Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить: визнати рівними частки у сумісній спільній власності на житловий будинок А - цегла, розміром жилої площі 43,30 кв.м., загальної площі - 69.10 кв.м, з надвірними побудовами; Б- вбиральня цегла: В-Гараж- сарай-літня кухня цегла: Г-Котельня цегла; я-Помийна яма цегла: 2-4, 7 - огорожа металева сітка, шифер, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який розташований на земельної ділянці площею 685 кв.м. - держфонд; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку А - цегла, розміром жилої площі 43,30 кв.м., загальної площі - 69.10 кв.м, з надвірними побудовами; Б - вбиральня цегла: В - гараж-сарай-літня кухня цегла; Г - котельня цегла; я-помийна яма цегла; 2-4, 7 - огорожа металева сітка, шифер, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та розташований на земельної ділянці площею 685 кв.м. - держфонд; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку А - цегла, розміром жилої площі 43,30 кв.м., загальної площі - 69.10 кв.м, з надвірними побудовами; Б - вбиральня цегла: В - гараж-сарай-літня кухня цегла; Г - котельня цегла; я-помийна яма цегла; 2-4, 7 - огорожа металева сітка, шифер, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та розташований на земельної ділянці площею 685 кв.м-держфонд. В обґрунтування позову зазначає, що 01 грудня 2001 року у Виконавчому комітеті Соснівської міської ради Львівської області [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], про що вчинено актовий запис № 55. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 18 червня 2004 року [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу придбали житловий будинок А - цегла, розміром жилої площі 43,30 кв.м., загальної площі - 69.10 кв.м., з надвірними побудовами; Б - вбиральня цегла: В - гараж-сарай-літня кухня цегла; Г - котельня цегла; я-помийна яма цегла; 2-4, 7 - огорожа металева сітка, шифер, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та розташований на земельної ділянці площею 685 кв.м. - держфонд, право власності на який зареєстровано за відповідачем одноосібно. Загальна вартість жилого будинку згідно з Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Новомосковське МБТІ» від 17 червня 2004 року № 3888806 становить 21774 грн. 00 коп. 21 листопада 2014 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Посилаючись на те, що будинок придбано під час шлюбу внаслідок спільної праці подружжя позивач просить задовольнити позов. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Наполягали на задоволенні позовних вимог, не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник відповідача надав суду заяву, згідно з якою не заперечив проти задоволення позову та просив про розгляд справи за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступного. У відповідності до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 01 грудня 2001 року у Виконавчому комітеті Соснівської міської ради Львівської області [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], про що вчинено актовий запис № 55 /а.с.12/. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.12, 13/. 18 червня 2004 року [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори 18 червня 2004 року за № 1-2596 придбав у [PERSON] житловий будинок А - цегла, розміром жилої площі 43,30 кв.м., загальної площі - 69.10 кв.м., з надвірними побудовами; Б - вбиральня цегла: В - гараж-сарай-літня кухня цегла; Г - котельня цегла; я-помийна яма цегла; 2-4, 7 - огорожа металева сітка, шифер, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та розташований на земельної ділянці площею 685 кв.м. - держфонд за ціною 21744,00 грн. /а.с.6-7/. Право власності на нерухоме майно зареєстроване за відповідачем 18 червня 2004 року в КП «Новомосковське МБТІ» за № 6266405 /а.с.5/. 21 листопада 2014 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірвано /а.с.11/. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин, оскільки матеріали справи підтверджують факт набуття одним з подружжя майна у шлюбі, доказів того, що означене майно може належати одному з подружжя на праві особистої власності суду не надано, суд приходить до висновку, що означене майно набуте подружжям на праві спільної сумісної власності та вважає за можливе задовольнити позов в частині визначення часток у праві спільної сумісної власності. Як роз`яснено в абзаці 2, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та поділ спільного майна подружжя» - спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. В пп. 22-24, 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що спірне майно є спільним сумісним майном подружжя і кожному із сторін належить по 1\\2 частці майна, набутого в шлюбі і позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved