Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що 09 вересня 2016 року наказом головного лікаря Хмельницького обласного онкологічного диспансеру (далі ХООД) №49-к її було звільнено з посади лікаря-гінеколога онкологічного відділення ХООД у звязку із скороченням штату працівників та у звязку із відсутністю вакантних посад для переведення. До цього часу вказаний наказ їй не вручено, а про його існування вона дізналася з наказу головного лікаря ХООД №54-к від 29.09.2016 року про зміну дати її звільнення з 09.09.2016 року на 29.09.2016 рік. Вважає, що її звільнення проведено з порушеннями вимог діючого законодавства. Так, відповідачем не було дотримано вимог ст.492 КЗпП України, оскільки їй не було запропоновано жодної вакантної роботи, яку вона може виконувати. Крім того, вона безперервно працює в ХООД з 1983 року (тобто більше 33 років стажу) є лікарем вищої категорії, проте вказані обставини при вирішенні питання її звільнення не були враховані, а у проведенні перестановки в межах однорідних професій і посад було відмовлено. Також просила врахувати, що її звільнення було здійснено керівництвом установи за відсутності на це згоди профспілкового комітету. За таких обставин просила суд визнати незаконним та скасувати наказ №54-к від 29.09.2016 року про зміну дати її звільнення з 09.09.2016 року на 29.09.2016 рік з посади лікаря-гінеколога онкологічного відділення Хмельницького обласного онкологічного диспансеру; визнати незаконним та скасувати наказ 49-к від 09.09.2016 року про її звільнення з посади лікаря-гінеколога онкологічного відділення Хмельницького обласного онкологічного диспансеру; поновити її на посаді лікаря-гінеколога онкологічного відділення Хмельницького обласного онкологічного диспансеру; стягнути з Хмельницького обласного онкологічного диспансеру середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. В судовому засіданні представником позивача подана заява про зменшення позовних вимог в якій останній просив залишити позов в частині стягнення з Хмельницького обласного онкологічного диспансеру середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.03.2017 року позовні вимоги в частині стягнення оплати за час вимушеного прогулу залишені без розгляду В судовому засіданні представник позивача позов підтримав просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зазначив, що звільнення [PERSON] було проведено з порушеннями вимог діючого трудового законодавства, а саме положень ст..40, 42, 492, 43 КЗпП України. Так, позивачка не була повідомлена належним чином про наступне її вивільнення з посади у звязку із скороченням штату; звільнення відбулося без наявності згоди на це профспілкового комітету. До того ж, за наявності вакантних посад, керівництвом не було запропоновано [PERSON] зайняти такі посади; а при вирішенні питання про звільнення не були враховані її досвід роботи, кваліфікація. Також просив суд врахувати, що порушення трудового законодавства при звільненні [PERSON] (а саме положень ст..ст.40, 43 КЗпП України) були встановлені відповідним актом перевірки додержання субєктами господарювання трудового законодавства, яка була проведена Управлінням держпраці у Хмельницькій області у листопаді 2016 року; та постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.01.2017 року за результатами розгляду позову ХООД стосовно притягнення до адміністративної відповідальності за допущені порушення трудового законодавства. Представники відповідачів позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Зазначили, що дійсно [PERSON] працювала в Хмельницькому обласному онкологічному диспансері на посаді лікаря-гінеколога онкологічного відділення установи. За результатами проведення системи управління якістю в установі, було вирішено провести перепрофілювання ліжкового фонду в ХООД та 11 ліжок з онкологічного відділення було перерозподілено на 7 ліжок хіміотерапевтичного профілю хіміотерапевтичного відділення та на 4 ліжка хірургічного профілю хірургічного відділення. У звязку з цим було вирішено скоротити посаду лікаря-гінеколога в онкологічному відділенні та внесені зміни у штатний розпис закладу. У звязку із скороченням штату всі лікарі онкологічного відділення в тому числі і позивач були попереджені про наступне вивільнення. Разом з цим позивач отримавши таке попередження відмовилася засвідчити про його отримання у звязку з чим був складений відповідний акт. Наказом №49-к від 09.09.2016 року позивача було звільнено з займаної посади, проте оскільки остання була на той час на лікарняному, 29.09.2016 року був виданий наказ № 54-к від 29.09.2016 року в якому була змінена дата її звільнення (після виходу з лікарняного). Також просили врахувати, що при звільненні керівництвом були дотримані вимоги стосовно отримання від профспілкового комітету на звільнення працівників у звязку із скороченням штату. До того ж під час розгляду даної справи судом зупинялося провадження у справі для отримання висновку профспілкового комітету стосовно надання згоди на звільнення саме позивача з займаної нею посади у звязку із скороченням штату працівників і така згоди була надана профспілкою. Стосовно посилань позивача на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.01.2017 року просили врахувати, що така постанова не має до розгляду дано справи жодного значення. При цьому зазначили, що на час звільнення позивача в установі були відсутні вакантні посади, які б відповідали освіті позивача; а висновки суду на те, що такі посади були не можуть бути прийняті до уваги, оскільки при вирішенні справи не було враховано, що у закладі існували лише вакантні посади лікарів-інтернів, які в силу їх цільового призначення, не можуть бути запропоновані на їх зайняття при звільненні працівників. Також просили врахувати, що при визначенні особи, яку слід звільнити, була створена комісія якою були враховані всі обставини, зокрема стаж роботи та кваліфікація; продуктивність праці, наявність дисциплінарних стягнень та заохочень. Вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи та допитавши свідків, судом встановлені наступні обставини. Як встановлено з матеріалів справи [PERSON] 25.03.1983 року була прийнята на роботу на посаду лікаря гінеколога онкологічного відділення. З 06 червня 2011 року переведена на посаду лікаря гінеколога-онколога на неповний робочий день 0,75 ставки в онкологічне відділення. Наказом №57 від 07.06.2016 року головного лікаря Хмельницького ООД «Про зміну в штатному розписі» у звязку з перепрофілюванням ліжкового фонду в онкогінекологічному та хіміотерапевтичному відділеннях та на підставі Протоколу засідання ХООД №1 від 03.06.2016 року були внесені зміни в шатний розспис: зменшено в онкогінекологічному відділенні посади 0,75 лікар-гінеколог-онколог; 1,0 сестра медична стаціонару (палатна); 1,0 молодша сестра палатна; збільшено в хіміотерапевтичному відділенні посади: 0,75 лікар-онколог, 1,0 сестра медична стаціонару (палатна); 1,0 молодша сестра палатна. Також наказом головного лікаря ХООД №58 від 03.06.2016 року на підставі постанови КМУ та листа МОХ України від 15.03.2016 року №19.1-09-269/6374 Департаменту охорони здоровя, листа МОЗ України від 26.05.2016 року №339/13134, Протоколу засідання ХООД №1 від 03.06.2016 року з метою покращення якості надання медичної допомоги в ХООД проведено перепрофілювання ліжкового фонду ХООД: з 11 ліжок онкогінекологічного профілю у онкогінекологічному відділенні на 7 ліжок хіміотерапевтичного профілю у хіміотерапевтичне відділення та на 4 ліжка хірургічного профілю, у хірургічне відділення №1. Наказом головного лікаря ХООД №67 від 23.06.2016 року «Про скорочення посади лікаря-гінеколога-онколога онкогінекологічного відділення» у звязку із реорганізацією онкогінекологічного відділення та ведення у дію нового штатного розпису вирішено провести скорочення з 12.09.2016 року посади лікаря-гінеколога-онколога онкогінекологічного відділення та зобовязано начальника відділу кадрів ознайомити з цим наказом за два місяці лікаря-гінеколога-онколога, посада якого скорочується. 24.06.2016 року комісією у складі начальника відділу кадрів [PERSON], інспектора відділу кадрів [PERSON], був складений акт про відмову [PERSON] від ознайомлення з наказом головного лікаря від 23.06.2016 року №67 «Про скорочення посади лікаря-гінеколога-онколога в онкогінекологічному відділенні». Листом від 12.07.2016 року головним лікарем ХООД було попереджено [PERSON] про скорочення її посади з наступним вивільненням з 12.09.2016 року відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Також у цьому попередженні було зазначено, стосовно відсутності в закладі вакантні посади, які б могли бути запропоновані останній для працевлаштування. В цей же день 12.07.2016 року, комісією у складі начальника відділу кадрів [PERSON] та реєстратора довідкового бюро [PERSON], був складений акт про відмову [PERSON] від ознайомлення з попередженням головного лікаря від 12.07.2016 року про скорочення її посади з наступним вивільненням з 12.09.2016 року. Також згідно протоколу №2 засідання комісії по визначенню переважного права на залишення працівників на роботі в звязку зі скороченням штату від 12.07.2016 року було вирішено вивільнити лікаря-гінеколога-онколога [PERSON] Наказом головного лікаря №49-к від 09.09.2016 року [PERSON] було звільнено з 12.09.2016 року у звязку із скороченням штату працівників відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України та у звязку з відсутністю вакантних місць для переведення. 29 вересня 2016 року головним лікарем ХООД був виданий наказ №54-к згідно якого, у звязку із перебуванням на лікарняному листі [PERSON] внесено зміни до наказу №49-к від 09.09.2016 року та звільнено [PERSON] лікаря-гінеколога-онколога онкогінекологічного відділення ХООД з роботи з 29.09.2016 року у звязку із скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України та у звязку із відсутністю вакантних місць для переведення. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому мислі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Про наступне вивільнення працівників, відповідно до ч. 1, 2, 3\~ст. 49-2 КЗпП України, персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані із звільненням за п. 1\~ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 та п. п. 2, 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Встановлено, що 03.06.2016 року головний лікар ХООД направив профспілковому комітету ХООД подання в якому посилаючись на зміну в організації виробництва і умов праці, зміни в штатному розписі ХООД, посада лікаря-гінеколога-онколога онкогінекологічного відділення посада сестри медичної стаціонару (палатної), та посада молодшої медичної сестри (палатної) скорочується, з подальшим вивільненням працівників. Згідно протоколу засідання №8 від 06.06.2016 року засідання профспілкового комітету за результатами розгляду вказаного подання головного лікаря ХООД було надано згоду на вивільнення працівників онкогінекологічного відділення у звязку зі зміною в організації виробництва і умов праці. Разом з цим, суд звертає свою увагу на те, що на підставі наказу №878 від 31.10.2016 року Управлінням держпраці у Хмельницькій області було проведено перевірку в Хмельницькому обласному онкологічному диспансері стосовно додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування. За результатами проведеної перевірки був складений акт №22-012015 згідно якого було встановлено, що відповідно до довідки ХООД від 10.11.2016 р. №867 про наявність вакантних посад в ХООД станом на 12.09.2016 рік та 29.09.2016 року (час звільнення [PERSON] із займаною посади)в установі були в наявності вакантні посади, а саме: лікарі 3 штатних одинці та інші посади, що є порушенням вимог частини 2 ст.40 КЗпП України. Крім того встановлено порушення вимог ст..43 КЗпП України оскільки у поданні головного лікаря від 03.06.2016 року про надання згоду на вивільнення працівників, посади яких підлягають скороченню, були відсутні конкретні прізвища працівників яких пропонується звільнити. В протоколі профспілкового комітету не зафіксовано працівників, згоду на вивільнення яких профспілка надає згоду. Оскільки питання стосовно згоди на звільнення [PERSON] профспілковим комітетом ХООД не надався, судом було направлено відповідний запит до профспілкової організації установи. За результатами розгляду вказаного запиту суду 20.12.2016 року профспілковим комітетом ХООД було проведено засідання (протокол засідання №8/4 від 20.12.2016 року) за результатами якого було надано згоду на розірвання трудового договору, звільнення з роботи [PERSON], у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників онкологічного відділення ХООД. Згідно вказаного протоколу засідання вбачається, що під час обговорення питання стосовно надання згоди на звільнення [PERSON] приймалося до уваги те, що на засіданні комісії, яка була створена в ХООД для визначення переважного права на залишення на роботі досліджувалася інформація відділу кадрів стосовно переваг та недоліки кожного працівника онкогінекологічного відділення; зазначено про те, що наявні на час звільнення [PERSON] вакантні посади лікарів-інтернів були надані Департаментом охорони здоровя тимчасово на час проходження інтернатури і не могли бути запропоновані останній для їх зайняття. Також зазначено, що у звязку з цим припис Держпраці у Хмельницькій області №22-01/2015-920 від 17.11.2016 року, який був винесений за результатами акту перевірки №22-01/2015 є необґрунтованим. Разом з цим суд звертає свою увагу на те, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.01.2017 року (справа №822/2529/16), яке було залишено без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 року було відмовлено у задоволенні адміністративного позову Хмельницького обласного онкологічного диспансеру до Управління Держпраці у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення штрафу. Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач довів правомірність прийнятого рішення, діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України проведено перевірку додержання законодавства про працю Хмельницьким обласним онкологічним диспансером в результаті якої було встановлено ряд порушень, які в свою чергу не були спростовані позивачем в ході судового розгляду. Під час розгляду вищевказаної адміністративної справи, судом першої інстанції зокрема було встановлено, що станом на 12 вересня 2016 року та 29 вересня 2016 року (час звільнення із займаної посади [PERSON]А.) в установі були в наявності вакантні посади, та жодних доказів того, що такі вакантні посади не відповідали кваліфікації останньої чи не могли бути нею зайняті, а так само доказів вжиття ХООД заходів стосовно переведення [PERSON] на такі посади не надані. При цьому посиланням представників ХООД на те, що на той час були вакантні посади лише лікарів-інтернів, які не могли бути запропоновані [PERSON], були предметом дослідження під час апеляційного перегляду вказаної справи і такі доводи, були відкинуті як безпідставні. Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином посилання представників відповідачів на те, що під час звільнення [PERSON] було дотримано вимоги ст. 40 КЗпП України, а на час звільнення позивача у закладі були відсутні вакантні посади, які могли бути запропоновані останній на їх зайняття, суд не приймає до уваги оскільки наявність вакантних посад, як і факт проведення звільнення позивача без отримання відмови позивача на їх зайняття, був встановлений постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.01.2017 року. Фактично такі доводи представників відповідача зводяться до переоцінки встановлених у вказаному судовому рішенні, яке набуло законної сили, обставин, що є неприпустимим. За таких обставин суд приходить до висновку, що звільнення відповідача було проведено із порушенням вимог діючого законодавства, без пропозиції наявних вакантних посад у закладі та отримання відмови позивача на зайняття таких посад. Відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved