Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності позивача та відповідачки на домоволодіння [ADDRESS]; про визнання за ним права власності на самостійне домоволодіння по [ADDRESS] з відокремленим виходом на [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ. «А», який складається з житлової кімнати 1-1 площею 16,30 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 18,70 кв.м., кухні 1-2 площею 6,30 кв.м., 1-3 коридор площею 5,70 кв.м., а всього загальною площею 47,0 кв.м.; літньої кухні літ. «Ж», огорожі під №1-4, 7, 8, які розташовані на земельній ділянці площею 1008 кв.м.; про визнання за ним права користування земельною ділянкою площею 1008 кв.м. домоволодіння [ADDRESS] в наступних межах: в межах подвір'я з житловими та підсобними приміщеннями 28,0 м направо від огорожі та вздовж огорожі 16 м., яка розділяє домоволодіння з домоволодінням по [ADDRESS], в межах саду та огороду уздовж огорожі на 26,2 м., яка розділяє домоволодіння з домоволодінням по [ADDRESS] та 22 м. на право від огорож, яка розділяє домоволодіння з домоволодінням по [ADDRESS]; про визнання за відповідачкою права власності на самостійне домоволодіння по провулку [ADDRESS] з відокремленим виходом на [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ «Б», який складається з житлової кімнати 2-1 площею 21,0 кв.м., кухні 2-2 площею 11,30 кв.м., коридору 2-3 площею 5,90 кв.м., а всього загальною площею 38,20кв.м., літньої кухні літ «В» площею 9,80 кв.м., сараю літ «Г» площею 11,30 кв.м., уборною літ «З» площею 1,0 кв.м., що розташовані на земельній ділянці площею 850 кв.м.; визнати за відповідачкою права користування земельною ділянкою площею 850 кв.м. домоволодіння [ADDRESS] в наступних межах: в межах огороду 28,0 м., направо вздовж огорожі 21,35 м, яка розділяє домоволодіння з домоволодінням по [ADDRESS], направо вздовж огорожі 43,80 м., яка розділяє домоволодіння з домоволодінням по [ADDRESS], направо по фасадній межі земельної ділянки 16,49 м., направо 12,0 м. в межах подвір'я з житловими та підсобними приміщеннями. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним було несвоєчасно направлені документи до КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», для внесення змін у відповідні документи для видачі свідоцтв про право власності взамін існуючих правових документів на підставі розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №632 від 03.09.2008 року. На теперішній час реєстраційна служба Одеського управління юстиції Одеської області відмовляється прийняти документи для видачі свідоцтв про право власності в замін існуючих, згідно розпорядження Суворовської районної адміністрації м. Одеси від 03.09.2008 року. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов визнала в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси № 2-2220 від 18.02.2005 року було задоволено позов [PERSON] до Суворовської районної адміністрації м. Одеси про визнання права власності на домоволодіння. Вказаним судовим рішенням за відповідачкою визнано право власності на будівлі, розташовані на земельній ділянці площею 1820 кв.м. по [ADDRESS], а саме: житлові будинки літ «А», літ. «Б», надвірні споруди - сараї літ. «В», «Ж», льох літ. «Е», уборна літ. «З» (а.с.18). Додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси №2-2220 від 11.08.2005 року по вказані справі за відповідачкою визнано право власності на будівлі, розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS], а саме: житлові будинки літ «А», літ. «Б», дворові споруди - літня кухня літ. «В», літня кухня літ. «Ж», сараї літ. «Г», «Д» , льох літ. «Е», уборна літ. «З», огорожа №1-8. Зазначене рішення суду про набуте право власності на домоволодіння зареєстровано 06.07.2005 р. в КП «МБТІ та РОН» в м. Одесі за №40752 в книзі 274-140, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, а також додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11.08.2005 року (а.с.19). 15.10.2005 року [PERSON] у простій письмовій формі уклала з позивачем договір купівлі - продажу 11/20 частини домоволодіння [ADDRESS]. Після укладення договору було узгоджено та встановлено порядок спільного користування долями. Узгоджений між ними порядок користування будинками ліг в основу розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №632 від 03.09.2008 року (а.с.25), та зафіксований технічним паспортом. Згідно з рішенням Суворовського районного суду м. Одеси №2-2204/06 від 07.03.2006 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу 11/20 частини домоволодіння [ADDRESS]. Суд визнав дійсним договір купівлі-продажу 11/20 частини домоволодіння [ADDRESS] від 15.10.2005 року укладений між позивачем та відповідачкою, що складається з окремого житлового приміщення під літ. «А» загальною площею 47,0 кв.м. та окремих самостійних надвірних споруд: літня кухня літ. «Ж», сараї літ. «Д», льох літ. «Е», 11/20 частини огорожі №1-8 та 11/20 частин земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] (а.с.9). Після відчуження 11/20 частин домоволодіння [ADDRESS] на користь позивача, у відповідачки у користуванні та володінні залишилося 9/20 частин вказаного домоволодіння, що складається з окремого самостійного житлового будинку літ. «Б», який складається з однієї житлової кімнати площею 21,0 кв.м., кухні площею 11,30 кв.м., коридору площею 5,90 кв.м., всього загальною площею 38,20 кв.м., літньої кухні літ «В» площею 9,80 кв.м., сараю літ «Г» площею 11,30 кв.м., уборною літ «З» площею 1,0 кв.м., що розташовані на земельній ділянці площею 850 кв.м. Сторони звернулися до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про поділ домоволодіння [ADDRESS] на два самостійних домоволодіння ухвалено Розпорядженням №632 від 03.09.2008 року, яким затверджено проект розподілу домоволодіння [ADDRESS] на два самостійних домоволодіння: згідно п. 1.1 за [PERSON]- жилий будинок літ. «А», надвірні споруди: літ.літ. «Д», «Ж», «Е», які розташовані на земельній ділянці площею 1008 кв.м. в цілому. Вважати утворене домоволодіння за адресою: [ADDRESS]; згідно п. 1.2. за [PERSON]- житловий будинок літ. «Б», надвірні споруди: літ. літ «В», «Г», «З» площею 1,0 кв.м., які розташовані на земельній ділянці площею 850 кв.м. в цілому. Вважати утворене домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Як було судом встановлено позивач та відповідачка не змогли отримати свідоцтва про право власності на домоволодіння через не своєчасне направлення документів до КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», для внесення змін у відповідні документи для видачі свідоцтв про право власності взамін існуючих правових документів на підставі розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №632 від 03.09.2008 року. На теперішній час реєстраційна служба Одеського управління юстиції Одеської області відмовляється прийняти документи для видачі свідоцтв про право власності в замін існуючих. Статтями 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник може чинити стосовно своєї речі усе, що не заборонене законом або не суперечить соціальній природі власності. Воля власника щодо реалізації влади над річчю, яка йому належить, виражається у володінні, користуванні і розпорядженні нею. Розпорядження означає вчинення стосовно речі дії, що визначають її юридичну або фактичну долю. Це може бути відчуження речі, знищення речі, відмова від неї тощо. У відповідності зі ст. 358 ЦК України, кожен із власників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини загального майна в натурі, яка відповідає його долі в праві загальної часткової власності. Згідно зі ч.1 ст. 364 ЦК України зазначає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як зазначено ч.2 ст. 367 Цивільного кодексу України, при розділі сумісного майна між співвласниками право загальної часткової власності припиняється. Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. У позивача [PERSON], та у відповідачки [PERSON] існують відокремлені виходи з їх домоволодінь. Згідно вимог ст. 367 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, яке підлягає державній реєстрації. Положеннями ст.ст. 377, 415 ЦК України та ст. 120 ЗК України встановлено, що особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди). Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Відповідно до норм ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно рішення суду підлягає обов'язковій реєстрації в Реєстровій службі Головного управління юстиції у Одеській області. На підставі викладеного та

Outcome: approved