Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

До суду надійшов позов ТДВ «Автотранспортне підприємство 14854» (далі-Товариство) до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення збитків. Мотивуючи позовні вимоги позивач вказав, що 27.05.2015 року між Товариством та відповідачем був укладений договір найму (оренди) транспортних засобів, за умовами якого останньому надано у користування належний позивачу транспортний засіб - автомобіль марки КАМАЗ-5410, реєстраційний [NUMBER], 1986 року випуску, шасі [NUMBER] [NUMBER], вантажний сідловий тягач-Е, терміном до 27.05.2016р. Відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату в розмірі 800 грн. в місяць. Однак, в порушення умов договору відповідач орендну плату не сплачував. Крім того, після закінчення строку дії договору відповідач не повернув транспортний засіб, продовжуючи незаконно ним користуватись. Таким чином, станом на 17.08.2016р. відповідач має заборгованість перед Товариством в сумі 21168грн, до якої входять заборгованість по орендній платі в сумі 8468грн., пеня в сумі 8468грн. та неустойка в сумі 4232грн. Позивач надав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без участі представника, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Враховуючи, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.05.2015р. між сторонами укладено договір найму (оренди) транспортного засобу (далі - Договір), за умовами якого відповідачу було надано у користування належний позивачу транспортний засіб, а саме - автомобіль марки КАМАЗ-5410, реєстраційний [NUMBER], 1986 року випуску, шасі [NUMBER] [NUMBER], тип - вантажний сідловий тягач-Е, терміном до 27.05.2016р. Договір 27.05.2015р. було посвідчено приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. за реєстровим №590. 27.05.2015р. вказаний транспортний засіб передано відповідачу, про що свідчить акт приймання-передачі, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Згідно п. 5.1 Договору за користування причепом наймач сплачує Наймодавцю орендну плату в розмірі 800 грн. в місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 1 статті 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Частина 1 статті 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач умови договору належним чином не виконує, отже у нього виникла заборгованість по орендній платі в сумі 8468грн. 18.05.2016р. Товариством була направлена відповідачу претензія з інформацією про заборгованість за Договором, яка була останнім отримана поштою 20.05.2016р., про що свідчить поштове повідомлення, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання та пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 9.1 Договору за несплату або несвоєчасну сплату орендної плати наймай сплачує на користь наймодавця пеню в розмірі 1,2% від суми несплаченої або несвоєчасно сплаченої орендної плати за кожний день прострочення. Строк дії договору закінчився 27.05.2016р. Відповідач орендну плату не сплатив, отже він має заборгованість перед позивачем по сплаті пені в сумі 23692,80грн. Однак позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі, що не перевищує основну суму боргу: а саме 8468грн. Статтею 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Таким чином, відповідач також має повернути позивачу транспортний засіб та сплатити неустойку за користування автомобілем за період з 28.05.2016р. по 17.08.2016р. в сумі 4232грн. На підставі вище викладеного, враховуючи, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved