Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

До суду із позовом звернувся позивач з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач відповiдно до договорів купiвлi-продажу житлового будинку вiд 03.04.2002 року та від 25.04.2000 року є спiввласником житлового будинку за адресою по [ADDRESS], маючи долю у правi власностi на будинок у таких частках: 11/50 частин та 43/100 частин. Iншою частиною вищезгаданого житлового будинку (35/100 частин) володіє його мати (третя особа) - [PERSON] 23 грудня 2009 року [PERSON], зареєстрував (прописав) у належному йому на правi часткової спiльної власностi житловому будинку по [ADDRESS] вiдповiдача [PERSON], [INFO], яка не є його родичем. Прописав позивач вiдповiдача по тiй причинi, що у той перiод він проживав з жінкою, з якою перебував у шлюбi, i на прохання колишньої дружини [PERSON] він прописав у належному йому будинку її неповнолітню на той час дочку, а саме вiдповiдача [PERSON] Пiсля припинення спiльного проживання та розірвання шлюбу [PERSON] переїхала проживати разом зi своєю дитиною - вiдповiдачем по справi в iнше мiсце, забравши власнi речi та речi своєї неповнолiтньої дитини. Оскiльки, [PERSON] пiсля розiрвання шлюбу залишилася прописаною у будинку за адресою по [ADDRESS], мати позивача була змушена виписати через суд його колишню дружину, [PERSON], а її неповнолiтня, на той час, донька, залишилася прописаною у будинку. Таким чином, вiдповiдач, не проживає у житловому будинку по [ADDRESS] починаючи з квiтня 2010 року i по даний час. Позивач звертався до матерi відповідачки з проханням виписати її дитину [PERSON] з будинку, але вона вiдмовилася зняти з реєстрації відповідача у будинку позивача (виписатися). Даний факт позбавляє позивача права в повнiй мipi користуватись та розпоряджатися майном, що знаходиться у його власностi, а саме перешкоджає оформленню субсидiї для вiдшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Таким чином, вiдповiдач з квiтня 2010 року не проживає у вищезгаданому будинку без поважних причин, тобто не проживає на протязi вже бiльше 8 рокiв i до цього часу. Оскiльки, позивач є спiввласником житлового будинку за адресою по [ADDRESS], на даний час зареєстрований та проживає у цьому будинку разом зi своєю дружиною i не бажає, щоб вiдповiдач був зареєстрований в належному йому будинку, а вiдповiдач не проживає у вищезгаданому будинку без поважних причин починаючи з квiтня 2010 року без припинення реєстрацій, чим перешкоджає йому у реалiзацiї права вiльно розпоряджатися будинком та оформити субсидiю, тому позивач змушений звернутися суду за для захисту свого порушеного права власності. Позивач та третя особа [PERSON], повідомлені у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, проте направили до суду відповідні клопотання, в якому зазначили, що просять розглянути справу без їх участі; позивач позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення; третя особа [PERSON] підтримала позовні вимоги. Третя особа Новомиргородська міська рада Кіровоградської області повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, представник якої у судове засідання не зявився, проте представник направив до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явилася, письмових клопотань про відкладення розгляду справи і відзиву не надіслала, про час та місце розгляду справи повідомлена шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України та шляхом направлення судової повістки-повідомлення. Згідно до ст. 128 ч.11 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. 10 квітня 2019 року на вказаному веб-сайті опубліковано оголошення про виклик відповідача у судове засідання на 14.05.2019 року на 14.30 год. За зареєстрованим місцем проживання відповідачу також направлено судову повістку-повідомлення про дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою «Укрпошти» від 18.04.2019 року, у якій зазначено, що відповідач не проживає за зареєстрованою адресою. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до вимог ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Підставою припинення права користування жилим приміщенням відповідно ст.71 ЖК України є відсутність наймача або члена його сімї у місці їх проживання понад шість місяців без поважних причин, тобто за тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців і причини та мотиви відсутності протягом цього часу не мають правового значення. Згідно вимог ст.7 ч.1 п.2 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON] є спiввласником житлового будинку за адресою по [ADDRESS], що підтверджується копією договору купiвлi-продажу вiд 03.04.2002 року на 11/50 частин житлового будинку, який посвiдчений приватним нотарiусом Новомиргородського районного нотарiального округу Герасимуком В.К., зареєстрованого у реєстрі за № 197 та копією договору купiвлi-продажу вiд 25.04.2000 року на 43/100 частин житлового будинку, який посвiдчений державним нотарiусом Новомиргородської державної нотарiальної контори Дахно Н.П., зареєстрованого у реєстрі за № 559. Iншою частиною вищезгаданого житлового будинку (35/100 частин) володіє мати позивача, третя особа [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № 762. 23 грудня 2009 року у належній позивачу частині житлового будинку по [ADDRESS] зареєстрована вiдповiдача [PERSON], [INFO], яка не є родичем позивача, що підтверджується копією домової книги. Пiсля припинення спiльного проживання та розiрвання шлюбу, [PERSON], дочкою якої є відповідач, переїхала проживати, разом з останньою в iнше мiсце, забравши власнi речi та речi своєї неповнолiтньої дитини. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов життя від 30.01.2018 року підтверджено факт не проживання [PERSON] у вищевказаному домоволодінні з квітня 2010 року. Таким чином, вiдповiдач, не проживає у житловому будинку по [ADDRESS], починаючи з квiтня 2010 року i по даний час. 18 серпня 2018 року відповідач зареєструвала з шлюб та змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 925. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Під час розгляду справи судом зайшли підтвердження доводи позивача з приводу того, що він як власник свого житлового будинку позбавлений права у повній мірі користуватися та розпоряджатися майном, реєстрація відповідача у будинку є перешкодою для оформлення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 7 ч.1 п.2 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. У звязку з чим у спірних правовідносинах правильним способом захисту цивільного права позивача, який відповідає вимогам ст.16 Цивільного кодексу України, є визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право власності позивача щодо користування своїм майном. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved