Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області № 2-35/11 від 07 лютого 2011 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було визнано право спільної сумісної власності на будівлю майстерні, яка розташована в селі Малоолександрівка Троїцького району Луганської області по вулиці Колгоспній (Весняній), № 17, тобто кожному належить по 1/7 частині вказаного нерухомого майна. 17 жовтня 2016 року помер батько позивача [PERSON]. Мати позивача, [PERSON] від прийняття спадщини у вигляді належної батькові позивача 1/7 частини даної будівлі майстерні відмовилася на користь позивача, однак у встановленому законом порядку заяви про відмову від прийняття спадщини не вчинила. Вказане позбавляє позивача можливості прийняти спадщину у нотаріуса. Крім того, 03 грудня 2012 року помер батько [PERSON] [PERSON] [PERSON]. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті свого батька, так як проживав на момент смерті разом з останнім, однак також не оформив її у встановленому законом порядку. При цьому, між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з іншої, була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належних відповідачам частин будівлі майстерні, яка розташована в селі Малоолександрівка Троїцького району Луганської області по вулиці Весняна, № 17. Позивачем було передано відповідачам домовлену суму за відчуження належних їм частин зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 50\~000 гривень, у рівних долях, по 10\~000 кожному, про що було вчинено відповідні розписки та договір купівлі-продажу від 07 грудня 2017 року. На даний час позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу. Позивач просить суд визнати відповідний договір купівлі-продажу дійсним та право власності на вищезазначене нерухоме майно. Позивач до суду не зявився, просив справу розглянути без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, про що надав відповідну заяву. Відповідачі у судове засідання не зявилися, надали до суду аналогічні заява, згідно яких проти задоволення позовних вимог не заперечують, просять дану справу розглянути без їх участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця, а також батьки спадкодавця. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом було встановлено, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області № 2-35/11 від 07 лютого 2011 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було визнано право спільної сумісної власності на будівлю майстерні, яка розташована в селі Малоолександрівка Троїцького району Луганської області по вулиці Колгоспній, № 17, тобто кожному належить по 1/7 частині вказаного нерухомого майна. На даний час вулицю «Колгоспна» перейменовано на вулицю «Весняна». Також було проведено технічну інвентаризацію будівлі майстерні та присвоєно їй літери «Б;б». 17 жовтня 2016 року помер батько позивача [PERSON]. Мати позивача, [PERSON] від прийняття спадщини у вигляді належної батькові позивача 1/7 частини даної будівлі майстерні відмовилася на користь позивача, однак у встановленому законом порядку заяви про відмову від прийняття спадщини не вчинила. Вказане позбавляє позивача можливості прийняти спадщину у нотаріуса. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться спадкоємцем майна померлого свого батька, так як останній за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померлий батько позивача на підставі наданих доказів набув право на вищезазначене спадкове майно, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у даній частині у повному обсязі. Крім того, 03 грудня 2012 року помер батько [PERSON] [PERSON] [PERSON]. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті свого батька, так як проживав на момент смерті разом з останнім, однак також не оформив її у встановленому законом порядку. При цьому, між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з іншої, була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належних відповідачам частин будівлі майстерні, яка розташована в селі Малоолександрівка Троїцького району Луганської області по вулиці Весняна, № 17. Позивачем було передано відповідачам домовлену суму за відчуження належних їм частин зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 50\~000 гривень, у рівних долях, по 10\~000 кожному, про що було вчинено відповідні розписки та договір купівлі-продажу від 07 грудня 2017 року. Згідно п. 10 Договору відповідачі були зобовязані зявитися до приватного нотаріуса Троїцького районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] для посвідчення вищезазначеного договору купівлі-продажу 17 грудня 2017 року о 10 годині 00 хвилин. Однак, з невідомих причин, до нотаріуса відповідачі зазначеної дати та в зазначений час не зявилися, у наслідок чого їм було направлено повідомлення, в яких відповідачам було запропоновано зявитися до нотаріуса 05 січня 2018 року. Вказані повідомлення відповідачі отримали 22 грудня 2017 року, однак з невідомих причин до нотаріуса знову не зявилися. 06 січня 2018 року відповідачам повторно було направлено повідомлення, в яких їм було запропоновано зявитися до нотаріуса 15 січня 2018 року. Вказані повідомлення відповідачі отримали 11 січня 2018 року, однак з невідомих причин до нотаріуса відповідачі не зявилися. Таким чином, на даний час, позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу. З огляду на вищезазначене, позивач домовився з відповідачами щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу належних відповідачам частин вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким позивачу у власність перейшло вказана вище нерухоме майно, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення зазначеного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Даний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, у звязку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 334, 638, 655, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1272 ЦК України,

Outcome: approved