Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

До Червонозаводського районного суду міста Харкова звернулася [PERSON] із позовною заявою до Червонозаводського ВДВС міста Харкова, Дзержинського ВДВС міста Харкова, Підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, [PERSON] про зняття арешту з майна та про виключення ? частини автомобіля із акту опису і арешту майна, складеного державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області. Надалі позивач подала уточнену позовну заяву та просила суд про виключення ? частини автомобіля із акту опису і арешту майна, складеного державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила про те, що Червонозаводським районним судом міста Харкова було винесено рішення про встановлення факту проживання однією сім'єю, поділ майна та визнання права власності на майно, спільно нажите нею із громадянином [PERSON], зокрема на спільно нажитий автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н. [NUMBER]. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, не з'явився в судове засідання, подавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності, якою підтримав заявлені позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Правилами частини 1 статті 224 передбачена умова проведення заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання позивача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до акту опису і арешту майна, складеного 02.04.2015 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Бойчук Н.Р., було проведено опис і арешт вищезазначеного автомобілю. Однак, відповідно до рішення суду, право власності на ? частину автомобілю TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н. [NUMBER] визнано за [PERSON], у зв'язку із чим, арешт накладений на її частину є таким, що підлягає скасуванню та ? частина автомобілю, яка належить їй на підставі рішення суду, підлягає виключенню із акту опису і арешту. Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. [PERSON] вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В ході розгляду справи до суду звернувся [PERSON] із клопотанням про залучення його у якості третьої особи, судом клопотання [PERSON] було задоволене, [PERSON] був залучений у справу у якості третьої особи. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, однак представник [PERSON] подала заяву про розгляд позовної заяви без участі позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечувала, зазначивши про те, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Представник відповідача Підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явився, був повідомлений про час та місце судового засідання належним чином. Заперечення не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, участь у судовому засідання свого представника не забезпечив, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Клопотань, заперечень, заяв по суті позовних вимог суду не надав. За таких обставин, суд не знайшов перешкод для проведення заочного розгляду справи. Розглянувши позовні вимоги [PERSON], дослідивши усі обставини справи та доводи і обґрунтування позивача, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 04.08.2015 Червонозаводським районним судом міста Харкова по справі № 646/7750/15-ц винесено рішення про встановлення факту проживання однією сім'єю, поділ майна та визнання права власності на майно, спільно нажите [PERSON] із громадянином [PERSON], зокрема на автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н. [NUMBER]. Відповідно до акту опису і арешту майна, складеного 02.04.2015 р. державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Бойчук Н.Р., було проведено опис і арешт вищезазначеного автомобілю. Однак, відповідно до рішення суду, право власності на ? частину автомобілю TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н. [NUMBER] визнано за [PERSON], у зв'язку із чим, арешт накладений на частину, що належить [PERSON] є таким, що підлягає скасуванню та ? частина автомобілю, яка належить [PERSON] на підставі рішення суду, підлягає виключенню із акту опису і арешту. Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції закону, яка діяла на момент подання позовної заяви), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» (поточна редакція закону) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» (редакція закону, що діяла на момент складення акту опису і арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; Відповідно до ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і про необхідність задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved