Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 06 травня 2015 року між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої, було укладено договір позики між фізичними особами, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] в борг 328\~448 доларів США. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною [PERSON] того ж дня, 06 травня 2015 року. До теперішнього часу [PERSON] свого зобовязання за Договором та розпискою не виконав, грошові кошти не повернув. 20 липня 2017 року [PERSON] вчинив ще одну розписку, в якій було підраховано підсумки боргу та згідно якої [PERSON] зобовязався в строк до 30 липня 2017 року повернути [PERSON] 360\~000 доларів США. У процесі вирішення вказаної цивільної справи по суті, [PERSON] свої грошові зобовязання, які є предметом позовних вимог, виконав частково, на даний час позивач позовні вимоги підтримує у частині стягнення з [PERSON] на його користь суми боргу за договором позики від 06 травня 2015 року у розмірі 86 300 доларів США. Позивач просить суд стягнути з відповідача казану заборгованість та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 8000 гривень. Позивач у судове засідання не зявився, просив розгляд справи провести без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством процесуальних строків розгляду судом справи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з наданих доказів, 06 травня 2015 року між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої, було укладено договір позики між фізичними особами (5-6). Згідно п. 1 Договору, [PERSON] передав [PERSON] в борг 328\~448 (триста двадцять вісім тисяч чотириста сорок вісім) доларів США. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною [PERSON] того ж дня, 06 травня 2015 року (а.с. 7). Згідно п. 2 Договору та останньому абзацу розписки, [PERSON] зобовязався повернути вказаний борг в строк до 31 грудня 2016 року. 20 липня 2017 року [PERSON] вчинив ще одну розписку, в якій за підрахунками підсумків боргу [PERSON] зобовязався в строк до 30 липня 2017 року повернути [PERSON] 360\~000 (триста шістдесят тисяч) доларів США. [PERSON] свої грошові зобовязання виконав частково, на даний час грошове зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] складає 86 300 доларів США. У встановлений для виконання строк зобовязання виконано не було. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Згідно із вимогами ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторони (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач та відповідач знаходилися у зобовязальних відносинах, так як позивачем відповідачу було надано у борг грошові кошти, які відповідач зобовязався повернути у визначений строк, чого до теперішнього часу у повному обсязі не виконав. Таким чином, позивач має право вимагати повернення боргу за договором позики у судовому порядку. З огляду на вищезазначене, відповідач підлягає стягненню на користь позивача 86 300 доларів США, що за курсом на день ухвалення рішення становить 2417133 гривень 73 копійки. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 8000 гривень 00 копійок. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 11, 256, 257, 261, 267, 509, 526, 610, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved