Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], згідно якого просить розірвати шлюб між нею та відповідачем посилаючись на наступне: 03.12.2011 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис № 135. В період шлюбу в них народилось двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. З середини серпня 2016 року вони з відповідачем припинили подружні відносини та спільне проживання. Причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність між сторонами взаємопорозуміння в подружньому житті, через що в них часто виникали сварки та суперечки, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Лобащук». Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 03.12.2011 року між сторонами був зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис № 135, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін народилось двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, в яких сторони записані їх батьками. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність між сторонами взаємопорозуміння в подружньому житті, через що в них часто виникали сварки та суперечки. В результаті чого спільне проживання та сімейне життя сторін стало не можливим. Сторони проживають окремо одне від одного. Сторони припинили ведення спільного господарства та спільне проживання, з середини серпня 2016 року, що підтверджується поясненням позивачки. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду від 22 вересня 2016 року подружжю [PERSON] Дар`ї Гаррівні та [PERSON] було надано строк для примирення тривалістю в три місяці. Але примирення між ними так і не відбулося. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, збереження шлюбу на думку суду буде суперечити інтересам сторін та їх дітей. Сторонам надавався строк для примирення, але воно так і не відбулося. В зв»язку з чим суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідно до прохання позивачки суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Так як з позивачкою залишаються проживати неповнолітні діти, суд вважає, що витрати пов»язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану повинні бути покладені на відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved