Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25.11.2021 року позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів задовольнити частково. Позивачка [PERSON] через свого представника 28.10.2021 року падала до суду клопотання про приєднання письмових доказів та надала докази понесених нею витрат на правову допомогу. При винесенні судового рішення не було відображено питання судових витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, так як при винесенні вказаного рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до копій договору про надання правової допомоги №02/08/21 від 02.08.2021 року, рахунку № 02/08 від 02.08.2021 року, переліку та вартості правової допомоги від 02.08.2021 року, акту наданих послуг від 02.08.2021 року, меморіального ордеру від 02.08.2021 року, позивачем підтверджений розмір понесених судових витрат у загальній сумі 2000 грн. та факт їх надання. Згідно з ч.5, 6ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заперечень з приводу розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило, клопотань щодо зменшення розміру таких витрати не заявлялось.

Outcome: approved