Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, 06 вересня 2008 року вона уклала шлюб із відповідачем по справі, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області , згідно актового запису № 42. Під час шлюбу у них народилась донька [PERSON] 04 березня 2009 року. Причиною звернення з позовною заявою до суду послужило те, що відносини між сторонами погіршились , через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, кожен з них має різні погляди на шлюб та сім'ю, фактично шлюбні відносини припинено з 2016 року. Спору про поділ майна немає. Питання проживання та утримання доньки вирішено. Позивач на підставі ст.105, 110,112 Сімейного Кодексу України звернулась до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання позов визнав, проти розлучення не заперечує, пояснив суду, що вони мали час з позивачкою на примирення, але вони спільного рішення не знайшли, проживають окремо, питання утримання та проживання доньки ними вирішене. Суд вислухавши відповідача по справі, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 06 вересня 2008 року сторони уклали шлюб,який було зареєстровано у відділі цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовий запис № 42 від 06 вересня 2008 року, що підтверджуєте копією свідоцтва про шлюб І-КИ № 120277 . Під час шлюбу у них народилась донька [PERSON] , 04 березня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ №212200. На даний час сторони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини припинені з 2016 року , втрачені почуття поваги, любові, взаєморозуміння, виникають постійні сварки. Питання щодо утримання та проживання спільної дитини вирішене. Отже, суд прийшов до висновку, що збереження сім'ї є неможливим і буде суперечити інтересам сторін по справі і тому позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України та, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В порядку статті ч.1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача по справі судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved