Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Заявник [PERSON] 26.02.20148 звернувся до суду з заявою про усиновлення малолітньої дитини. Як на підставу заявленої вимоги посилається на наступне. [INFO] року народилась малолітня [PERSON]. Дитинка народилась із вродженою вадою розвитку опорно-рухового апарата, та іншими вадами розвитку, у зв'язку з чим батьки дитини після народження відмовились її забрати з пологового будинку, та вона залишилась у міській комунальній медичній установі «Клінічний пологовий будинок №2» у місті Чернівці по вулиці Рівненській, 8. Розпорядженням Путильської районної державної адміністрації Чернівецької області №174-р від 17 жовтня 2016 року було надано дитині статус позбавленої батьківського піклування. За заявою [PERSON], розпорядженням Герцаївської райдержадміністрації Чернівецької області від 02 лютого 2017 року №27-р, над малолітньою [PERSON] встановлено опіку, та призначено заявника опікуном. [PERSON] має власний житловий будинок, стабільне фінансове забезпечення та постійний прибуток, є намісником Свято-Вознесенського чоловічого монастиря села Банчени Герцаївського району Чернівецько-Буковинської єпархії Української Православної Церкви, являється опікуном дитячого будинку сімейного типу села Молниця Герцаївського району, розташованого по вулиці Чернівецька №38 у селі Молниця Герцаївського району Чернівецької області, та відповідно власником вказаного будинку, займається власним підсобним господарством, де утримує худобу та птицю у великій кількості, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, здоровий, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, його зараховано в усиновлювачі і занесено в книгу обліку за №16 від 22 лютого 2018 року. Висновком органу опіки та піклування Герцаївської райдержадміністрації від 23 лютого 2018 року №1614/23-383, орган опіки та піклування вважає за доцільне дозволити [PERSON], усиновити малолітню [PERSON], так як це відповідає інтересам дитини. Понад рік дитина проживає з заявником та він бажає надалі забезпечити стабільні та гармонійні умови для її життя та усиновити. Згода батьків на усиновлення дитини не потрібна так як її не забрали з пологового будинку понад шість місяців. Просив суд визнати його, [PERSON] усиновлювачем малолітньої [PERSON] та внести зміни в актовий запис про народження дитини виключивши відомості про батьків, записавши батьком - заявника, матір'ю на підставі ч.1 ст. 135 СК України [PERSON], [INFO], змінити прізвище дитини з «[INFO]» на «[INFO]» та по батькові дитини з «[INFO]» на «[INFO]». Заявник в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також просив суд задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи на призначене судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, також вказавши, що не заперечує щодо задоволення заявлених вимог, так як це відповідає інтересам дитини. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] року народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 вересня 2016 року (а.с.5). Державна реєстрація проведена відповідно до ст. 133 СК України, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00017112933 від 16.09.2016 року. Дитинка народилась із вродженою вадою розвитку опорно-рухового апарата, та іншими вадами розвитку, що підтверджується Висновком про стан здоров'я та розумовий розвиток дитини, яка може бути усиновлена від 28 жовтня 2016 року виданий Комунальною медичною установою «Обласна дитяча клінічна лікарня» (а.с.18). У зв'язку із значними вадами здоров'я, батьки дитини після народження відмовились її забрати, та вона залишилась у міській комунальній медичній установі «Клінічний пологовий будинок №2» у місті Чернівці по вулиці Рівненській, 8, що підтверджується Заявою [PERSON] від 08.08.2016 року про відмову забрати дівчинку, [INFO] з МКМУ «Клінічний пологовий будинок №2» (а.с.20) та Актом закладу охорони здоров'я внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я від 09 серпня 2016 року виданим МКМУ «Клінічний пологовий будинок №2» (а.с.7). Розпорядженням Путильської районної державної адміністрації Чернівецької області №174-р від 17 жовтня 2016 року було надано малолітній [PERSON] статус позбавленої батьківського піклування (а.с.8). Розпорядженням Герцаївської райдержадміністрації Чернівецької області від 02 лютого 2017 року №27-р, над малолітньою [PERSON] встановлено опіку та призначено опікуном заявника [PERSON] (в.с. 9). На підставі даного розпорядження, 03.02.2018 року о 13:20 год. адміністрація Комунальної медичної установи «Обласний спеціалізований будинок дитини» передала дитину заявнику [PERSON], що підтверджується Актом вибуття дитини (а.с.19). Суд, даючи законну та правову оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно зі ст.8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка відповідно до ст.9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов'язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб'єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягненню нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягненню нею чотирнадцять років. На підставі вищенаведених правових норм, суд дійшов висновку, що [PERSON], [INFO] як малолітня дитина може бути усиновлена. Усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п'ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ст. 223 СК України). Як вбачається з норм ч.ч.1,4 ст. 143 СК України, батьки зобов'язані забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я. Дитина може бути залишена батьками у пологовому будинку або в іншому закладі охорони здоров'я, якщо вона має істотні вади фізичного і (або) психічного розвитку, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 209 СК України, дитина, покинута в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати з них батьки, інші родичі, може бути усиновлена після досягнення нею двомісячного віку. Відповідно до ч.1 ст.217 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Як встановлено ч. 2 ст. 219 СК України, усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім'ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Як встановлено судом, батьки залишили дитину в пологовому будинку, відмовившись від неї так як народилась з істотними вадами фізичного розвитку, не проживають з нею понад шість місяців, не проявляють батьківської турботи, у зв'язку з чим втратили правовий зв'язок з дитиною, якій в свою чергу надано статус позбавленої батьківського піклування, а тому згода батьків на усиновлення не потрібна, що відповідає ч.2 ст. 219 СК України. З 02.02.2017 року дитина перебуває під опікою заявника, який самостійно піклується про неї, вік дитини та її рівень розвитку, не дає можливість висловити згоду на усиновлення, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що усиновлення дитини можливе без згоди дитини, що відповідає її інтересам. