Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: 12.09.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис № 129. Від шлюбу дітей не мають. Понад рік вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сімейних відносин стало різність характерів, вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, та відсутнє взаємопорозуміння. Вони тратили почуття взаємного кохання та поваги один до одного. Відповідач знаходиться в містах позбавлення волі, але де саме їй не відомо, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному об»ємі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 12.09.2014 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 129, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало різність характерів, вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, та відсутнє взаємопорозуміння. Вони тратили почуття взаємного кохання та поваги один до одного, в результаті чого їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що понад рік тому сторони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства та спільне проживання. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін. До цього суд приходить ще й з тих підстав, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі досить нетривалий час. Клопотань про надання строку на примирення сторонами не заявлялось. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивач, яка змінила прізвище в зв»язку з реєстрацією шлюбу, в судове засідання не з»явилась та не висловила своє волевиявлення щодо того, яке прізвище вона бажає мати після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити позивачці [PERSON] прізвище обране під час реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в с умі 551 грн 20 коп., потрібно покласти на позивача [PERSON], в свою чергу витрати, пов»язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану суд вважає за можливе покласти на відповідача [PERSON], так як в розірванні подружніх відносин суд вбачає вину обох сторін. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved