Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Заявник [PERSON], звернувся в суд з заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт його постійного проживання разом з матір'ю - [PERSON], на час відкриття спадщини, тобто момент смерті останньої, яка наступила [INFO] В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що [INFO] року померла його матір - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить: земельна ділянка площею 2,22 га, що розташована на території Любшанської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17 березня 2000 року. За життя його мати не розпорядилась своїми правами на випадок смерті, а саме не склала заповіту. Спадкоємцем першої черги окрім нього є його батько та відповідно чоловік померлої. Однак останній на спадщину не претендує. Відтак, він звернувшись з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - отримав відмову у видачі такого. Просить врахувати, що спадщина ним фактично прийнята, оскільки на момент її відкриття він проживав із спадкодавцем та в законодавчо визначений строк не відмовився від неї. Проте, вказана відмова нотаріуса позбавляє його можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Заявник [PERSON] подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просить заяву задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, оскільки вимоги заяви визнає та проти їх задоволення не заперечує. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що [INFO] року, у віці 66 років, в с. Мазурівка Жидачівського району Львівської області, померла [PERSON], про що [INFO] року складено відповідний актовий запис №7 та виконавчим комітетом Любшанської сільської ради Жидачівського району Львівської області, від [INFO] року, видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с. 8/. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] входить: земельна ділянка площею 2,22 га, що розташована на території Любшанської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17 березня 2000 року /а.с. 10/. Заповіту спадкодавець [PERSON] щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складала, що стверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Любшанської сільської ради Жидачівського району Львівської області від 23 січня 2018 року за вих. №49 /а.с. 9/. Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], вбачається, що батьками заявника - [PERSON], зазначено: [PERSON].(спадкодавець) та [PERSON]. Відтак, спадкоємцями першої черги, окрім позивача, є його батько та чоловік померлої - [PERSON] /а.с. 5, 7/. Постановою державного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу № 72/02-31 від 31 січня 2018 року, встановлено факт звернення заявника до нотаріуса із заявою видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері - [PERSON] та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що він пропустив піврічний термін, передбачений цивільним законодавством для подання заяви /а.с. 11/. Разом з тим, в поданій до суду заяві заявник пояснив, що протягом останніх років і до дня її смерті спільно проживав зі спадкодавцем [PERSON], оскільки остання була його матір'ю. Вів спільне господарство, здійснював догляд, надавав допомогу. Вказані обставини підтвердили суду, наданими письмовими поясненнями, свідки [PERSON] та [PERSON], з яких вбачається, що заявник дійсно проживав з своєю мамою [PERSON] до дня їх смерті спільно, вів спільне господарство, опікувався нею, доглядав та після смерті поховав її. /а.с. 12-15/. У суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Окрім того, факт проживання заявника зі спадкодавцем додатково підтверджується виданою виконавчим комітетом Любшанської сільської ради Жидачівського району Львівської області від 23 січня 2018 року за вих. №49, згідно якої: до дня смерті і на день смерті [PERSON] у будинку [ADDRESS] дійсно, спільно з померлою без реєстрації, проживав син - [PERSON], який здійснював за нею догляд та вів спільне господарство /а.с. 9/. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини, так як у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання [PERSON] із його з матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року, на час відкриття спадщини та смерті останньої. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved