Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 7,7262 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку від 20 квітня 2004 року. Він, а також відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом майна померлого: він та відповідачі [PERSON], [PERSON], оскільки є дітьми померлого, а відповідач [PERSON], оскільки є дружиною померлого. Відповідачі відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, про що вчинили відповідні заяви, однак нотаріально їх не посвідчили. У зв'язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу у вигляді державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено, залишилася тільки його копія, що позбавляє його можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, позивач просить визнати за ним право власності на підставі рішення суду. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутність. На позовних вимогах наполягають. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність та не заперечують проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Факт смерті [PERSON] підтверджується відповідно копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 108 від 04.11.2014 року (а.с. 16). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], померлий [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,7262 га, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 17). Такими письмовими доказами, як: копією свідоцтва про одруження [PERSON] з [PERSON] від 10.11.1958 року (а.с. 18); копіями свідоцтв про народження [PERSON] (а.с.7), [PERSON] (а.с. 19), [PERSON] (а.с. 19), в яких батьками останніх вказані: [PERSON] та [PERSON] підтверджується той факт, що останні є спадкоємцями на майно першої черги за законом після смерті [PERSON] . Факт втрати позивачем оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] від 20 квітня 2004 року підтверджується оголошенням поданим позивачем у місцевій газеті «Сельськая Новь» № 29-30 від 09 квітня 2015 року про те, щоб вважати недійсним втрачений зазначений вище державний акт ( а.с.20). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту-спадкоємці за законом. У відповідності із ч.1 ст. 1261 ЦК України позивач та відповідачі відносять до спадкоємців першої черги на спадкування за законом. В силу ст. ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріуса, оскільки ним втрачений правовстановлюючий документ, а саме оригінал державного акту на земельну ділянку, а також те, що відповідачі не заперечують проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 1216, 1223, 1225, 1268, 1274 ЦК України, ст..81 ЗК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved