Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 30 липня 2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно. На даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини. Крім того, на даний час є підстава для збільшення розміру стягуваних аліментів, оскільки відповідач працює за межами України офіційно, а відтак змінилося матеріальне становище відповідача. У зв`язку з цим, вона просить суд змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Вальчук М.М. в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, в якій представник позивача просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений, однак на адресу суду від нього надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначає, що після розірвання шлюбу з позивачем він продовжував надавати їхній дочці матеріальну допомогу, ніяких розписок з колишньої дружини він не брав. Купує все, чого просить дочка чи колишня дружина. У теперішній час він перебуває у цивільному шлюбі з іншою жінкою, у якої є малолітній син. Він дійсно час від часу їздить на заробітки за межі України, однак постійної роботи не має. Просить позов задовольнити частково, стягувати з нього в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 12 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області(а.с.7). Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2015 року шлюб зареєстрований 28 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області , актовий запис № 56, між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.8). Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 30 липня 2015 року стягнено з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10). [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем [PERSON] без реєстрації в [ADDRESS] , що стверджується актом , складеним 14 травня 2021 року старостою сіл Іванківці, Молотків та Осники Крееменецького району Тернопільської області в присутності свідків (а.с.13). Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи за зверненням особи та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В силу вимог положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дитини, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.ст.181, 183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Таким чином, беручи до уваги норму законодавства про рівні обов`язки батьків щодо утримання дітей, виходячи з забезпечення інтересів дитини, а також враховуючи розмір стягуваних з відповідача аліментів, який не може забезпечити інтереси дитини, суд вважає, що права позивача [PERSON] порушені, тому її позов підлягає до задоволення шляхом зміни розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] в її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 450 грн. щомісячно до 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь держави 908 гривень 00 копійок судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved