 21.07.2016 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.36-37). Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.). Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції. Відповідно до листа начальника Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області підполковника поліції [PERSON] від 1.08.2016 року № 19161/201/01-2016, від громадянки [PERSON], [INFO], надходили повідомлення, повязані з фактами чинення перешкод та недопущення до квартири [ADDRESS]. Вказані повідомлення були зареєстровані та розглянуті в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян» (а.с.42). Так, згідно рапорту про виявлення кримінального правопорушення від 27.01.2016 року, складеного інспектором чергової частини Бахмутського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області майором поліції [PERSON], 27.01.2016 року до чергової частини Артемівського відділу поліції надійшло повідомлення від громадянки [PERSON] про те, що її співмешканець не впускає в квартиру (а.с.65). Відповідно до пояснень та заяви громадянки [PERSON] від 27.01.2016 року, які були відібрані оперуповноваженим Бахмутського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області лейтенантом поліції [PERSON], 27.01.2016 року співмешканцем [PERSON] їй були спричинені незначні тілесні ушкодження, до кримінальної відповідальності притягувати його не бажає (а.с.38, 57). Згідно листа головного лікаря Артемівської центральної районної лікарні [PERSON] від 23.09.2016 року № 3137, громадянка [PERSON], [INFO] на обліку в КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» не перебуває, за амбулаторною та стаціонарною допомогою до Артемівської ЦРЛ не зверталася, медична допомога вдома не надавалась (а.с.66). \~В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працює в Бахмутському відділі ГУ Національної поліції України в Донецькій області. Він дійсно відбирав пояснення та приймав заяву від громадянки [PERSON] про спричинення їй тілесних ушкоджень громадянином [PERSON], складав документи, але на теперішній час він не памятає події, що сталися 27.01.2016 року. Однак він не памятає чи відбирав він пояснення від [PERSON] у відділі поліції, чи під час виїзду за місцем пригоди. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проживає в [INFO]. [PERSON] знає як співмешканку [PERSON], але вже на протязі тривалого часу з літа 2015 року вони разом не проживають, йому відомо, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, де вона на теперішній час він не знає. Вона дійсно разом і своєю донькою [PERSON] проживали з [PERSON], однак потім вони розійшлися та вони виїхала з квартири. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в [INFO]. Їй відомо, що раніше [PERSON] та [PERSON] проживали разом, з ними ще мешкали донька [PERSON] та двоє спільних дітей. Потім [PERSON] стала зловживати спиртними напоями та вони з [PERSON] припинили проживати разом, де вона на теперішній час їй невідомо, останній раз бачила її влітку. Також їй відомо, що на теперішній час [PERSON] мешкає у своїй подруги, з [PERSON] вони не проживають більше року, зі слів сусідів старшу доньку [PERSON] забрав її рідний батько та виховує дівчинку свекруха. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проживає в [INFO], [PERSON] та [PERSON] знає як сусідів, раніше вони проживали разом, але вже тривалий час вони не мешкають, бо [PERSON] зловживає спиртними напоями. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права.\~\~\~ Згідно ч. ч 1, 2\~ст.71 Житлового кодексу Української РСР\~ при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі\~ ст. 72 ЖК УРСР\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та\~ заперечень. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником\~ позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. Судом достовірно встановлено, що відповідачі не проживають у спірній квартирі з 2015 року, ним не\~ користуються, відповідач [PERSON] витрати, пов'язані з оплатою квартири та комунальних послуг не сплачує, а тому суд визнає відповідачів [PERSON] та неповнолітню [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 102\~будинку № 57 по вул. Ювілейній\~ в м. Бахмут Донецької області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved