Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

До Тульчинського районного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] «Українська Охоронно-Страхова Компанія» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.01.2015 біля 18:40 год. позивач рухався на належному йому автомобілі марки Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER] по автомобільній дорозі «Шпиків-Тульчин-Тростянець-Бершадь». В зустрічному напрямку рухався автомобіль ВАЗ 2101, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який в порушення правил дорожнього руху , не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення транспортних засобів, в результаті чого автомобіль позивача отримав значні механічні пошкодження. Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області № 148/168/15-п від 02.02.2015, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Внаслідок дій [PERSON] автомобіль Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER], зазнав механічних ушкоджень, чим позивачу завдано матеріальну шкоду на суму 329092,46 грн. Згідно страхового полісу цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у [PERSON] «УОСК», яка листом від 23.03.2015, повідомила позивачу про прийняте рішення щодо виплати йому 49000 грн., однак зазначене страхове відшкодування не було виплачено з невідомих причин. Крім того, [PERSON] завдав позивачу моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок пошкодження транспортного засобу та неможливістю ним користуватись тривалий термін, у звязку з чим змушений був нести додаткові витрати. Такі обставини негативно вплинули на звичайний життєвий ритм, що позначилося на загальному психологічному стані та призвело до душевних страждань. Сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого автомобіля, що спричинило виникнення пригніченого стану. Крім того, на тривалий час після ДТП позивачу та його близьким довелося пересуватися за допомогою громадського транспорту, що викликало суттєві незручності. Спричинену моральну шкоду [PERSON] оцінює у 60000 грн. Вказані обставини змусили [PERSON] звернутися до суду з даним позовом просить стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 279092,46 грн. та моральну шкоду 60000 грн., а також з [PERSON] «УОСК» страхове відшкодування 50000 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності за участі представника адвоката [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі і просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] і його представник не зявилися у судове засідання, однак від представника [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] «УОСК» у судове засідання не зявився, однак 10.12.2015 від нього надійшли письмові заперечення проти позову згідно яких [PERSON] «УОСК» позовні визнає частково, зокрема щодо сплати страхового відшкодування у розмірі 49000 грн., в решті позовних вимог просить відмовити, оскільки страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка страховим полісом на імя [PERSON] визначена у розмірі 1000 грн. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 898386 від 28.11.2014, виданого центром ДАІ 5101, позивачу належить автомобіль Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 11). Згідно постанови Тульчинського районного суду Вінницької області № 148/168/15-п від 02.02.2015, [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER]. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 9). Відповідно до листа [PERSON] «УОСК» № 2709 від 23.03.2015, прийнято рішення щодо виплати позивачу страхового відшкодування на суму 49000 грн. (а.с. 14). У відповідності до звіту № 054-01-15 від 22.01.2015, наданого субєктом оціночної діяльності [PERSON], розмір матеріальної шкоди завданої автомобілеві Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER], становить 329092,46 грн. (а.с. 15 20), зазначені обставини підтверджуються ремонтною калькуляцією (а.с. 30 34), протоколом огляду транспортного засобу від 22.01.2015 (а.с. 35), рахунком-фактурою № ВПmС-0000079 від 21.01.2015, на придбання запасних частин (а.с. 41). Цивільно-правову відповідальність [PERSON] застраховано у [PERSON] «УОСК», що підтверджується полісом № АС/8838975 від 11.03.2014, згідно якого розмір страхового відшкодування на випадок заподіянню шкоди майну становить 50000 грн., розмір франшизи 1000 грн. (а.с. 14). Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України, встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ч. 2 ст. 1166 ЦК України, визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2014, встановлено, що з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Разом з тим, [PERSON] не надано жодних доказів, які б спростовували факт заподіяння ним шкоди [PERSON] В той час, як вину [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої майну позивача спричинено шкоду, встановлено на підставі постанови Тульчинського районного суду Вінницької області № 148/168/15-п від 02.02.2015. Розмір зазначеної шкоди визначено на основі звіту про розмір матеріальної шкоди, протоколу огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції, рахунку-фактури № ВПmС-0000079 від 21.01.2015. У звязку з чим, вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача матеріальної шкоди 279092,46 грн. підлягають задоволенню. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України (далі ЗУ) «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. На підставі ст. 28 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Також, згідно ст. 29 цього ж закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Таким чином, враховуючи наведе, на думку суду, заперечення представника [PERSON] «УОСК» щодо зменшення страхового відшкодування на суму франшизи та стягнення на користь [PERSON] 49000 грн. страхового відшкодування, є обґрунтованим, а тому суму страхового відшкодування необхідно визначити у розмірі зазначеної суми. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань. В ч. 4 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Частиною 1 ст. 1167 ЦК, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: в приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. На підставі ст. 10, 60 ЦПК України, суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи. У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, судом враховано роз'яснення надані у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995, де зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, позивач не надав достатніх доказів, які б підтверджували заявлений ним розмір моральної шкоди 60000 грн. Разом з тим, суд вважає, можливим стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 1000 грн. В силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору судові витрати по сплаті судового збору 2798,66 грн., а також витрати на отримання звіту щодо величини матеріальних збитків завданих пошкодженням автомобіля 600,42 грн. Стягнути з [PERSON] «УОСК» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору 501,36 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial