Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулися [PERSON], [PERSON] з вказаним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони є співвласниками квартири №12, яка розташована у будинку №73/1 по Проспекту Миру у м. Хмельницькому. Власником квартири №16 у вказаному будинку, яка розташована над ними поверхом вище є відповідач [PERSON] Зазначили що в період з 1996 року по 2015 рік їх квартира неодноразово була затоплена з вини власників квартири №16. Так, 11 листопада 2015 року з вини відповідача внаслідок протікання загального крану в його квартирі належна їм квартира знову була затоплена. Внаслідок залиття їх квартири було пошкоджено належне їм майно та спричинена матеріальна шкода на загальну суму 4848 гривень. У звязку з залиттям належної їм квартири вони понесли моральні страждання, які виразилися у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормально користуватися ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Зазначили, що з вини власників та користувачів квартири 16 у зазначеному будинку протягом тривалого часу відбувається періодичні затоплення та вони вимушені робити ремонт в їх квартири. Вказані обставини, а саме те, що протиправні дії відповідача носять тривалий характер, того що їх помешкання неодноразово було залито з вини відповідача, спричинили їм моральну шкоду яку вони оцінюють у розмірі по 5000 гривень кожний. Також зазначили, що з метою захисту своїх прав вони вимушені були звернутися за правовою допомогою до адвоката, вартість послуг якого становить 1250 гривень. Також з метою оцінки завданих залиттям їм матеріальної шкоди вони провели експертне дослідження вартість якого становить 900 гривень. На підставі викладеного, з урахуванням уточнень до позовних вимог, просили стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] по 2424 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди; по 5000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди; а також на користь [PERSON] 2150 гривень судових витрат а на користь [PERSON] 1150 гривень понесених нею судових витрат. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити. Надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зазначили, що оскільки власником квартири №16 є [PERSON], а в ній фактично проживає його мати [PERSON], останні повинні нести солідарну відповідальність за заподіяну через їх вину шкоду, внаслідок залиття належної позивачам квартири. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що дійсно 11.11.2015 року у квартирі [ADDRESS] через протікання крану холодної води сталося затоплення. Зазначив, що зважаючи на місце розташування крану (він знаходиться у важкодоступному місці) своєчасно виявити протікання не було можливості. Крім того просив врахувати, що хоча [PERSON] і є власником квартири №16 у вказаному будинку, проте в ній він фактично не проживає і не користується, а отже і вини останнього у залитті квартири позивачів і спричинення їм матеріальної шкоди, не має. Також зазначив, що розмір збитків, який позивачі просять сягнути є завищеним, оскільки до визначеної експертом суми необґрунтовано були включені суми ПДВ, суми кошторисного прибутку та коти на покриття адміністративних послугу, а також витрати з демонтажу та заміні всього каркасу підвісних сель, в той час як згідно фотографій при огляді не вбачається необхідність проведення таких робіт саме у такому обсязі. Також просив врахувати, що витрати на проведення експертного дослідження не є судовими витратами, оскільки таке дослідження експертом проводилися не за ухвалою суду про призначення відповідної експертизи, а отже не повинні стягуватися. Також завищені вимоги стосовно відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки належних і допустимих доказів понесення таких витрат позивачами не представлено, а також така сума розрахована не у відповідності до ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Також просив врахувати, що [PERSON], хоча і є співвласницею квартири №12 проте вже протягом 10 років в ній не проживає. За таких обставин її вимоги стосовно відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди є безпідставними. Також вважав і безпідставними вимоги [PERSON] про відшкодування йому моральної шкоди, оскільки сам факт спричинення такої шкоди останнім належними доказами не доведений. Відповідач [PERSON] позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що у 2007 році вона подарувала квартиру №16 у буд.73/1 по Пр. Миру у м. Хмельницькому своєму сину [PERSON] З того часу останній є єдиним власником цієї квартири, проте у ній не проживає та нею не користується. Фактично у цій квартирі проживає лише вона. У 2013 році внаслідок гідроудару був пошкоджений кран холодної води який подає воду у цю квартиру. У звязку з пошкодженням цей кран був замінений. Разом з цим внаслідок протікання цього крану листопаді 2015 року сталося затоплення квартири позивачів. Оскільки кран був відремонтований та розташований не на видному місці своєчасно виявити протікання не було можливості. За таких обставин вважала, що її вини у затопленні квартири позивачів не має. Також зазначила, що заявлений позивачами розмір матеріальної шкоди є завищеним, а вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як встановлено з матеріалів справи квартира квартира №12, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, пр. Миру 73/1 належить на праві спільної власності позивачам [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 11.06.1999 року, яке видано відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому. Квартира №16, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, пр. Миру 73/1 належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (№ 55170348 станом на 15.02.2016 рік). З представленого [PERSON] про залиття, аварію, що трапилася на системі холодного водопостачання, складеного 11.11.2015 року комісією працівників ХЖЕК №7 у складі: головного інженера [PERSON], майстра [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON] встановлено, що 09 листопада 2015 року у будинку №73/1 по пр-ту Миру у м. Хмельницькому сталося залиття квартири №12 у вказаному будинку. Залиття сталося з квартири 16 будинку №73/1 по пр.-ту Миру у м. Хмельницькому, що належить [PERSON] внаслідок протікання крана холодної води. У квартирі №12 було залито 1,2 м.кв на кухні, 0,5 кв.м кладової, внаслідок затоплення була пошкоджена електропроводка. Відповідно до частини 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до частини 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Відповідно до п. 7, п. 12 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; проводити за власні кошти ремонт квартири (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди); забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Тобто, відповідальність за належний стан санітарно-технічного обладнання в квартирі [ADDRESS] несе її власник [PERSON] Відповідач, як власник квартири, зобов'язаний контролювати стан санітарно-технічного обладнання в квартирі, та докладати зусиль для того, щоб не порушити права інших осіб, не завдати їм шкоди, що витікає з вимог ст. 13 ЦК України. Згідно акту про залиття від 11.11.2015 року залиття квартири №12 сталося з квартири №16 буд.73/1 Пр.Миру у м. Хмельницькому внаслідок протікання загального крану холодної води. За таких обставин, слід визнати, що залиття квартири позивачів сталося саме з вини відповідача [PERSON], як власника квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (із змінами і доповненнями) при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Відповідно висновків експертного дослідження експерта №325ед/015 від 08.12.2015 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт, повязаних з залиттям квартири №12, яка розташована у б.73/1, по пр.-ту Миру м. Хмельницький з урахуванням вартості матеріалів, на момент проведення дослідження склав 4848 гривень. Вартість проведеного дослідження, склала 900 гривень,яку оплатив [PERSON] що підтверджується копією розрахункової квитанції серія ООГА №244225. При цьому згідно оглянутого в судовому засіданні кошторису вартість матеріального збитку без ПДВ становить 4264 гривень. До цієї суми також включені кошторисний прибуток у сумі 220 гривень та кошти на покриття адміністративних витрат будівельних організацій. Як пояснив експерт [PERSON], який в судовому засіданні вказані витрати обчислюються та включаються до розрахунку, відповідно до методики проведення такого виду експертиз, без урахування чи проводиться фактично ремонт будівельною організацією. Оскільки як пояснив позивач [PERSON] та його представник, ремонт у належній йому квартирі на даний час не проведений, суд вважає позивачам підлягає відшкодування матеріальна шкода у сумі 3944 гривень яка складається з 2885 гривень прямі витрати по будові та 1059 гривень загально виробничі витрати. Судом, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України розяснювалося відповідачам право заявити клопотання про призначення відповідної судової експертизи на предмет визначення причин залиття та вартості заподіяних позивачам збитків. Проте таким своїм правом відповідач не скористалися та відмовилися у призначенні та проведенні такої судової експертизи. За таких обставин, суд не приймає до уваги посилання відповідачів на те, що розмір спричиненої матеріальної шкоди позивачами належним чином не доведений, оскільки такий розмір підтверджується представленим висновком експертного дослідження, який не спростований відповідачами. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до розяснень, даних в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику по справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» обовязковому зясуванню при вирішені справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат не майнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема в порушенні нормальних життєвих зв'язків і не можливості продовження активного громадського життя, фізичного болю, перенесеного в результаті заподіяних страждань і при настанні інших негативних наслідків. Як встановлено з матеріалів справи та пояснень позивачів даних ними у судовому засіданні, в результаті неправомірних дій відповідача їм було завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу неодноразового залиття їх квартири та пошкодження майна, неможливості нормально користуватися ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. При вирішені питання про розмір компенсації за нанесену моральну шкоду, суд виходить з характеру і тривалості страждань позивачів, стану їх здоров'я, характеру заподіяних страждань, їх наслідку й істотних змін способу життя. Враховуючи конкретні обставини справи, характер та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнали позивачі внаслідок порушення їх прав, ступінь порушення життєвих зв'язків, а також вимоги розумності та справедливості, моральні страждання позивачів суд оцінює в сумі 1000 гривень кожному. Отже з [PERSON] на користь позивачів слід стягнути 3944 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди та по 1000 гривень відшкодування моральної шкоди. Також з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути понесені ним витрати по сплаті експертного дослідження на предмет визначення вартості спричинених збитків у сумі 900 гривень, які ним особисто були сплачені, що підтверджено відповідною квитанцією. Доводи відповідачів на те, що позивач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає, а отже і підстав для стягнення на її користь матеріальної і моральної шкоди не має, суд не приймає до уваги, оскільки сам по собі факт не проживання у помешканні не позбавляє його власника вимагати від осіб, які винні у пошкодженні його власності, відповідного матеріального та морального відшкодування. Також з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у сумі 487,20 гривень, а також понесені [PERSON] і [PERSON] понесені витрати за надання правової допомоги у сумі по 1250 гривень кожному, які підтверджені квитанціями про сплату послуг адвоката. Вказана вартість оплати послуг адвоката, не перевищує 40% від встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи у судових засіданнях за весь сукупний час розгляду справи. Стосовно повних вимог до [PERSON] суд зазначає, що такі вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки остання не є власником квартири з якої сталося затоплення та не є безпосереднім заподіювачем матеріальної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial