Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Товарніцький Р.М., звернувся в суд із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в якій просить визнати безвісно відсутньою [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання якої: [ADDRESS] . В обгрунтування заяви посилається на те, що матір заявника [PERSON] проживала в [ADDRESS] , однак 30 червня 2018 року близько 20.00 год. вийшла з дому в напрямку пасовища і додому не повернулася. З приводу даного факту правоохоронними органами внесено відомості до ЄРДР 01 липня 2019 року за ч.1 ст.115 КК України з відміткою «безвісті зникла» та оголошено її розшук із заведенням розшукової справи від 10 липня 2018 року. З часу оголошення в розшук і по теперішній час місце перебування [PERSON] невідоме. Вказав, що оголошення [PERSON] безвісно відсутньою викликано необхідністю оформлення права на опіку над її майном. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просить її задовольнити з підстав, наведених у заяві. Представник заінтересованої особи - Борщівської міської ради у судове засідання не з`явився, у заяві, поданій через канцелярію суду, просить слухати справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що встановлено з доданої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно долученої до матеріалів справи копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Борщівським РВ УМВС України в Тернопільській області 25 липня 2000 року, [PERSON] народилася [INFO] в селі Зіндраново, Польща. За даними листа Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 25 липня 2019 року № 5400/102/01 01 липня 2018 року о 18:24 год. до Борщівського відділення поліції надійшла письмова заява від [PERSON] про те, що 30 червня 2018 року біля 20:00 год. його бабуся, [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , вийшла з дому в напрямку пасовища, де випасалася належна їй худоба, та не повернулася. Відомості по даному факту внесено до ЄРДР за №12018210050000183 від 01 липня 2019 року за ч.1 ст. 115 КК України з відміткою «безвісті зникла». 01 липня 2018 року [PERSON] оголошено в державний розшук та заведено оперативно-розшукову справу №402104218 від 10 липня 2018 року. В ході проведення розшукових заходів працівниками Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області спільно із працівниками Борщівського відділу ДСНС України в Тернопільській області із застосуванням службових собак здійснено обстеження прилеглої території до місця проживання [PERSON] , полів, де вона випасала худобу та суміжного з ними лісового масиву. Здійснено опитування сусідів, родичів та осіб, які проживають неподалік від [PERSON] , надіслано запити до лікувальних закладів Борщівського району на предмет звернення [PERSON] , проведено перевірку автовокзалів та залізничних вокзалів на предмет появи безвісті зниклої, проте отримати інформацію про місця знаходження розшукуваної не виявилось можливим. Згідно довідки Борщівської міської ради від 09 жовтня 2019 року №2489 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] . З акту обстеження житлових умов [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] , складеного комісією Борщівської міської ради від 26 вересня 2019 року №205, встановлено, що під час виїзду комісією за адресою: [ADDRESS] хвіртка і ворота будинковолодіння були закриті. На стукіт і прохання вийти ніхто не озивався. Зі слів опитаних сусідів [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована за цією адресою до дати, коли вона зникла. Згідно листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, в архіві відділу актового запису про смерть [PERSON] не виявлено. Перевірку проведено з 01 січня 2015 року по теперішній час по первинних документах та по поновлених актових записах з 01 січня 2015 року по теперішній час. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з [PERSON] Зранку 30 червня 2018 року бачила [PERSON] і бачила як з обіду [PERSON] гнала корову в поле, а додому не повернулася. Вночі прийшла корова [PERSON] , яку вона запустила на подвір`я. З тих пір вона [PERSON] більше не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з [PERSON] Того року влітку на вулиці, де вона проживає, почали говорити, що пропала [PERSON] Потім її розшукувала поліція. Люди з вулиці теж збиралися та розшукували [PERSON] з тих пір вона її не бачила. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його бабусею, яка пропала влітку минулого року, про що йому повідомила сестра, оскільки він був на роботі за кордоном. За [PERSON] шукали, однак дотепер не знайшли. Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Частиною 1 статті 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734). З аналізу вказаних норм слідує, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Також судом з`ясовано, що заявнику необхідно визнання [PERSON] безвісно відсутньою для оформлення права на опіку над її майном. Таким чином, враховуючи відсутність відомостей понад один рік за місцем останнього відомого місця проживання [PERSON] , пояснення свідків, допитаних в судовому засіданні, а також, повідомлення Борщівського відділу поліції Чортківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про невідоме місце перебування [PERSON] , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутньою, оскільки факт зникнення [PERSON] підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місце перебування цієї особи суд, за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved