Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про усунення перешкод в здійсненні права власності на житловий будинок та виселення до відповідачів [PERSON], та [PERSON], згідно якого просить усунути перешкоди у здійсненні права власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] шляхом виселення з будинку відповідачів та їх неповнолітніх дітей посилаючись на наступне: вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Право власності на будинок було визнано за нею на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду від 10.12.2014 року. Право власності зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.01.2015 року. 12.01.2015 року вона отримала витяг про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та вирішила відвідати належний їй житловий будинок. Але в житловий будинок вона не потрапила, так як в будинку знаходились декілька раніше незнайомих їй осіб, серед яких, як з»ясувалось потім, двоє відповідачів та троє їхніх дітей. Вона звернулась до відповідачів з проханням звільнити її будинок, але отримала відмову. В зв»язку з тим, що в її будинку мешкають сторонні особи, вона звернулась до правоохоронних органів з письмовою заявою про те, що в її будинку мешкають незнайомі їй особи, де й з»ясувалось, що ними є відповідачі. Вказані в позовній заяві особи проживають в будинку і не бажають з нього виселятись, тим самим порушують її права як власника будинку. Після набуття права власності на будинок та до цього моменту вона не надавала дозволу відповідачам та їхнім дітям мешкати в будинку. Будь-яких договорів найму житлового приміщення з відповідачами не укладала. Вона має намір сама проживати в будинку, але цього зробити не може, так як в будинку проживають відповідачі і добровільно звільнити його не бажають, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснив, що його довірительці стало відомо про те, що проживати в будинку відповідачам дозволив попередній власник даного будинку. Відповідачі [PERSON],. та [PERSON], в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з»явилась, подавши заяву про слухання справи у її відсутність. Під час попереднього судового засідання позовні вимоги підтримала. Пояснивши, що вона відвідувала даний будинок, складала акт обстеження матеріально -побутових умов. В будинку дійсно проживають відповідачі та троє їхніх неповнолітніх дітей, які в будинку не зареєстровані, а зареєстровані за іншими адресами в м. Верхівцеве. За місцем реєстрації відповідача [PERSON], проживає його мати. Відповідачі їй повідомили, що в будинку їм дозволив проживати колишній його власник. Вона пояснила відповідачам, що вони не мають правових підстав на проживання в будинку та будуть виселені в судовому порядку. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією рішення Верхньодніпровського районного суду від 10.12.2014 року. Згідно якого визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] та визнано за [PERSON],. право власності на даний будинок. Рішення суду набрало чинності 21.12.2014 року. також право власності позивачки на зазначений будинок підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Судом також встановлено, що в належному позивачці на праві власності будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], без реєстрації проживаються відповідачі [PERSON], і [PERSON]. з їх трьома неповнолітніми дітьми: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Верхівцевської міської ради та актом обстеження житлового будинку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачка на даний час позбавлена можливості володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй домоволодінням, так як відповідачі не пускають її до будинку. Даний факт підтверджується показаннями свідків [PERSON], та [PERSON], які в судовому засіданні пояснили, що вранці 25.03.2015 року вони їздили до будинку розташованому за адресою: [ADDRESS]. Коли приїхали до будинку, будинок був замкнений на навісний замок. Біля будинку сохла випрана білизна, вікна завішені шторами, що свідчить про те, що в будинку проживають. Також свідок [PERSON], пояснив, що він неодноразово спілкувався з відповідачами, які пояснили, що в будинку їм дозволив проживати колишній власник - [PERSON], на його прохання звільнити будинок вони відповідають відмовою. Згідно отриманих судом адресних довідок встановлено, що відповідач [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], а відповідач - [PERSON], була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Потім була знята з реєстрації в зв»язку з виїздом в Донецьку область. З чого суд робить висновок про те, що відповідачі інше мають житло. З пояснень представника третьої особи, встановлено, що власником будинку за місцем реєстрації відповідача [PERSON], є його мати , що свідчить про те, що при виселенні відповідачі не будуть в повній мірі позбавлені житла. Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів та з того, що між позивачем та відповідачами договір найму житлового будинку не укладався, позивач на віть не надавала дозволу відповідачам на проживання у її будинку. А також враховуючи, що відповідачі проживають у домоволодіння позивачки без реєстрації з дозволу переднього власника будинку як тимчасові жильці. Відповідно до ч. 1 ст. 99 ЖК України тимчасові жильці самостійного права на жиле приміщення, яке займають не набувають, незалежно від тривалості їх проживання. Відповідно до ч. 3 ст. 98 ЖК України тимчасові жильці за вимогою наймача або проживаючих з ними членів сім»ї зобов»язані відразу звільнити приміщення, а при відмові - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити з метою захисту права власності позивача та усунути перешкоди в здійсненні права власності позивачем на будинок [ADDRESS] шляхом виселення з будинку відповідачів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з їхніми неповнолітніми дітьми [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Так як згідно адресних довідок відповідачі [PERSON], та [PERSON], зареєстровані за іншими адресами, тобто мають інше місце проживання і при виселенні їх з даного будинку не буде порушуватись право на житло ні відповідачів ні їх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати пор сплаті судового збору в сумі по 121 грн., 80 коп. з кожного.

Outcome: approved