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров'я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При встановленні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (ст. 224 СК України). За даними висновку про стан здоров'я особи від 18.01.2018 року, [PERSON], [INFO], мешканець с. Молниця Герцаївського району Чернівецької області, є фізично і психічно здоровим, на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с.12). За довідкою Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України серії АА №0156018, за обліками МВС України, [PERSON] станом на 18.01.2018 року на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. (а.с.14). Як вбачається в Витягу з Державного реєстру актів цивільного станку про шлюб №00019819773 від 23.03.2018 року, заявник [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебуває. Крім того, заявник являється настоятелем Свято-Вознесенського чоловічого монастиря села Банчени Герцаївського району Чернівецько-Буковинської єпархії Української Православної Церкви та опікуном дитячого будинку сімейного типу села Молниця Герцаївського району, є матеріально забезпеченим та має можливість допомагати іншим та усиновлювати дітей сиріт, що підтверджуються довідкою Консисторія Чернівецько-Буковинської Єпархії Української православної церкви №158 від 22.02.2018 року (а.с.14). Як вбачається з Акту обстеження житлово-побутових умов Служби у справах дітей Герцаївської РД в Чернівецької області від 22.02.2018 року, на території двору за місцем проживання [PERSON] розташовані один чотирьохповерховий та два трьохповерхових будинки, також є їдальні, кухні з окремим цехом, спортивним залом, басейном. Є наявні всі умови проживання, також кімнати світлі, просторі. У будинку присутні всі сучасні меблі, побутова техніка та оргтехніка, умови проживання відмінні. Заявник проживає разом з його усиновленими дітьми, які знаходяться під його опікою. Згідно висновку Служби у справах дітей Герцаївської РДА в Чернівецькій області №16 від 22.0.2018 року, заявник [PERSON] зарахований в усиновлювачі та занесений в книгу обліку №16 від 22.02.2018 року. Відповідно до висновку про доцільність усиновлення від 23.02.2018 року № 1614/23-383, виданого Герцаївською райдержадміністрацією в Чернівецькій області, орган опіки та піклування Герцаївської РАД в Чернівецькій області вважає за доцільне дозволити [PERSON] усиновити малолітню [PERSON], [INFO], так як це відповідає інтересам дитини. Судом встановлено, що обставини, передбачені ст.212 СК України, наявність яких виключала б для заявника [PERSON] можливість бути усиновлювачем малолітньої [PERSON] - відсутні. З обставин наведених у заяві встановлено, що [PERSON] піклується і виховує малолітню [PERSON], відноситься як до власної дитини, створив всі належні умови для нормального та здорового розвитку дитини, для того щоб дитина відчула батьківське тепло та піклування, виросла у любові та турботі. На підставі вищевикладеного, враховуючі всі надані заявником [PERSON] докази по справі, суд приходить до висновку, що звернення останнього до суду з заявою про усиновлення малолітньої [PERSON], [INFO], зумовлене саме його непереборним бажання юридично оформити вже існуючі з дитиною родинні зв'язки (в якості її батька), а його стан здоров'я та фінансові можливості дозволять забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя та розвитку дитини. На цій підставі, заява [PERSON] щодо усиновлення підлягає задоволенню. Що стосується вимог в частині внесення змін до актового запису, слід зазначити наступне. У відповідності до ч.1 ст.229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно до ч.1 ст.230 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання змінити відомості про місце народження та дату народження дитини. Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно ст.233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Оскільки, позовні вимоги в частині усиновлення визнані судом такими, що підлягають задоволенню, а також враховуючи положення ст.ст.229, 230 СК України, вимоги про внесення змін до актового запису також підлягають задоволенню. Статтею 314 ч.7 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» після набрання рішенням законної сили його копія направляється органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення необхідних змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи, а якщо дитина усиновлена іноземним громадянином, - також уповноваженому органу виконавчої влади. У разі якщо фактичне місце проживання особи, щодо якої подано заяву про усиновлення, не збігається з місцем її народження, копія рішення суду надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем народження такої особи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням того, що заявник [PERSON] має стійке бажання виховувати та утримувати малолітню дитину [PERSON], усиновлення якої проводиться лише для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які покликалася заявник, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити заяву, із внесенням відповідних змін до актового запису про народження дитини, оскільки усиновлення такої буде відповідати її інтересам та моральним засадам суспільства а також з метою забезпечення таємниці усиновлення. Окрім цього, слід роз'яснити заявнику [PERSON], що відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.314 ЦПК України у разі відкликання ним заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим з дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. На підставі викладеного ст.ст. 6, 135, 143, 208-209, 211, 212, 217, 223, 225, 229, 230, 233 СК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 310-314 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved