Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Заявник [PERSON] 24 липня 2014 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Як указує [PERSON] у своїй заяві, він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0928 га на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 28 листопада 2003 року. Проте, при оформленні вказаного Державного акту була допущена помилка при написанні прізвища заявника: [PERSON] замість [PERSON], у зв'язку з чим реєстраційною службою Пирятинського районного управління юстиції в Полтавській області було відмовлено заявнику в перереєстрації його права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У судовому засіданні заявник вимоги, викладені в заяві, підтримав та просить установити належність йому Державного акту серії [NUMBER] від 28 листопада 2003 року на право приватної власності на земельну ділянку. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заінтересована особа направила суду заяву, у якій просить суд розглянути дану справу у відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечує. Суд уважає, що пояснення представника заінтересованої особи в судовому засіданні є необов'язковими, справа може бути розглянута за його відсутності на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Судом установлено: 28 листопада 2003 року заявником було використано право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва площею 3,0928 га та отримано Державний акт серії [NUMBER], у якому внаслідок допущення описки прізвище заявника вказано [PERSON] замість [PERSON] (а.с. 5). Указана помилка перешкоджає заявнику перереєструвати своє право власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Іншим чином, ніж у судовому порядку, установити факт належності заявнику правовстановлюючого документу неможливо. Відповідно до копії паспорта заявника його прізвище є [PERSON] (а.с. 3 ). Як слідує з копії довідки ТОВ «Леляківське» земельний пай [PERSON] в розмірі 3,0928 га, що належить останньому на підставі Державного акту серії [NUMBER], знаходиться в оренді в даному господарстві (а.с. 7 ). Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що дійсно заявник має у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проте, у написанні прізвища заявника в Державному акті допущена помилка. Як передбачено приписами частини 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved