Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Заява та її мотиви 13.05.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана заява, датована 13.05.2021, за підписом представника [PERSON] - адвоката Рясенчук Т.М. (діє на підставі ордеру), в якій ставиться питання про встановлення факту смерті бабусі заявника - [PERSON] /далі - [PERSON] / ( [INFO] ), громадянки України, місце народження: Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, Хутір № 2, яка померла [INFO] у м. Донецьк у віці 89 років, причина смерті: «атеросклеротична хвороба серця». Заява обґрунтована необхідністю подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа - свідоцтва про смерть згідно законодавства України. Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2021 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Відповідну заяву фактично передано судді по реєстру 17.05.2021. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.05.2021 відповідну заяву [PERSON] залишено без руху, зокрема, для надання доказів сплати судового збору за подання вказаної заяви та доказів родинних зв`язків. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.06.2021 вказану заяву [PERSON] прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 11.06.2021 о 15 год 30 хв, про що представника заявника повідомлено телефонограмою суду. Щодо явки учасників провадження у судове засідання та процесуальних заяв у справі Заявник у судове засідання не з`явився, проте 11.06.2021 до початку судового засідання через систему «Електронний суд» від представника заявника надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Солом`янського районного у місті Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи відповідний орган повідомлений належним чином (в порядку, визначеному ч. 9 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/), причини неявки суду не повідомив. Враховуючи положення ч. 2 ст. 317 ЦПК України, згідно якої справи про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними матеріалами за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] ( [INFO] ), громадянка України, місце народження: Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, Хутір № 2. За змістом поданої представником [PERSON] заяви, [INFO] [PERSON] ( [INFO] ) померла в м. Донецьк, на підтвердження чого надано копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.01.2021, виданого «Куйбишевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції Донецької Народної Республіки» та довідки про причини смерті від 26.01.2021 № 516, за змістом якої [PERSON] померла [INFO] , причина смерті: «атеросклеротична хвороба серця». За змістом повідомлення від 08.05.2021 № 504/21.11-73, адресованого на ім`я заявника ( [PERSON] ), Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] відмовив у зв`язку із поданням документів, виданих на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 6). [PERSON] у заяві, що є предметом розгляду, зокрема, зазначено наступне: « [PERSON] 25 жовтня 2007 року склала Заповіт посвідчений Сафроновою Н.Л. державним нотаріусом П`ятої донецької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-1693, який виклала у наступній редакції: «все моє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належать мені на день смерті і на що я за законом матиму право - заповідаю [PERSON] , 1961 року народження». Таким чином [PERSON] , 1961 року народження - став спадкоємцем за заповітом [PERSON] , що народилася [INFO] та померла [INFO] у місті Донецьк. Заповіт недійсним - не визнавався, про наявність інших спадкоємців [PERSON] (діти або близькі родичі) відомості у заявника - відсутні. Відповідно до змісту правочину, заповітом [PERSON] охоплено усю спадщину, та заявник визначений в ньому є єдиним спадкоємцем, отже такий правочин свідчить про відсутність спору про право». Ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду Вбачається, що наразі [PERSON] не може отримати свідоцтво про смерть у Солом`янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки факт смерті [PERSON] відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті потрібно заявнику з метою отримання документа про смерть встановленої форми, оскільки документи, пред`явлені для реєстрації, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, задля подальшого вступу у спадкові права. Щодо надання доказів родинних зв`язків Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.05.2021 заява [PERSON] залишалась без руху, зокрема, для надання суду доказів родинних зв`язків, який у первинно поданій заяві вказував, що є онуком [PERSON] , проте жодних доказів на підтвердження такої обставини не надав. Після надходження до суду на виконання ухвали суду від 17.05.2021 заяви [PERSON] в новій редакції, заявником про те, що він є онуком [PERSON] (про визнання факту смерті якої заявником поставлено питання) не зазначається, суть заяви зводиться до того, що він є спадкоємцем відповідної особи. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що заявник ( [PERSON] ) є родичем [PERSON] (про визнання факту смерті якої заявником поставлено питання) наразі матеріали справи не містять. Наявні в справі докази, а саме: -копія відмови у проведенні державної реєстрації смерті (а.с. 6); -копія свідоцтва про смерть (а.с. 7); -копія заповіту (а.с. 8-9); -копія довідки про смерть (а.с. 10); -копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - [PERSON] (а.с 11); -копія паспорта [PERSON] (а.с. 12-17); -копія ідентифікаційного кода [PERSON] (а.с. 18) не дають можливості зробити висновок про наявність родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] . Мотиви суду За правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Разом з тим, суд враховує, що ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 265/6342/17 (провадження № 61-31830св18) викладено наступну правову позицію: «Оскільки у померлої особи може не бути родичів, які можуть звернутися із заявою про встановлення відповідного факту, з метою дотримання прав і свобод осіб, які проживають на тимчасово окупованій території, відповідна заява може бути подана членом сім`ї померлого, зокрема чоловіком або дружиною. Оскільки [PERSON] не підтвердила, що вона є родичем або членом сім`ї [PERSON], а також ураховуючи недоведеність посилань заявника на відсутність у нього інших родичів, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що відповідно до частини першої статті 257-1 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час розгляду заяви, [PERSON] не має права на звернення до суду із відповідною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Касаційний суд відхиляє доводи заявника про те, що вона була єдиною близькою особою для [PERSON] , а інші особи, які можуть звернутися з заявою про встановлення факту його смерті, відсутні. Як обґрунтовано зазначено судами попередніх інстанцій, заявником не доведено відсутність у [PERSON] родичів. Обмеження права на звернення із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України встановлені з метою недопущення внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян недостовірних відомостей за зверненнями сторонніх осіб. Тому у разі відсутності родинних зв`язків з померлою особою, заявник, для набуття права звернутися із відповідною заявою, повинен підтвердити у визначеному законом порядку факт проживання з померлою особою однією сім`єю, зокрема шляхом встановлення цього факту у судовому порядку. [PERSON] відповідних вимог не заявляла; допитати як свідків осіб, пояснення яких долучені до заяви, не просила. За таких обставин доводи заявника про те, що вона є єдиною особою, яка може ініціювати питання про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України, є необґрунтованими. Помилковими є доводи заявника про порушення судами попередніх інстанцій положень цивільного процесуального законодавства у зв`язку з ненаданням оцінки поданим нею доказам смерті [INFO] , оскільки суди встановили відсутність у [PERSON] процесуального права на звернення до суду із відповідною заявою, тому дійшли правильного висновку про відсутність підстав оцінювати подані нею докази». Висновки Згідно з ч. 2 ст. 2 Сімейного кодексу України, Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Родичами є: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дідусь, бабуся, прадідусь, прабабуся, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун або піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, зокрема особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Законними представниками є батьки (усиновлювачі), опікуни. Проте, заявником не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що [PERSON] дійсно є його бабусею. [PERSON] не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що він є родичем/членом сім`ї [PERSON] . За змістом ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Оскільки матеріалами справи не доведено, що [PERSON] є родичем [PERSON] , отже не підтверджено і його право на звернення до суду із відповідною заявою про встановлення факту смерті вказаної особи на тимчасово окупованій території України. За таких обставин, враховуючи, що заявником на виконання вимог ч. 1 с. 317 ЦПК України не надано доказів того, що він є родичем [PERSON] (про визнання факту смерті якої заявником поставлено питання) відповідна заява задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed