Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [PERSON] на відведеній під забудову земельній ділянці за власні кошти та власними зусиллями до 1992 року було збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Лантратівка Троїцького району Луганської області, вул. Польова, б. № 7. Після закінчення будівництва позивачем не було проведено державної реєстрації вказаного нерухомого майна. На даний момент дане домоволодіння не вважається самовільно збудованим, однак узаконити вказане нерухоме майно та провести його державну реєстрацію у позивача відсутня можливість. Позивач просить суд визнати за ним право власності на дане спадкове майно. Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.2 п. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Абзацом четвертим ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному надається право будь яким не забороненим законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності . Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. Судом було встановлено, що дійсно [PERSON] на відведеній під забудову земельній ділянці до 1992 року було збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Лантратівка Троїцького району Луганської області, вул. Польова, б. № 7, який складається: А1-ж; а житловий будинок; Б; И гаражі; В,в сарай; Г убиральня; Д; Ж сараї; ПГ; ПГ1 погріба; З альтанка; Е навіс; 1-2 огорожа. Після закінчення будівництва позивачем не було проведено державної реєстрації вказаного нерухомого майна. При цьому, згідно п.3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» від 24 травня 2001 року № 127, затвердженої Наказом Держбуду України, - не потребують отримання документів, що дає право на будівельні роботи та прийняття в експлуатацію: будівлі та споруди, прибудови та перепланування в житлових будинках, побудованих до 05 серпня 1992 року. Отже, на момент будівництва домоволодіння, чинне на той час законодавство не вимагало обовязкового отримання документів, що дає право на будівельні роботи та прийняття в експлуатацію, однак на теперішній час законодавцем визначена обовязкова реєстрація на нерухоме майно, провести яку не можливо без наявності зазначених документів та введення такого майна в експлуатацію. З огляду на вищезазначене, на даний момент за вищезазначених обставин дане домоволодіння не вважається самовільно збудованим, однак узаконити вказане нерухоме майно та провести його державну реєстрацію у позивача відсутня можливість. Таким чином, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач по справі на підставі наданих доказів набув право на вищезазначене нерухоме майно, однак не може його узаконити у встановленому законом порядку з незалежних від нього обставин, суд приходить до висновку, що останній має усі належні підстави розпоряджатися даним нерухомим майном, так як вказане будівництво було виконане на земельній ділянці, виділеній для будівництва та обслуговування домоволодіння, зазначене будівництво відповідає будівельним нормам та правилам та не може порушувати права інших осіб, у звязку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 16, 20, 328, 331, 392 ЦК України, ст.ст. 41, 55 Конституції України,

Outcome: approved