Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

До суду звернулись [PERSON], [PERSON] з позовом до Вараської міської ради Рівненської області, виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області про визнання права спільної сумісної власності як забудовників на 84/100 частини будівлі кафе «Корчма» загальною площею 5080 кв.м, вимощення каменеве покриття на бетонній стяжці площею 61,4 кв.м, що знаходиться за адресою: Паркова зона, 1, м.Вараш Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з 2009 року позивачі проживали разом як подружжя, вели спільне господарство, з 11.07.13 р. зареєстрували шлюб. З 2008 року [PERSON] мав у користуванні нерухоме майно - громадський об'єкт «Танцювальний майданчик» загальною площею 900,6 м. кв., за адресою: Паркова зона, будинок 1, м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) Рівненської області, за договором суборенди, укладеним з фізичною особою підприємцем [PERSON], що належав територіальній гроді м.Кузнецовська (нині м.Вараш). Власником майна Кузнецовською (нині Вараською) міською радою [PERSON] погоджено ескізний проект танцювально-розважального комплексу на території орендованого майна, надано дозвіл на розміщення та відкриття обєкта торгівлі літнього майданчика в Парковій зоні, 1. У 2010 році [PERSON] укладено договір оренди вказаного обєкта безпосередньо з Кузнецовським міським комунальним підприємством терміном на 25 років. За договором оренди, орендар отримав вказане майно для розміщення кафе, бару. За час спільного проживання, за спільні кошти, позивачами з дозволу власника орендованого майна на проведення невідємних поліпшень збудовано новий обєкт будівлю кафе «Корчма» з вимощенням загальною площею 900 кв.м. В результаті здійснення невідємних поліпшень орендованого майна було створено нову річ, яку неможливо відокремити від орендованого майна, що стало її частиною. При цьому частка територіальної громади у спільному новозбудованому майні згідно з експертним висновком складає 16 %, частка подружжя [PERSON] 84 %. Право власності позивачів на вищезазначену частку у спільному майні відповідачами не визнається, що стало підставою для предявлення позову. Під час розгляду справи позивачі змінили позовні вимоги, просили суд визнати за ними право спільної сумісної власності як забудовників на 84/100 частини обєкту незавершеного будівництва будівлі - кафе «Корчма» загальною площею 508,0 кв. м, вимощення каменеві покриття на бетонній стяжці площею 61,4 кв. м., що знаходиться за адресою: Паркова зона, 1, м.Вараш, Рівненська область, а саме на будівельні матеріали, вироби та конструкції, використані на будівництво, які поіменовані у заяві про зміну позовних вимог. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги з урахуванням їх зміни підтримав в повному обсязі та, будучи допитаний як свідок, показав, що в оренду він отримав фактично бетонну площадку танцювального майданчику та невеличку будівлю. Будівництво кафе «Корчма» здійснювалась з відома та за погодженням власника майна, дозволи на функціонування обєкта, на проведення невідємних поліпшень орендованого майна надавались у діючому на той час порядку. На даний час будівництво є незавершеним, оскільки не завершено будівельні роботи в одному з підсобних приміщень, проте кафе «Корчма» функціонує як торгівельний обєкт громадського харчування. [PERSON] показав, що будівництво кафе «Корчма» здійснювалось за їх спільні з [PERSON] кошти власними та залученими силами. З відповідей виконавчого комітету Вараської міської ради на його звернення вбачається, що їх право власності на невідємні поліпшення оспорюється. Представники позивачів [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримали вимоги позовної заяви з урахуванням їх уточнення та з підстав, викладених у позові, просили суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та підтримала письмові заперечення проти позову. Заперечення обґрунтовуються тим, що збудований позивачами обєкт незавершеного будівництва в експлуатацію не введений, його державна реєстрація не проведена, документ про право власності на нього у позивачів відсутній. Будівництво здійснено самочинно, а тому відповідно до умов п.2.5 договору оренди створена річ визнається власністю територіальної громади без компенсування витрат. Дозволи видавались [PERSON] на функціонування літнього майданчика, а не нового обєкта. До виникнення права власності на новозбудований обєкт забудовник являється власником будівельних матеріалів, виробів і конструкцій. Неприйняття збудованого обєкту до експлуатації свідчить про відсутність підстав для поділу такого майна. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору КП «[PERSON] культури та відпочинку» [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що обєкт «Танцювальний майданчик» з балансу КП «Кузнецовське міське комунальне підприємство» на баланс КП «[PERSON] культури та відпочинку» передане під час дії договору оренди, укладеного з [PERSON] Позивач належним чином виконує умови договору оренди, своєчасно вносить плату за користування обєктом оренди, утримує в належному стані прилеглу територію. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору КП «Кузнецовське міське комунальне підприємство» до суду не зявився, клопотав про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані матеріали, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд встановив та врахував наступне. Як вбачається з договору оренди індивідуального визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Кузнецовськ Рівненської області від 03.02.10 р., посвідченого державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори [PERSON], КП «Кузнецовське міське комунальне підприємство» передало в оренду фізичній особі підприємцю [PERSON] у строкове платне користування терміном на 25 років індивідуально визначене окреме нерухоме майно майданчик атракціонів «Танцювальний майданчик» загальною площею 900,0 кв.м за адресою: Паркова зона, 1, м.Кузнецовськ Рівненської області, що належить територіальній громаді м.Кузнецовська, для розміщення кафе, бару, що не здійснює продажу товарів підакцизної групи. Згідно з п.1.2 договору оренди, приміщення, що передається в оренду, належить територіальній громаді м.Кузнецовськ на праві власності та знаходиться в управлінні орендодавця на правах оперативно-господарського використання. Згідно з п.6.3 договору оренди, орендар має право за погодженням з органом, уповноваженим управляти майном, та з дозволу орендодавця, здійснювати за рахунок власних коштів перепланування, реконструкцію чи переобладнання обєкта оренди. У разі здійснення поліпшень чи змін в орендованому приміщенні, орендар самостійно здійснює ремонт, обслуговування та підтримку в належному технічному стані таких поліпшень та змін, а також несе відповідальність за дотримання будівельних, протипожежних, санітарних та інших обовязкових нормативів і вимог при їх проведенні та експлуатації. Дане майно передано у користування орендарю по акту № 1 від 03.02.10 р. Судом встановлено, що 01.07.11 р. орендар [PERSON] звернувся до КП «Кузнецовське міське комунальне підприємство» із заявою про надання дозволу на проведення поліпшень орендованого майна танцювального майданчику в Парковій зоні, 1 м.Кузнецовськ Рівненської області. Листом № 975 від 07.07.11 р. КП «Кузнецовське міське комунальне підприємство» погодило [PERSON] проведення поліпшень орендованого майна за власні кошти орендаря відповідно до п.6.3 договору оренди № 254 від 03.02.10 р. та проінформувало позивача про необхідність подання на погодження дефектної відомості робіт передбачених поліпшень у відділ комунальної власності виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області. Кошторис з розрахунком договірної ціни на ремонтно-будівельні роботи громадського обєкту майданчику атракціонів «Танцювальний майданчик» у Парковій зоні, 1 м.Кузнецовськ Рівненської області відділом комунальної власності виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області погоджено, про що свідчить завірений печаткою виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області підпис начальника відділу комунальної власності на наданому позивачем кошторисі. Відповідно до ст.23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна. Якщо в результаті поліпшення, зробленого орендарем за згодою орендодавця, створена нова річ, орендар стає її власником у частині необхідних витрат на поліпшення, якщо інше не передбачено договором оренди. Аналогічні положення містяться і у ст.778 ЦК України, згідно з якими наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] отримав дозвіл і погодження на проведення поліпшень орендованого майна як від його власника (територіальної громади м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) в особі Кузнецовської (нині - Вараської) міської ради Рівненської області, якою уповноважено на такі дії відділ комунальної власності виконавчого комітету ради), так і від балансоутримувача (КП «Кузнецовське міське комунальне підприємство»), наведені у запереченнях відповідача обставини щодо самовільного, без дозволу власника, проведення [PERSON] поліпшень орендованого майна, що, відповідно до умов договору оренди, породжує виникнення права власності на них у власника майна, не знайшли свого підтвердження. З аудиторського висновку ТОВ «Аудиторська компанія Еліт-Аудит» від 26.05.15 р. вбачається, що аудитори вважають за можливе підтвердити фінансування орендарем підприємцем [PERSON] здійснених поліпшень орендованого окремого індивідуально визначеного майна майданчика атракціонів «Танцювальний майданчик» загальною площею 900,0 кв.м, що знаходиться за адресою: Паркова зона, 1 в м.Кузнецовську Рівненської області. Згідно з цим висновком, за рахунок власних коштів було профінансовано витрати на придбання будівельних та оздоблювальних матеріалів, послуг державних установ (повязаних з отримання дозвільних документів та технічних умов щодо проведення реконструкції орендованого приміщення) та оплату виконаних робіт сторонніх організацій та витрат, повязаних з проведенням господарським способом поліпшень орендованого нерухомого майна на загальну суму 900033,00 грн. Як вбачається з технічного звіту про стан конструкцій танцмайданчика в парковій зоні м.Кузнецовськ та пропозицій щодо можливості його подальшого використання, виконаного у червні 2012 року державним підприємством Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція», будівля танцмайданчика з кафе є капітальною будівлею VII групи капітальності, придатна для подальшої експлуатації за умови виконання наведених у звіті рекомендацій. Як вбачається з висновку експерта № 170411/5_ФМ від 31.05.17 р., за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи здійснених невідємних поліпшень орендованого майна, обємно-планувальні рішення будівлі кафе «Корчма» загальною площею 508,0 кв.м, вимощення каменеве покриття на бетонній стяжці площею 61,4 кв.м, що знаходяться за адресою: Паркова зона, 1, м.Вараш Рівненської області, відповідають вимогам будівельних норм і правил, встановлених для даного виду будівлі. В результаті забудови майданчика атракціонів «Танцювальний майданчик», що знаходиться за адресою: Паркова зона, 1, м.Вараш Рівненської області, в складі існуючої речі створено нову річ з технічної точки зору. Судовими експертами також поіменовано будівельні матеріали, вироби і конструкції, використані під час будівництва кафе «Корчма». На підставі вищезазначених досліджених доказів, суд прийшов до висновку, що [PERSON] власними та залученими силами з дозволу орендодавця та органу, уповноваженого управляти майном, на підставі умов договору та вимог законодавства здійснив поліпшення орендованого майна, які є невідємними від нього, в результаті чого було створено нову річ кафе «Корчма», і в силу положень ст.778 ЦК України позивач набуває прав співвласника цього майна, частка якого у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, оскільки інше договором оренди не встановлено. Як вбачається з висновку ПП «Оцінка та консалтінг» про вартість майна, станом на 30 вересня 2016 року вартість майданчика атракціонів «Танцювальний майданчик» загальною площею 900,0 кв.м, складає 284150,00 грн. без ПДВ; вартість кафе «Корчма» загальною площею 508,0 кв.м, вимощення- каменеве покриття на бетонній стяжці площею 61,4 кв.м 1440080,00 грн. без ПДВ; питома вага майданчика атракціонів «Танцювальний майданчик» загальною площею 900,0 кв.м складає 16 %; питома вага кафе «Корчма» загальною площею 508,0 кв.м, вимощення- каменеве покриття на бетонній стяжці площею 61,4 кв.м 84 %. Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Як вбачається висновку експерта № 170411/5_ФМ від 31.05.17 р., на момент огляду приміщень експертом встановлено, що в приміщенні будівлі кафе «Корчма» виконані усі будівельно-монтажні роботи (за виключенням робіт в приміщенні 15 підсобне приміщення згідно техпаспорту БТІ), змонтовано усі інженерні комунікації, виконані роботи з внутрішнього і зовнішнього опорядження та благоустрою прилеглої території. В підсобному приміщенні (приміщенні 15 згідно техпаспорту БТІ) не завершені роботи по влаштуванню печі влаштовано лише фундамент і виконуються роботи з цегляної кладки. Отже, приміщення № 15 є незавершеним будівництвом, а відповідно, і будівля кафе «Корчма» є незавершеним будівництвом. За таких обставин, на підставі ст.331 ЦК України, у результаті створення нової речі - кафе «Корчма» загальною площею 508,0 кв.м, вимощення- каменеве покриття на бетонній стяжці площею 61,4 кв.м, виникло право власності на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 085049 підтверджується, що позивачі [PERSON] та [PERSON] з 11 липня 2013 року перебувають у шлюбі. З показань позивача [PERSON] як свідка судом встановлено, що з 2009 року позивачі підтримують фактичні шлюбні стосунки, ведуть спільне господарство та мають спільний бюджет, у будь-яких інших шлюбах не перебували. Вказані обставини учасниками процесу не оспорюються. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що у період з 2009 року по 10 липня 2013 року позивачі [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю, підтримували фактичні шлюбні стосунки, мали права та виконували обовязки подружжя, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з положеннями ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. З огляду на встановлені обставини та вищезазначені норми, суд прийшов до висновку, що матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва 84/100 частини об'єкту незавершеного будівництва - будівлі кафе «Корчма» загальною площею 508,0 кв. м, вимощення - каменеві покриття на бетонній стяжці площею 61,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Паркова зона, 1, м.Вараш, Рівненська область, на праві спільної сумісної власності належать позивачам як набуті за час їх шлюбу. Рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області № 96 від 29.05.14 р. [PERSON] відмовлено у встановленні за погодженням з власником режиму роботи майданчика атракціонів «Танцювальний майданчик» з кафе та баром за адресою: м.Кузнецовськ, Паркова зона, 1, у звязку з тим, що він не є власником майна. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, позовні вимоги з урахуванням їх уточнення підлягають задоволенню, і за позивачами слід визнати право спільної сумісної власності на будівельні матеріали, вироби та конструкції, використані на будівництво 84/100 частини об'єкту незавершеного будівництва - будівлі кафе «Корчма» загальною площею 508,0 кв. м, вимощення - каменеві покриття на бетонній стяжці площею 61,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Паркова зона, 1, м. Вараш, Рівненська область, які поіменовано у резолютивній частині висновку експерта № 170411/5_ФМ від 31.05.17р., виконаного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.16, 319, 321, 331, 392 ЦК України, ст.ст.60, 61, 74 СК України,

Outcome: approved