Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

до суду звернулися[PERSON] , [PERSON] з позовом до Лютенської територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві позивачі вказують, що житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, відповідно до виписки з погосподарської книги. [INFO] померла дружина та мати [PERSON] . Заповіт від її імені не посвідчувався. Після її смерті вони фактично прийняли спадщину, оскільки на час смерті проживали разом з померлою та у встановлений законом термін звернулися до приватного нотаріуса Антонової Т.В. із заявами про відкриття спадкової справи, але їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з тим, що на спадкове домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи. Посилаючись на вищевикладене, позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позивачі[PERSON] , [PERSON] направили заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідачаЛютенської територіальної громади направив заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти позовних вимог позивачів та просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Третя особаприватний нотаріус Антонова Т.В. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Лютенської територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. У відповідності до повідомлення виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 23.10.2019 № 02-46/2106, згідно запису погосподарської книги Лютенської сільської ради № 07 за 1990 рік (номер об`єкта по господарського обліку 625) житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , закінчений будівництвом до 05 серпня 1992 року. Головою домогосподарства, що знаходиться за вищевказаною адресою, станом на 01.07.1990, була [PERSON] , 1967 року народження, яка померла [INFO] . Станом на 01.07.1990, вищевказане домоволодіння відносилось до колгоспного двору. Склад колгоспного двору станом на 01.07.1990: голова двору [PERSON] , дочка [PERSON] , 1987 року народження. Земельна ділянка орієнтовною площею 0,39 га, на якій розташований вищевказаний житловий будинок, передана у користування [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, [PERSON] , [PERSON] , наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме їм фактично належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] по 1/2 частині кожному. Як свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 29.05.2019 № 02-46/838, [PERSON] була зареєстрована на день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з нею за вищевказаною адресою були зареєстровані: чоловік [PERSON] , 1965 року народження, дочка [PERSON] , 1987 року народження. Інших зареєстрованих осіб за даною адресою, станом на 26.11.2018, не значилось. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, позивач [PERSON] та померла [PERSON] перебували у шлюбі з 02.02.1992. Відповідно до свідоцтва про шлюб, дошлюбне прізвище позивача [PERSON] - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON] , [INFO] , її матір`ю була [PERSON] . Зі змісту свідоцтва про переміну прізвища, імені по батькові вбачається, що позивач [PERSON] прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антонової Т.В. від 11 липня 2019 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їм частину спадщини, а саме право власності на житловий будинок, який належав померлій [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правоустановчих документів на вищевказаний будинок. У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] загальною площею 113,6 кв.м, жилою площею 67,1 кв.м, позначений літ. А-1,а, з господарськими будівлями: сарай літ. Б, сарай з погребом літ. В, вбиральня літ. Г, літня кухня літ. Д,д, огорожа № 1, хвіртка № 2, ворота № 3, колодязь № 4. Аналізуючи досліджені матеріали справи, судом встановлено, що нотаріально оформити спадкове майно та майно, що належить позивачам фактично, вони не мають можливості, оскільки відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість, у відповідності до ст. 182 ЦК України, підлягає державній реєстрації. Суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved