Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в порядку ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» та ст. 45 ЦПК України, в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Обухівської районної ради «Обухівська центральна районна лікарня» звернувся із позовом до суду про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що 23.12.2019 року [PERSON] внаслідок порушення ПДР України вчинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої пішохід [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження та була госпіталізована до КНП ОРР «Обухівська ЦРЛ». За даним фактом розпочато кримінальне провадження. Отримані [PERSON] тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з вчиненим [PERSON] злочином. Витрати матеріального характеру в сумі 14\~677 грн. 07 коп., понесені КНП Обухівської районної ради «Обухівська центральна районна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілої від злочину, залишились невідшкодовані та добровільно відповідачем лікувальному закладу не сплачені, а тому підлягають стягненню з відповідача. Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 18.08.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Прокурор Тарасенко А.С. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі, про дату судового розгляду повідомлені належним чином. В попередньому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували з мотивів їх необґрунтованості, також просили звільнити відповідача від сплати судового збору в зв`язку із тяжким матеріальним становищем. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 грудня 2019 року, водій [PERSON] , за сприятливих погодних умов, керуючи технічно-справним транспортним засобом, автомобілем марки «ВАЗ», модель «21099», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався автодорогою по вулиці Промисловій в м. Обухів, Київської області в напрямку від м. Обухів до м. Українка Обухівського району Київської області. Проїжджаючи поблизу території ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат», що по вулиці Промисловій в м. Обухів Київської області, [PERSON] , рухаючись в лівій смузі руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожньою розміткою «Зебра» - 1.14.1 ПДР України та дорожнім знаком «Пішохідний перехід» - 5.35.1 ПДР України, маючи об`єктивну можливість заздалегідь виявити, що перед нерегульованим пішохідним переходом на сусідній правій смузі руху зупинився транспортний засіб, не стежив за дорожніми умовами, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян, а також порушуючи вимоги п. 18.4 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, та не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух у лівій смузі руху та, виїхавши на пішохідний перехід, допустив наїзд на пішохода [PERSON] . Встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] , отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження, а висновком експерта № 36 від 25.03.2020 року встановлено, що у потерпілої, згідно наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому правої ключиці із зміщенням уламків, переломів лівої лобкової і сідничної кісток, рваної рани лівого стегна. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого (-их) твердого (-их) предмета (-ів) з обмеженою травмуючою поверхнею, за ступенем тяжкості відноситься: комплекс ушкоджень в області голови та рвана рана на лівому стегні - до легких тілесних ушкоджень які призводять до короткочасного розладу здоров`я, перелом правої ключиці, перелом лівої лобкової та сідничної кісток - до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу. Виявлені у [PERSON] тілесні ушкодження могли утворитись за обставин вказаних в фабулі «Постанови» від 04.03.2020 року, тобто при ДТП яка мала місце 23.12.2019 року і можуть знаходитись в причинному зв`язку з вище вказаною ДТП. За вказаним фактом 23.12.2019 року було розпочато кримінальне провадження № 12019110230001381 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Судом встановлено також, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] з 23.12.2019 року по 13.01.2020 року (21 ліжко-день) перебувала на лікуванні у травматологічному відділенні КНП Обухівської районної ради «Обухівська центральна районна лікарня», що підтверджується довідкою № 322 від 18.02.2020 року. Згідно наданого суду розрахунку КНП Обухівської районної ради «Обухівська центральна районна лікарня», сукупна вартість лікування [PERSON] склала 14\~677 грн. 07 коп. Відповідно до висновку експерта № 36\~від\~25.03.2020 року, отримані [PERSON] тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з вчиненим [PERSON] злочином. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15.06.2020 кримінальне провадження № 12019110230001381 за ознаками\~злочину,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~286\~КК України\~за обвинуваченням\~ [PERSON] \~закрито,\~обвинуваченого звільнено\~від кримінальної\~відповідальності у\~зв`язку з\~примиренням винного\~з потерпілим,\~однак,\~наведені підстави\~закриття кримінального\~провадження та\~звільнення обвинуваченого\~від кримінальної\~відповідальності не\~є\~з реабілітуючих\~його підстав\~та разом із цим, відповідач не відшкодував витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Згідно зі ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Статтею 128 КПК України встановлено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07.07.1995 за № 11 відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. У кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). В усіх інших випадках, таке відшкодування провадиться в порядку цивільного судочинства. Згідно з п. 3 цієї постанови витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Аналізуючи зібрані\~докази\~в\~їх сукупності,\~суд\~приходить\~до висновку,\~що\~\~оскільки витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, [PERSON] в сумі 14\~677 грн. 07 коп. до цього часу відповідачем в добровільному порядку лікувальному закладу не сплачені, а тому у відповідності до ст. 1206 ЦК України підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку, то позовні вимоги є доведеними, а позов підлягає задоволенню. Суд на підставі ч. 3 ст. 136 ЦПК України, враховуючи тяжкий матеріальний стан відповідача, його похилий вік та стан здоров`я, вважає за доцільне звільнити його від сплати судового збору.

Outcome: approved