Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

До суду із позовом звернувся [PERSON] до [PERSON], третя особа Капітанівська селищна рада Новомиргородського району Кіровоградської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі\~ в її вихованні. Заявник стверджує, що з 14 серпня 2009 р. до 18 квітня 2016 р. сторони перебували у шлюбі, що був зареєстрований у встановленому законом порядку, після чого розлучилися. Внаслідок шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишився проживати разом з відповідачем. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, тому відповідач не дає можливості зустрічатися з сином. Після марних спроб вирішити розбіжності за взаємною згодою позивач звернувся з заявою до опікунської ради при виконкомі Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області. 12 серпня 2016 року рішенням опікунської ради при виконкомі Капітанівської селищної ради Новомиргородського району було встановлено наступний спосіб його спілкування з дитиною: щомісяця; першу, третю і четверту суботу місяця з 10.00 до 20.00 години; другу суботу місяця з 10.00 до 10 години наступного дня неділі (включно і нічний час). Зобовязати гр.[PERSON] у відповідності до п.3 ст.157 СК України не перешкоджати батькові [PERSON] брати участь у вихованні малолітньої дитини та забезпечити зустрічі сина з батьком. Проте відповідач ігнорує це рішення. Позивач неодноразово звертався до опікунської ради, щоб змусити відповідачку виконувати рішення опікунської ради і не перешкоджати йому як батькові приймати участь у вихованні дитини та надавати дитину для спілкування. Однак зазначені звернення та проведена робота опікунської ради при виконкомі Капітанівської селищної ради наслідків не дала, і відповідачка продовжує ігнорувати вимоги законодавства, чим порушує його права як батька дитини. Створення перешкод відповідачем у спілкуванні заявника із сином порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересами дитини. Просив суд усунути перешкоди в реалізації права на виховання та спілкування з дитиною, зобовзавши [PERSON] не чинити перешкод в спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], та встановити позивачу наступний спосіб спілкування з сином [PERSON]: щомісяця, першу і четверту суботу та неділю місяця з 10 години до 19 години, другу та третю суботу місяця з 09 години до 18 години наступного дня неділі (включно і нічний час), а також щороку під час відпустки, місце спілкування з дитиною визначається батьком. В судове засідання позивач не зявився. До суду направив письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив суд задовольнити позов. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, направили до суду письмові заяви, в яких просили суд розглянути справу за їх відсутності та не заперечують стосовно задоволення позовних вимог. За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу без участі сторін за наявними письмовим и матеріалами справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що з 14 серпня 2009 р. до 18 квітня 2016 р. сторони перебували у шлюбі, що був зареєстрований у встановленому законом порядку, після чого розлучилися. Внаслідок шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишився проживати разом з відповідачем. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, тому відповідач не дає можливості зустрічатися з сином. Після марних спроб вирішити розбіжності за взаємною згодою, позивач звернувся з заявою до опікунської ради при виконкомі Капітанівської селищної ради Новомиргородського району. 12 серпня 2016 року рішенням опікунської ради при виконкомі Капітанівської селищної ради Новомиргородського району було встановлено наступний спосіб його спілкування з дитиною: щомісяця; першу, третю і четверту суботу місяця з 10.00 до 20.00 години; другу суботу місяця з 10.00 до 10 години наступного дня неділі/ включно і нічний час/. Зобовязано гр.[PERSON] у відповідності до п.3 ст.157 СК України не перешкоджати батькові [PERSON] брати участь у вихованні малолітньої дитини та забезпечити зустрічі сина з батьком. Проте відповідач ігнорує це рішення. Позивач неодноразово звертався до опікунської ради, щоб змусити відповідачку виконувати рішення опікунської ради та не перешкоджати йому як батькові приймати участь у вихованні дитини та надавати дитину для спілкування. Однак зазначені звернення та проведена робота опікунської ради при виконкомі Капітанівської селищної ради наслідків не дала, і відповідачка продовжує ігнорувати вимоги законодавства, чим порушує його права як батька дитини. Створення перешкод відповідачем у спілкуванні заявника із сином порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересами дитини. Позивач має всі умови для спілкування з дитиною. Він працює в Знамянському територіальному будівельно-монтажному експлуатаційному управлінні на посаді бригадира підприємств залізничного транспорту та метрополітенів, отримує заробітну плату. Проживає разом зі своїми батьками, забезпечений житлом, та має належні умови для спілкування з дитиною. За місцем проживання та роботи характеризується позитивно. До кримінальної та адміністративної відповідальності не протягувався, має хороший стан здоровя, любить свого сина і весь час під час спільного проживання приймав участь в його вихованні. Також позивач неодноразово звертався до опікунської ради, щоб визначити та знати, в яких умовах проживає дитина, з якою йому не дають навіть побачитись, на прохання спілкуватись з сином та проведення з ним вільного часу, отримував завжди негативні відповіді, що підтверджується актами обстеження, в яких зазначено, що побутові умови для дитини незадовільні, оскільки вже декілька років в будинку проводиться ремонт. Маються випадки, коли дитина залишається без нагляду, перебувала в брудному одязі. На прохання позивача оформити дитину в дошкільний заклад, за який він обіцяв сплачувати кошти, отримав відмову. Таким чином, на сьогоднішній день позивач позбавлений можливості спілкуватися з власного дитиною, приймати участь в її вихованні, що і змушує його звернутись з даним позовом до суду, оскільки з відповідачкою вирішити дане питання неможливо. Згідно вимогам ст. 157 СК України: 1. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. 2. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. 3. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. 4. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суди мають враховувати передусім інтереси самої дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, але неспроможні за взаємною згодою вирішити питання про участь позивача у вихованні малолітнього сина. Аналізуючи вищевказане суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність задоволення позову та вважає за необхідне визначити такий порядок спілкування батька з сином: щомісяця, першу і четверту суботу та неділю місяця з 10.00 до 19.00 години, другу та третю суботу місяця з 09.00 до 18 години наступного дня неділі (включно і нічний час), а також щороку під час відпустки, місце спілкування з дитиною визначається батьком.

Outcome: approved