Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач вказує, що 15 грудня 1990 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], у результаті чого змінила своє дівоче прізвище [PERSON] на прізвище [PERSON]. Спільних неповнолітніх дітей вони не мають. Подружнім життям вони проживали до серпня 2016 року. Вона припинила з відповідачем будь-яке спілкування з того часу, як він виїхав до м. Київ на заробітки. Спільне господарство не ведеться, сімейного бюджету немає. Рухоме майно вони розділили добровільно. Сім'я розпалась через несумісність поглядів, які відновити не можливо. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, на примирення вона не згодна, тому звернулась до суду з даним позовом, у якому просила розірвати шлюб та після його розірвання залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 06.03.2019 та 01.04.2019 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 15 грудня 1990 року у Короваївській сільській раді Гребінківського району Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від спільного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сім'я розпалась через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позові про розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved