Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Заявник 06.03.2017 року звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту народження дитини чоловічої статі [PERSON], народженого 28.05.2015 року нею-заявником, громадянкою України [PERSON], [INFO], у м. Севастополь, Автономна Республіка Крим. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. 28.05.2015 року вона народила сина - [PERSON] у міській лікарні № 5 «Пологовий будинок № 1» у м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження (дублікат) Серія 67 № 166067, виданого 08.02.2017 року державною бюджетною установою охорони здоровя м. Севастополя «ГБ № 5 ЦОЗМиР Роддом № 1». Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» [PERSON] Крим є тимчасово окупованою територією. У звязку з тим, що вона з 2016 року проживає з дитиною на території України у м. Нікополь Дніпропетровської області, де і зареєстрована, у неї виникла необхідність проведення державної реєстрації народження дитини. З приводу реєстрації народження дитини вона з матірю звертались до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. На підтвердження факту народження надавали медичне свідоцтво про народження Серія 67 № 166067 від 08.02.2017 року (дублікат), отримане за місцем народження дитини. Однак листом № 519/14.26-14 від 15.02.2017 року у реєстрації факту народження їй було відмовлено у звязку з тим, що на підтвердження факту народження дитини нею було предявлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначені наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Встановлення факту народження дитини потрібно заявнику для реєстрації дитини та отримання державної допомоги на дитину. Вона у зареєстрованому шлюбі не перебуває, є матірю-одиначкою, на батьківство ніхто не претендує. Заявник у судовому засіданні викладені в заяві обставини та вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що в 2014 році поїхала до м. Севастополя до свого хлопця, проживала з ним без реєстрації шлюбу, від якого у подальшому завагітніла. Перед пологами той забрав свої речі та залишив її одну. Вона працювала, але не офіційно. Їй допомагала жінка у якій вона працювала, більш знайомих у неї в м. Севастополі не було. В грудні 2016 року вона виїхала до місця своєї реєстрації, до м. Нікополя. Вона зареєстрована та живе зі своїми батьками. Дитина з нею, однак зареєструвати дитину немає можливості, так як відсутній документ, що засвідчує її народження. У лютому 2017 році вона вимушена була поїхати до м. Севастополя за отриманням дублікату медичного свідоцтва, так як оригінал був втрачений. Її мати зверталась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, однак отримали відмову. Встановити факт народження дитини можливо тільки через суд. Зазначила, що у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Дані про батька записати з її слів - [PERSON]. Представник Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області проти задоволення заяви не заперечувала. Вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно д ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами ст.234, п.7 ч.1 ст.256, ст.257-1 ЦПК України, в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Судом встановлено наступне. Згідно дублікату медичного свідоцтва про народження Серія 67 № 166067, виданого 08.02.2017 року ГБУЗС ГБ № 5 ЦОЗМиР Роддом № 1 (на російській мові), 28.05.2015 року о 12.20 год. у м. Севастополь у пологовому будинку № 1 [PERSON] народила дитину чоловічої статі (а.с.12). Форма вказаного медичного свідоцтва про народження - № 103/у затверджена наказом Міністерства здоровя та соціального розвитку Російської Федерації від 27.12.2011 року № 1687н. Вказане медичне свідоцтво створене всупереч законодавства України, а тому не є підставою для реєстрації народження за правилами ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно листа Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 15.02.2017 року № 519/14.26-14 (а.с.14), заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, так як форма предявленого заявником медичного документу не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024. Згідно з п.1.1. Інструкції щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545, для забезпечення реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану заклад охорони здоровя видає «Медичне свідоцтво про народження», форма N 103/о. Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоровя, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоровя не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в\~порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоровя. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Однак, оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що створені за законодавством України документ встановленої форми про народження та на його підставі зареєструвати народження дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини у судовому порядку, що також за правилами ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації народження органом державної реєстрації актів цивільного стану. За правилами ст.1,9,17,18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до правил ст. 257-1 ЦПК України, якою доповнено ЦПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту народження допустити до негайного виконання. Тому суд вважає за необхідне вимоги заяви задовольнити. Згідно ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою На підставі викладеного,

Outcome: approved