Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна до відповідача [PERSON], , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: фізична особа-підприємець [PERSON], згідно якої просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування майнової шкоди суму 114785.01 грн., та 10000 грн., на відшкодування моральної шкоди, а також понесені судові втрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: він перебуваючи у родинних відносинах з фізичною особою підприємцем [PERSON]. надав у її користування транспортний засіб RENAULT «CLIO» реєстраційний номер [NUMBER] З 2013 року використовувала даний транспортний засіб для здійснення підприємницької діяльності для задоволення особистих потреб. 10.04.2017 року [PERSON] уклала договір про надання послуг з відповідачем. Відповідно до умову даного договору відповідач повинен був виконувати послуги з доставки товарів продовольчої та непродовольчої групи у межах м. Київ та передмістя на відстані не більше 30 кілометрів від адміністративних меж міста згідно замовлення (запиту) та в межах дозволеної підприємницької діяльності замовника клієнтам ( фізичним особам-підприємцям) Відповідно до п. 1.5 вищевказаного договору [PERSON], мала право для виконання послуг надати відповідачу у тимчасове безоплатне користування необхідні матеріальні цінності. [PERSON], звернулась до нього з проханням надати відповідачу автомобіль для виконання послуг за вказаним договором. Він погодився та доручив [PERSON], передати відповідачу його автомобіль у тимчасове користування. На наступний день після укладення договору про надання послуг [PERSON]. надала відповідачу у тимчасове користування транспортний засіб, автомобіль RENAUT «CLIO» реєстраційний номер [NUMBER] з метою доставки клієнтам великої кількості товарів. Даний автомобіль мав бути повернений у вечорі того ж дня. Однак, відповідач його не повернув, а тільки через три дні повідомив [PERSON], про місце, де залишив транспортний засіб. Після того як він з [PERSON], знайшли автомобіль, ними було виявлено, що він пошкоджений Як пояснив відповідач, 11 квітня 2017 року він виїхав на вказаному автомобілі з метою доставки продовольчих товарів клієнтам по м. Києву. Керуючи транспортним засобом, він не справився з керуванням та з'їхав на обочину дороги, в результаті чого автомобіль перевернувся і зазнав значних механічних та конструктивних ушкоджень. Свою вину відповідач визнав повністю. Шкодував про вчинене та розкаювався. При цьому пояснив, що сам винен у тому, що не справився з керуванням транспортним засобом. На підставі визнання вини та відсутності постраждалих осіб не став звертатись та повідомляти органи поліції. Відповідач зобов'язувався за власний рахунок компенсувати ремонт транспортного засобу в строк до 30.04.2017 року, що підтверджується наданою ним розпискою на ім'я [PERSON] Однак взятих на себе зобов'язань з ремонту транспортного засобу не виконав, почав уникати зустріч з ним та [PERSON] На телефонні дзвінки не відповідає, його місце перебування йому не відоме. Всі спроби його знайти позитивного результату не дали. В результаті пошкодження автомобіля, йому спричиненні збитки. Згідно висновку № 282/4-17 від 27.04.2017 року щодо оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного йому як власнику транспортного засобу, вартість матеріального збитку складає 114785 грн., 01 коп., відшкодувати який відповідач відмовляється. Крім того йому була заподіяна також моральна шкода, так як він та члени його сім'ї були позбавлені користуватися транспортним засобом для особистих потреб. У результаті пошкодження його транспортного засобу він був позбавлений права на швидке та зручне для нього пересування. Не міг виїхати з родиною для придбання продуктів харчування, на дачу. Не міг перевозити вирощені овочі, фрукти, побутові речі тощо. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом довелось відкласти, а від деяких він взагалі змушений був відмовитись, що призвело до істотних порушень його життєвих потреб та до погіршення стану його здоров'я. Спричинену йому моральну шкоду позивач оцінює в 10000 грн., що й стало підставою звернення до суду В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, ФОП [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. З'ясувавши зміст позовних вимог, вислухавши осіб, що приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що між третьою особою [PERSON], та відповідачем 10.04.2017 року був укладений договір про надання послуг, що підтверджується копією договору про надання послуг. Відповідно до умову даного договору, а саме п.1.1, відповідач повинен був виконувати послуги з доставки товарів продовольчої та непродовольчої групи у межах м. Київ та передмістя на відстані не більше 30 кілометрів від адміністративних меж міста згідно замовлення (запиту) та в межах дозволеної підприємницької діяльності замовника клієнтам ( фізичним особам-підприємцям). Відповідно до п. 1.5 вищевказаного договору ФОП [PERSON], мала право для виконання послуг надати відповідачу у тимчасове безоплатне користування необхідні матеріальні цінності. Відповідно до п.2.3 вищевказаного договору виконавець, тобто відповідач, зобов'язувався дбайливо ставитись та зберігати матеріальні цінності замовника. В разі повної або часткової втрати, навмисної порчі ( у тому числі із неуважності, недбайливого відношення) за винятком природного зносу, виконавець зобов'язувався повністю компенсувати замовнику за власний рахунок відновлювальну (ринкову або товарну) вартість втрачених необхідних матеріальних цінностей на протязі одного дня з моменту виявлення факту втрати (порчі). Згідно висновку № 282/4-17 від 27.04.2017 року щодо оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, вартість матеріального збитку складає 114785 грн. 01 коп. Відповідно до розписки від 17.04.2017 року, виданої на ім'я ФОП [PERSON], встановлено,що відповідач зобов'язувався відремонтувати автомобіль RENAULT «CLIO» реєстраційний номер [NUMBER] в період з 17.04.2017 року по 30.04.2017 року. Та всі витрати по ремонту авто біля відповідач бере на себе, що підтверджується розпискою від імені [PERSON] Відповідно до п.8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що факт спричинення майнової шкоди відповідачем визнається відповідачем на підставі написаної ним розписки на ім'я третьої особи ФОП [PERSON] Розмір спричинених позивачеві збитків підтверджується висновком № 282/4-17 від 27.04.2017 року щодо оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] позивач є власником транспортного засобу, автомобіля RENAULT «CLIO» реєстраційний номер [NUMBER]. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування позивачу спричиненої майнової шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 114785 грн., 01 коп., так як саме позивач, а не ФОП [PERSON], є власником пошкодженого транспортного засобу. Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди відповідачем суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1167 ЦК України - Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно позовних вимог позивач обґрунтовує спричинену йому моральну шкоду тим, що він та члени його сім'ї були позбавлені користуватися транспортним засобом для особистих потреб. У результаті пошкодження транспортного засобу позивач був позбавлений права на швидке та зручне для нього пересування. Не міг виїхати з родиною для придбання продуктів харчування, на дачу. Не міг перевозити вирощені овочі, фрукти, побутові речі тощо. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом довелось відкласти, а від деяких він взагалі змушений був відмовитись, що призвело до істотних порушень життєвих потреб позивача та до погіршення стану його здоров'я. Проте обґрунтовуючи позовні вимоги позивач сам посилається на те, що він з 2013 року передав належний йому транспортний засіб, автомобіль RENAULT «CLIO» в користування ФОП [PERSON] А враховуючи, що позивач та третя особа, зареєстровані в різних населених пунктах України, які значно віддалені один від одного, суд робить висновок про те, що позивач не потребував даний автомобіль для власного користування, так як автомобілем користувалась третя особа ФОП [PERSON] Тому спричинення моральної шкоди в результаті пошкодження відповідачем належного позивачу автомобіля, в зв'язку з неможливістю позивача користуватись даним автомобілем для задоволення власних потреб суд не вбачає. Крім того, відносини між відповідачем та третьою особою ФОП [PERSON], виникли в результаті укладення договору про надання послуг, умовами якого не передбачено обов'язку відповідача відшкодовувати спричинену моральну шкоду. За таких обстави суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди за потрібне відмовити в повному обсязі. При цьому позивач не позбавляється права ставити дані позовні вимоги з відповідним обґрунтуванням саме до третьої особи ФОП [PERSON], а не до відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON], на користь позивача підлягають стягненню понесені ними судові витрати по сплаті судового збору, в розмірі замовлених позовних вимог. А саме в сумі 1147.85 грн. На основі ст. 22, 1166 ЦК України,

Outcome: partial