Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначала, що вона зареєстрована та проживає у [INFO] (вул. [PERSON]) в місті Кременчуці Полтавської області. Вказана квартира належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.02.2001 серії КТБ №02195, зареєстрованого Кременчуцькою товарною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю 19.02.2001 за №4-67. У вказаній квартирі також зареєстрований [PERSON], проте з 01 вересня 2010 року за вказаною адресою не проживає. Де він фактично мешкає їй не відомо, комунальні платежі не сплачує, звязку з нею не підтримує. Факт не проживання [PERSON], [INFO], з 01 вересня 2010 року по теперішній час підтверджується актом про непроживання Житлово-будівельного кооперативу №92/80 від 28.11.2016. Просила суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Тараса Бульби (вул. [PERSON])[ADDRESS]. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в\~судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності та взаємозвязку приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає у [INFO] (вул. [PERSON]) в місті Кременчуці Полтавської області. Вказана квартира належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.02.2001 серії КТБ №02195, зареєстрованого Кременчуцькою товарною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю 19.02.2001 за №4-67. У вказаній квартирі також зареєстрований [PERSON], проте з 01 вересня 2010 року за вказаною адресою не проживає. Де він фактично мешкає позивачу не відомо, комунальні платежі не сплачує, звязку з нею не підтримує. Факт не проживання [PERSON], [INFO], з 01 вересня 2010 року по теперішній час підтверджується актом про непроживання Житлово-будівельного кооперативу №92/80 від 28.11.2016. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно д ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання здійснюється остаточно за рішенням суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved