Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті, в якій заявник вказала, що [INFO] тимчасово окупованій території України в селищі Гвардійське Сімферопольського району АР Крим померла її мати. З метою отримання свідоцтва про смерть матері вона звернулась до державних органів реєстрації цивільного стану України, але їй було від мовлено. Отже вона була змушена звернутись до суду. Заявник в судове засідання не з'явились, її представник надала заяву, в якій заяву підтримала повністю, просила розглядати справу без її участі. Від заінтересованої особи Первомайської міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надійшов лист про розгляд справи без участі представника. Заперечення проти заяви відсутні. Дослідивши докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного. Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України та особливості провадження у цих справах передбачені статтею 257-1 ЦПК України. Відповідно до ст.. 134 Конституції України та статей 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя тимчасово окупованою територією, яка є невід'ємною частиною території України і на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом МУЮ від 18 жовтня 2000 року №52/5, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерської довідки про смерть (форма №106-1/о), форма яких затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Також реєстрація смерті особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно пунктів 1,2,3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, медичні документи, що підтверджують факт смерті особи на території Автономної Республіки Крим, видані діючими сьогодні медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України. З матеріалів справи вбачається, що заявник, яка після укладення шлюбу з [PERSON], а пізніше з [PERSON], обирала прізвища чоловіків, є донькою [PERSON]. [PERSON], громадянка України, [INFO], померла [INFO] в селищі Гвардійське Симферопольського району, про що [INFO] «Симферопольским районным отделом записи актов гражданського состояния Департамента записи актов гражданського состояния» видані «справка о смерти №815» та «свидетельство о смерті». Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті наданий лише документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вище вказані документи, як видані органом, що створений на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Проте, виходячи з практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав, суд вважає можливим, як виняток, взяти до уваги відомості, зазначені у довідці та свідоцтві про смерть особи, які видані органом, що знаходиться на тимчасово окупованій території Криму (інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2016 року вих.№9-1130/0/4-16). В своїй заяві [PERSON] просить зобов'язати Первомайської міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєструвати смерть [PERSON] та видати свідоцтво про смерть. Однак, вказана вимога є передчасною, оскільки реєстрація смерті особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial