Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

За позовом сторона позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) площею 6,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільгосппідприємству «Україна» колишньої Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій 15 травня 2012 року [PERSON] на підставі втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0200791. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що в селі Машеве Семенівського району Чернігівської області проживала мати позивача [PERSON], яка за життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0200791 у землі, яка перебувала у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, розміром 6,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). 19 серпня 1993 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Шако» на «Моругу». 15 травня 2012 року [PERSON] померла. За життя [PERSON] не розпорядилась своїм майном, не склала заповіт. Відповідно до довідки, виданої Машівською сільською радою Семенівського району Чернігівської області від 27 грудня 2017 року за № 671 [PERSON] на момент смерті проживала одна. Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець першої черги, вирішила документально оформити спадщину, але нотаріус, оглянувши документи, відмовила в оформлені спадщини в звязку з тим, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0200791 виданий на імя [PERSON] був втрачений. Позивачем було опубліковане оголошення в Семенівській районній газеті «Життя Семенівщини» від 18 листопада 2017 року про втрату сертифіката, але сертифікат так і не був знайдений. Відповідно до листа відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 28 листопада 2017 року за № 29-25-0.33-567/113-17 не можливо видати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) замість втраченого, оскільки дані дії має право здійснити власник або уповноважена ним особа. У звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений і немає можливості документально оформити спадщину, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області, в особі міського голови [PERSON], у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання також не прибула, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду із зазначенням даних, що після померлої 15 травня 2012 року [PERSON] спадкова справа не заводилась. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, в особі в. о. голови районної державної адміністрації [PERSON], у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника із зазначенням даних про необхідність вирішення справи на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, за дорученням головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління [PERSON], у судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, надіслала поштою заяву про розгляд справи за її відсутності із зазначенням даних про необхідність вирішення справи на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказів вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі зясовано, що 15 травня 2012 року померла член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» колишньої Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області [PERSON], якій був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай). Першочерговим претендентом (спадкоємцем) відносно прав та обовязків померлої є позивач [PERSON]. За життя [PERSON], поряд з іншим, мала право на земельну частку (пай) розміром 6,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) по згаданому колишньому колективному сільськогосподарському підприємству, і це право не реалізоване шляхом виділення земельної ділянки в натурі. Зараз указаний сертифікат утрачено. Указані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а. с. 33); копій довідок про визначення з технічної документації нормативної грошової оцінки земельної частки (паю) з відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 11-12). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній правопосвідчуючий документ зараз утрачено.

Outcome: approved