Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

До суду надійшла заява в.о. завідуючої 7-м відділенням КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] без його згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] рішенням суду від 01.10.2015 року був визнаний недієздатним, 27.07.2016 року був госпіталізований до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» в примусовому порядку. З метою визначення психічного стану [PERSON] був оглянутий комісією лікарів - психіатрів. Комісією винесено рішення про необхідність продовження лікування пацієнта в психіатричному стаціонарі. Комісія прийшла до висновку, що на теперішній час [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром», не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Тому просила ухвалити рішення про продовження госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в психіатричному стаціонарі КЗ «Перша ОСЛ м.Ромни» на строк до шести місяців. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Згідно довідки КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» від 25.01.2018 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає йому знаходитися в судовому засіданні. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву, просила її задовольнити. Особа, яка надає правову допомогу [PERSON] та прокурор не заперечували проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. ст. 14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 жовтня 2015 року [PERSON] визнаний недієздатним, його опікуном призначено [PERSON] Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 липня 2016 року до [PERSON] застосовано госпіталізацію до психіатричного закладу КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» в примусовому порядку без його усвідомленої згоди. Рішеннями Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2017 року та від 26 липня 2017 року [PERSON] продовжувалася госпіталізація в психіатричному закладі без його усвідомленої згоди на строк до шести місяців. З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 15.01.2018 року вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді ДЗ: «Шизофренія параноїдна форма безперервний тип перебігу галюцинаторно-параноїдний синдром» (F 20.00 за МКХ-10), внаслідок чого не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. По своєму стану потребує продовження примусової госпіталізації, але через недієздатність не може дати усвідомлену згоду. Лікування можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/242 від 15.01.2018 року [PERSON] багато разів, тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні в психлікарні, є інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню безтерміново. Остання госпіталізація з 27.07.2016 року по теперішній час. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без його згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Outcome: approved