Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON], в якій позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та зняти з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON], зареєстрованих за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є власником спірної квартири, в якій у грудні 2012 р. були зареєстровані відповідачі. У зв'язку з тим, що відповідачі з листопада 2013 року більше шести місяців у вказаній квартирі не проживають, жодного разу в квартирі не з'являлись, всі обов'язки щодо утримання квартири позивач несе самостійно, на теперішній час вони проживають в іншому помешканні, тому позивач змушена звернутися до суду наголошуючи на тому, що відповідачі втратили право користування її квартирою. [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами щодо усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення у зазначену квартиру. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити та зобов'язати її не чинити перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS], вселити її та її доньку [PERSON], [INFO], у квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своєї позиції [PERSON] зазначила, що вона з донькою була зареєстрована у спірній квартирі та проживала у ній однією сім'єю разом із [PERSON] на правах членів сім'ї власниці. Однак у серпні 2013р. родичі [PERSON] забрали її із квартири та почали перешкоджати нормальному проживанню у вказаній квартирі, про що є відповідні звернення до органів внутрішніх справ, у зв'язку із чим відповідачі змушені були виїхати із квартири. В свою чергу, представники [PERSON] заперечували проти задоволення зустрічного позову, посилаючись на невідповідність викладених в ньому обставин дійсності, зазначаючи, що відповідачі по первісному позову не були членами її сім'ї, не вели спільного господарства, та погано з нею поводилися. Також зазначили, що реєстрація [PERSON] та [PERSON] у квартирі [PERSON] була здійснена без її відома та без її згоди. Третя особа - Ізмаїльський районний відділ Державної міграційної служби України в Одеській області пояснення по суті позовних вимог не надала та просила суд розглядати справу без участі представника. Представник Органу опіки і піклування Ізмаїльської міської ради у судове засідання не з'явився, пояснення по суті спору не надав, але просив суд розглянути справу без участі представника третьої особи та з урахуванням інтересів неповнолітньої [PERSON] Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що є сестрою [PERSON], та на теперішній час здійснює догляд за нею у власній квартирі, так як позивач є лежачим хворим, а [PERSON] здійснювала неналежний догляд за нею. З квартири відповідач висилилася добровільно. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначив, що він є внуком [PERSON] та троюрідним братом [PERSON] Також, пояснив, що відповідач здійснювала догляд за позивачем та проживала разом із нею у квартирі. До квартири приходила родич [PERSON] [PERSON] з співмешканцем та намагалися висилити [PERSON] та вчиняли сварки, погрожували їй фізичною розправою. В свою чергу, допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON], та знає, що між представником позивача та [PERSON] мали місце сварки у спірній квартирі та як наслідок [PERSON] була вимушена виселитися із квартири. За словами свідка [PERSON] провідувала [PERSON] лише 2 рази, а за позивачем доглядала [PERSON], з якою у позивача не було конфліктів. [PERSON] було змінено замки у квартирі та винесено речі [PERSON] за межі квартири. Також, допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON], зазначила, що є сусідкою та колишньою співробітницею [PERSON] та їй відомо, що [PERSON] на належному рівні здійснювала догляд за [PERSON], що вона це бачила, коли приходила у гості, приблизно 2 рази на місяць. Жодних скарг та невдоволень діями відповідача з боку [PERSON] не було. Після декількох конфліктів між [PERSON] та родичем [PERSON], а саме [PERSON], відповідач [PERSON] припинила проживати у вищевказаній квартирі. Допитана в якості свідка сусідка [PERSON] - [PERSON] зазначила, що добре спілкувалась із позивачем, яка була задоволена доглядом за нею з боку [PERSON] та у квартирі завжди було чисто і позивач була добре нагодована. В квартирі були конфлікти між [PERSON] та [PERSON], з приводу яких викликалася міліція та в результаті яких відповідач [PERSON] була змушена покинути квартиру. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про право особистої власності на будівлю № 260 від 02 грудня 1992 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У вказаній квартирі з 25.12.2012 р. зареєстровані [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи та пояснено сторонами у судовому засіданні, [PERSON] є усиновителем [PERSON] Згідно акту КП «Житсервіс-2» від 29.05.2014р. встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] та встановлено місце їх проживання з 01.11.2013р. в с.Лощинівка Ізмаїльського району. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права і інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Серед основних прав і свобод людини і громадянина Конституція України проголошує право на житло. Тобто право на житло - це одне з найповажніших соціально - економічних прав громадян України, оскільки воно стосується основ життя людини. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суд. Повага до права людини на житло закріплена у ст.8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений із нього або визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Статті 310, 311 ЦК України гарантують право громадян на житло та неможливість виселення фізичної особи чи примусового позбавлення житла іншим чином інакше як на підставі закону за рішенням суду. Частиною 4 статті 9 ЖК Української РСР передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 156 ЖК Української РСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири) які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. До членів сім'ї, власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР, тобто дружина власника квартири, їхні діти і батьки, а також інші особи. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів його сім'ї права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Як встановлено судом, до виїзду [PERSON] з квартири позивач з [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю та вели спільне господарство та будучі членами сім'ї власника останні були зареєстровані у вказаній квартирі. [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на вимоги ст.ст.71, 72 ЖК УРСР. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК УРСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Однак вказані норми розташовані у гл.2 ЖК УРСР, якою регулюється користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. В той час, як спірна квартира належить позивачці на праві приватної власності, а отже вказані норми законодавства не розповсюджуються на дані правовідносини. Спірні правовідносини регулюються нормами ст.405 ЦК України, згідно якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач звернулась до суду 03.06.2014 р. і як зазначено у позовній заяві та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі [ADDRESS] з листопада 2013р., отже визначений ст.405 ЦК України річний строк на момент звернення позивача до суду не сплинув. Крім того, статтею 405 ЦК України втрата права на користування житлом у зв'язку із відсутністю члена сім'ї понад один рік ставиться у залежність від поважності причин такої відсутності. Як вбачаться з матеріалів справи, [PERSON] неодноразово зверталася до Ізмаїльського РВ ГУМВС України в Одеській області у зв'язку із намаганнями родичів [PERSON] вигнати її з квартири [ADDRESS] та вчиненими з цього приводу сварками (а.с. 57, 59-65). Зазначене підтверджується також і показаннями свідків про конфлікти між [PERSON] і [PERSON], та про виселення відповідачів з квартири саме цією особою. Отже, судом встановлено, що [PERSON] була змушена виселитися із спірної квартири з поважних причин у зв'язку із створенням перешкод нормальному проживанню з боку родичів [PERSON] Також, відповідно до ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989, ратифікованої постановою ВР України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв'язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло. Таким чином, оскільки [PERSON] та [PERSON] проживали у спірній квартирі на правах членів сім'ї за згодою власника, не були відсутні без поважних причин понад один рік, тому вони мають право на проживання та користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] та немає достатніх підстав для їх виселення та зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, та відповідно підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення.

Outcome: approved