Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 08 березня 2011 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,95 га, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146960. На даний час єдиною спадкоємицею майна померлої матері позивачки за законом першої черги є [PERSON]. Оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146960 втрачено, про що було надано обяву до місцевої газети «Сельская Новь» № 95-96, відновити його на даний час не представляється можливим. Вказане позбавляє позивачку можливості оформити спадщину на спадкове майно у нотаріальному порядку. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до \~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом було встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 269788, - 08 березня 2011 року померла мати позивачки [PERSON]. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 424165. Прізвище позивачки було змінено у наслідок укладення шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕД № 411348. Після смерті матері позивачки залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,95 га, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146960. На даний час єдиною спадкоємицею майна померлої за законом першої черги є [PERSON]. Оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146960 втрачено, про що було надано обяву до місцевої газети «Сельская Новь» № 95-96, відновити його на даний час не представляється можливим. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивачка по справі є єдиною спадкоємицею майна померлої своєї матері за законом першої черги, оскільки позивачка за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів є власницею зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивачка має право на спадкове майно, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225, 1261,1268 ЦК України, ст. 81 ч. 1 п. «г», 131 ЗК України ,

Outcome: approved