Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою та просила визначити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] площею 0,0492 га, на якій розташований житловий будинок, виділивши їй у користування ? частину земельної ділянки (для визначення варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою призначити судову земельно-технічну експертизу), мотивуючи свої вимоги тим, що у позасудовому порядку (у тому числі у нотаріальному) встановити порядок користування земельною ділянкою неможливо. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 серпня 2014 року було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Вінницьку міську раду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити відповідно до варіанту 2 Висновку судової земельно-технічної експертизи № 147 від 26 грудня 2014 року. Представник відповідача [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою:[ADDRESS] відповідно до варіанту 2 Висновку судової земельно-технічної експертизи № 147 від 26 грудня 2014 року. Представник третьої особи - Вінницької міської ради Хващевська Л.В. у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентаризаційної справи № 11725, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 91, 167 ЗК УРСР (в редакції 1970 року), ст. 30 ЗК УРСР (в редакції 1990 року), ст. ст. 120, 158 ЗК України (в редакції 2001 року), ст. ст. 15, 16, 377 ЦК України. Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С. за реєстровим № 2-4104, позивач [PERSON] належить на праві власності 1/2 частка нерухомого майна, а саме житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], зареєстровано КП «ВМБТІ» 22.12.2009 року у реєстровій книзі № 28 за реєстровим № 10767 - реєстраційний номер 28793238 (а.с.7-8). Інша 1/2 частка житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С. за реєстровим № 2-4102, належить відповідачу [PERSON]. Право власності [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], зареєстровано КП «ВМБТІ» 12.08.2010 року у реєстровій книзі № 28 за реєстровим № 10767 - реєстраційний номер 28793238. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради депутатів трудящих від 21.06.1962 року № 21/669 за будинком [ADDRESS] була відведена земельна ділянка площею 500 кв.м під забудову (а.с. 12-13). Спору щодо меж земельної ділянки з суміжними землевласниками та землекористувачами відсутні, що підтверджується Актом встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки (земельних ділянок) та зон обмежень здачі межових знаків під охорону та зберігання від 04.02.2011 року. Згідно Висновку судової земельно-технічної експертизи № 147 від 26 грудня 2014 року, на розгляд суду пропонуються вісім варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] У судовому засіданні представники сторін дійшли до спільної згоди щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] відповідно до часток співвласників, що відповідає варіанту 2 Висновку судової земельно-технічної експертизи № 147 від 26 грудня 2014 року, згідно якого [PERSON] виділяється у користування земельна ділянка площею 229 кв.м, що позначена на схематичному зображенні рожевим кольором, [PERSON] виділяється у користування земельна ділянка площею 229 кв.м, що позначена на схематичному зображенні зеленим кольором, [PERSON] та [PERSON] виділяється у спільне користування земельна ділянка площею 34 кв.м, що позначена на схематичному зображенні фіолетовим кольором. Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що порядок користування земельною ділянкою, запропонований експертом у схематичному зображенні у додатку № 5 до Висновку судової земельно-технічної експертизи № 147 від 26 грудня 2014 року (варіанті 2), не позбавляє можливості кожного з співвласників користуватись своєю частиною будинковолодіння, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. ст. 88, 89 ЦПК України, а тому слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 121,80 грн. судового збору та 775 грн. витрат на проведення судової земельно-технічної експертизи, оскільки рішення у даній справі задовольняє інтереси обох сторін. На підставі ст. ст. 91, 167 ЗК УРСР (в редакції 1970 року), ст. 30 ЗК УРСР (в редакції 1990 року), ст. ст. 120, 158 ЗК України (в редакції 2001 року), ст. ст. 15, 16, 377 ЦК України,

Outcome: approved