Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Заступник керівника Кременчуцької місцевої прокуратури, [PERSON], звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.02.2017 у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, було закрито кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. При цьому цивільний позов Кременчуцької місцевої прокуратури заявлений в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину залишено без розгляду. В ході судового розгляду кримінальної справи було встановлено, що потерпіла, [PERSON], в результаті наїзду на неї автомобіля, яким керував [PERSON] отримала тілесні ушкодження, з якими була госпіталізована до травматологічного відділення 3-ї міської лікарні м. Кременчука. На її лікування в період з 31.07.2016 по 15.08.2016 включно було витрачено 5815,30 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину в сумі 5815,30 грн.. В судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав заяву, відповідно до якої розгляд справи просив проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. 31 липня 2016 року, близько 11 год. 50 хв. в світлий час доби та в сонячну погоду по сухому асфальтобетонному покриттю середньої смуги проспекту Свободи, який має по три смуги руху в кожному напрямку, зі сторони вул. Київської в напрямку до вул. Вадима Пугачова в м. Кременчуці Полтавської області [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], не зупинив свій транспортний засіб перед нерегульованим пішохідним переходом, а виїхав на пішохідний перехід та допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода [PERSON]. Внаслідок допущених [PERSON] порушень «Правил дорожнього руху України», пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у виді закритого перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки, підшкірної гематоми в ділянці правого колінного суглобу, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоровя. Вказані обставини були встановлені судом під час розгляду кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №12016170090003082 від 01.08.2016 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та підтверджуються ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.02.2017 року у справі №524/7595/16-к. Зазначеною ухвалою суду [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст.46 КК України; кримінальне провадження внесене до ЄРДР №12016170090003082 від 01.08.2016 відносно [PERSON] за ч.1 ст.286 КК України закрито; цивільний позов прокурора та потерпілої [PERSON] залишено без розгляду. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю на особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікуванні потерпілого від злочинного діяння, зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету та їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості лікування. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. В період з 31.07.2016 по 15.08.2016 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Третьої міської лікарні м. Кременчука, загальна вартість її лікування становить 5815,30 грн., що підтверджується відповіддю Третьої міської лікарні м. Кременчука від 29.09.2016 за вих.01-16/1304. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області витрати на лікування потерпілої [PERSON] у розмірі 5815,30 грн. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved