Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області звернулась позивач - [PERSON] (далі - позивач) з позовом до Тарасівської сільської ради Троїцького району Луганської області, в якому просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,97 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 22 лютого 2006 року на ім'я [PERSON], в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею ,97 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 22 лютого 2006 року на ім'я [PERSON]. На даний час єдиною спадкоємицею майна померлої за законом є вона. Оскільки оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено, вказане позбавляє її можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. Позивач в судовезасідання не з'явилась, суду надалазаяву про розглядсправи без їїучасті. Відповідач всудовезасідання свого представника не направив, суду надавзаяву про розглядсправи без участі представника. Позовнівимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Виходячи з вищевикладеного, а такожположень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільногопроцесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, щосудовийрозглядсправиможливий за відсутностіосіб, якіберуть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогоюзвукозаписувальноготехнічногозасобу не здійснюється. Суд, дослідившинаданіписьмовідокази в їхсукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистомсвогоособистогонемайновогоабомайнового права та інтересу. Способом захистуцивільних прав та інтересівможуть бути зокремавизнання прав. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захистсвоїх прав особа здійснює на власнийрозсуд. Судовим розглядом встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовийзапис №11 від 13.01.2016 року (а.с.6). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.06.1970 року (а.с. 7), згідно якої в графі «мати» зазначено [PERSON] Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], позивач 17.09.1994 року уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить зміна її прізвища (а.с. 8). Судом встановлено, що [PERSON] зареєстровано власником земельної ділянки площею 1,97 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 22 лютого 2006 року на ім'я [PERSON] (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що інші спадкоємці, які прийняли спадщину у встановленому порядку та строк після померлої 08.01.2017 року [PERSON], відсутні, що підтверджується копієюінформаційної довідки № 47519331 від 24.04.2017, наданої Троїцькою державною нотаріальною конторою(а.с. 22). Крім того, з наданих органом нотаріату документів вбачається, що спадкодавець була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрована за однією зі спадкодавцем адресою з 18.10.1989 (а.с. 4, 5), що свідчить про прийняття позивачем спадщини у визначеному законодавством порядку. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадковівідносинирегулюютьсяЦивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнароднеприватне право», іншими законами, а такожприйнятимивідповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносиниспадкуваннярегулюються правилами Цивільного кодексу України, якщоспадщинавідкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК Україниспадкуванняздійснюється за заповітомабо за законом. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщинавідкриваєтьсявнаслідоксмерті особи абооголошенняїїпомерлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкуваннямають особи, визначені у заповіті, а у разівідсутностізаповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положеньстатті 1261 ЦК Україниу першучергу право на спадкування за законом маютьдітиспадкодавця, у тому числізачаті за життяспадкодавця та народженніпісляйого смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу ст. 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців незалежно від черги. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем, відмови від прийняття спадщини не вчиняла, інших спадкоємцем, що прийняли спадщину, судом не встановлено, а також, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставівикладеного,

Outcome: approved