Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернулась позивач [PERSON]., свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її дядько, [PERSON]. До складу спадкового майна померлого входить житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS], а також земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га і земельна ділянка площею 0,0400 га для ведення особистого селянського господарства. 19.07.2012 року [PERSON] склав заповіт. Згідно якого усе своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом буде мати право заповідав [PERSON]., 1958 року народження. Даний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майоровою A.B.. Відповідно до ст.. 1270 ЦК України, позивач в шестимісячний термін звернулася до державного нотаріуса третьої Київської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини померлого [PERSON] та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом. Однак державним нотаріусом позивачу були видані свідоцтва про право на спадщину лише на земельні ділянки, що належали [PERSON] на час смерті. У видачі свідоцтва на право на спадщину на спадковий житловий будинок по [ADDRESS] відмовлено з відсутністю на нього правовстановлюючого документу. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, до суду надійшла заява в якій вони заявлений позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в попереднє судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшла заява про те, що позов вони визнають, просять розглядати справу в їх відсутність. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки у виниклих правовідносинах між даними сторонами визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи позицію сторін, суд вирішив продовжити слухання справи по суті та вважає за можливе, відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалити судове рішення в попередньому судовому засіданні. В судовому засіданні було встановлено що, [INFO] помер [PERSON], смерть якого зареєстровано відділом реєстрації смерті у м. Києві ( актовий запис № 13220 від 23.07.2012 р.). 19.07.2012 року [PERSON] склав заповіт. Згідно якого усе своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом буде мати право заповідав [PERSON]., 1958 року народження. Даний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майоровою A.B. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS], а також земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га і земельна ділянка площею 0,0400 га для ведення особистого селянського господарства. Як спадкоємець за заповітом, позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса третьої Київської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини померлого [PERSON] та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом. Однак державним нотаріусом [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину лише на земельні ділянки, що належали [PERSON] на час смерті. У видачі свідоцтва на право на спадщину на спадковий житловий будинок по [ADDRESS] відмовлено з відсутністю на нього правовстановлюючого документу Відповідно до господарської книги № 8 Паришківської сільської ради Баришівського району Київської області власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями розташованого по [ADDRESS] являється [PERSON] який помер [INFO]. Спадковий будинок було побудовано в 1971 році, а відповідно до ч.2 п.6 розділу 2 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, що затверджена Міністерством комунального господарства Української PCP 31.01.66 року державна реєстрація нерухомого майна в сільській місцевості не проводилась. Право власності на нерухоме майно , що знаходиться в сільській місцевості підтверджується довідкою відповідної сільської ради. Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013№ 24-753/0/4-13 громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Встановлені судом обставини підтверджуються: -Копією свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER]; -Копією заповіту від 19.07.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майоровою A.B -Копією довідки Паришківської сільської ради № 46 від 25.02.2015 року -Копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі; -Копією спадкової справи Іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved