Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 01.10.2011 року у міському відділі РАЦС Маріупольського МУЮ в Донецькій області, про що було зроблено актовий запис № 733. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини з причини конфліктної обстановки у сімї, яка виникла на грунті непорозуміння між сторонами. Спору про розділ майна та виховання дитини на теперішній час у сторін немає. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 01.10.2011 року зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 733, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 251513, виданим 01.10.2011 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 444021, виданого Жовтневим відділіом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 04.04.2012 року (а.с.5). Шлюбні відносини сторони припинили з грудня 2016 року, з причини конфліктної обстановки у сімї, яка виникла на грунті непорозуміння між сторонами. Спору про розділ майна та місце проживання дитини на час розгляду справи у сторін не виникає. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 31, ч. 1 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, подавши відповідну заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110,112 СК України,

Outcome: approved