Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON] в якому просила визнати за нею, як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер 30.11.2001 року право власності на нерухоме майно, а саме квартиру №1, що знаходиться в будинку № 21, який розташований за адресою вул. Чапаєва, місто Гадяч, Полтавська область. В обґрунтування позову посилаються на те, що 06.05.1993 року помер її батько [PERSON]. ЇЇ батько був сином [PERSON]. До виїзду в державу Ізраїль, [PERSON] тривалий час, а саме до 1997 року проживав у м. Гадяч в квартирі №1 по вул. Чапаєва, б. 21, яка належала йому на праві приватної власності. В 1997 році її дідусь [PERSON] виїхав на постійне місце проживання в державу Ізраїль. 30.11.2001р. в державі Ізраїль дідусь [PERSON] помер та був похований на громадянському кладовищі у місті Беєр-Шева. Після смерті дідуся відкрилася спадщина на все належне йому на момент смерті майно, в тому числі і квартиру, яка належала йому на праві приватної власності. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 01.09.2015 року по цивільній справі №526/1142/15-ц їй було визначено додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дідуся [PERSON] В межах зазначеного строку вона звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса [PERSON] ГРНО Полтавської області. Проте 18.09.2015 року у відповіді за № 392 нотаріус повідомила, що не може їй видати свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно в звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ. У судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав зазначених у позові та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Полтавської області в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій просив розглядати позову заяву [PERSON] без участі представника [PERSON] міська рада та виконком міської ради. Також вказав, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують, при винесенні рішення повністю покладаються на розсуд суду. Суд відповідно до\~ст. 169 ЦПК України\~вважає за можливе розглядати справу у відсутності\~\~не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч. 4\~ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому\~ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 1\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 01.09.2015р. по цивільній справі №526/1142/15-ц, що 14.09.2015р. набрало законної сили, було встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. 06.05.1993р. помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно від 01.11.2006 р. серії І-ВЛ №089935. Згідно відповіді на запит з бази даних, наданого Міністерством внутрішніх справ Держави Ізраїль від 01.12.2014 р. [PERSON] помер 30.11.2001 р. та проживав [INFO], Тель-Авів-Яффо. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З урахуванням того, що вищезазначене рішення Гадяцького районного суду Полтавської області набрало законної сили, суд приходить до висновку, що встановлені вказаним рішенням обставини не потребують доказуванню. Відповідно до листа ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 19.05.2015р. № 4078, яка була надана [PERSON] для подання нотаріусу, квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого відділом приватизації житла від 11.03.1993 р.- ? частина, та на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого [PERSON] держнотконторою від 25.11.1998 р. за № 2410. Відповідно до пункту 5 положень ЦК України 2004 року правила книги шостої даного Кодексу), застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Таким чином, оскільки [PERSON] помер у 2001 році, але спадщина після його смерті не була прийнята ніким із спадкоємців, то до вказаних правовідносин застосовуються правила книги шостої ЦК України. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, з урахування того, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON], який помер 30.11.2001р., то суд приходить до висновку, що вказана квартира входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до листа приватного нотаріуса ГРНО [PERSON] від 25.08.2016р. №261, приватний нотаріус [PERSON] повідомила, що спадкова справа після смерті 30.11.2001р. [PERSON] Омеляна заведена 17.09.2015р. Заяву про прийняття спадщини подала [PERSON]. Додатковий термін для подачі заяви про прийняття встановлений рішенням Гадяцького районного суду полтавської області від 01.09.2015р. Інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право на спадщину не видавалися. З урахуванням того, що [PERSON] є онукою [PERSON], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження, та враховуючи, що [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у наданий рішенням суду додатковий термін, то суд приходить до висновку, що [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті свого дідуся [PERSON], який помер 30.11.2001р. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії, яка була винесена 18.06.2016р. приватним нотаріусом ГРНО [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме квартиру №1, що знаходиться в будинку №21, який розташований по вул. Чапаєва в м. Гадяч Полтавської області та належав [PERSON] Омеляну, який помер 30.11.2001р. у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Відповідно до листа Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 20.09.2016р. нотаріальний архів не має можливості видати дублікат свідоцтва про право на спадщину, виданого 25.11.1998 р. за р. №2410 [PERSON] ДНК на імя [PERSON]. З урахуванням зазначеного, враховуючи той факт, що у спадкоємця [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру, що унеможливлює отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначене нерухоме майно, а також враховуючи той факт, що судом не було встановлено інших спадкоємців після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що вимога про визнання на позивачем права власності на вищевказану квартиру є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved