Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON]В, з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі ? всіх видів заробітку( прибутку) відповідача, але не нижче 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини посилаючись на наступне: з квітня 2012 року вона почала проживати з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. З березня місця 2016 року вони припинили спільне проживання. В період спільного проживання у них народилася донька Кіра, [INFO], батьком якої записаний відповідач. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Дитина повністю перебуває на її утриманні. При цьому відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, працює тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що відповідач з березня місяця 2016 року ніякої допомоги на утримання доньки не надавав, лише привітав її з днем народження. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він має дитину від першого шлюбу на яку сплачує аліменти за рішенням суду в розмірі 25% свого заробітку, тому просить стягнути аліменти на обох дітей в розмірі 33% від його заробітку. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з квітня 2012 року. що сторонами не заперечується. З березня 2013 року, сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. В період спільного проживання у сторін народилася донька Кіра, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини. Судом встановлено, що на даний час сторони проживають окремо і відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що відповідачем не заперечується. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд, виходячи з того, що сторони не надали суду докази на підтвердження свого матеріального становища, але і не надали доказів та заперечень того, що вони не мають постійного прибутку вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі ? всіх видів його заробітну (прибутку) але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання відповідача на те, що він має ще одну дитину на яку сплачує аліменти, ніякими доказами не підтверджується. Проте з пояснень позивача вбачається, він сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу в розмірі 25 % від його за робітку прибутку. Тому суд,

Outcome: approved