Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 19 грудня 2014 року помер його батько [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 8,3722 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 040942 від 22 березня 2004 року . Він є спадкоємцем за заповітом після померлого батька. У визначений законом строк він звернувся із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що [PERSON] помер у м. Луганську, і місцем відкриття спадщини є саме вказаний населений пункт, що позбавляє його можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, тому просить визнати за ним право власності на підставі рішення суду. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. На позовних вимогах наполягає. Відповідач просив розглянути справу без їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог, про що надав відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Факт смерті [PERSON] підтверджується відповідно копією свідоцтва про смерть\~ серії І-ЕД № 423038, актовий запис № 28 від 22.12.2014 року (а.с. 10). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 040942, а також відповіді з відділу Держземагенства у Троїцькому районі Луганської області від 06.08.2015 року за № 9-28-О.3-868/2-15 померлий [PERSON] є власником земельної ділянки площею 8,3722 га, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. , а.с, 9, 29). 13 травня 2011 року [PERSON] вчинив заповіт, яким вищевказану земельну ділянку після своєї смерті заповів позивачу - [PERSON] ( а.с. 7). З наданої суду відповіді з Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області від 04.08.2015 року № 552/01-09 вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 19 грудня 2014 року була заведена спадкова справа № 16/2015 від 11 лютого 2015 року на підставі заяви про прийняття спадщини - [PERSON], свідоцтво про право на спадщину на даний час нікому не видано ( а.с., а.с. 30-32). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту- спадкоємці за законом. В силу ст.. ст.. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину , або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід\~ прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач у визначений законом строк прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], подавши заяву про прийняття спадщини, але позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, а також те, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.,ст. 1216, 1223, 1225, 1268,1274, ЦК України, ст..81 ЗК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved