Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

до суду\~звернулися[PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовною заявою до[PERSON] сільської ради провизнання права на спадкове майно. У позовній заяві позивач вказує, що 13 лютого 1996 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на право на земельну частку (пай), розміром 3,63 га в умовних кадастрових одиницях, із земель, які перебувають у колективній власності КСП «Прогрес», що належала померлій на підставі додатків 1 до рішення 13 сесії 4 скликання від 21.01.2005 по [PERSON] сільській раді та розпорядження голови Гадяцької райдержадміністрації № 596 від 27.12.1996. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла рідна сестра [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради, але за життя не оформила її. 13 січня 2000 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема на право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «Прогрес», площею 3,63 га в умовних кадастрових одиницях, яку вона прийняла після смерті [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав. Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] являються [PERSON], яка на підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 06.11.2017 оформила свою частину, та батько позивачів [PERSON], який помер 16 липня 2016 року і не оформив своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно померлого, зокрема і на право на ? частину земельної частки (паю) із земель, які перебували у колективній власності КСП «Прогрес» площею 3,63 га в умовних кадастрових одиницях, яку він прийняв після смерті [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав. Позивачі мають намір оформити право спадкування після смерті батька [PERSON], проте позбавлені можливості отримати свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай). Посилаючись на вищевикладене, вони звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після померлого батька [PERSON], в якому просили визнати за кожним з них право на 1/6 частину земельної частки (паю) розміром 3,63 га в умовних кадастрових одиницях, із земель, які перебували у колективній власності КСП «Прогрес». Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у підготовче засідання не зявилися, направили до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у підготовче засідання також не зявився, направив заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги позивачів визнає у повному обсязі. Третя особа [PERSON] направила заяву про можливість розгляду справи без її участі, проти задоволення позовних вимог позивачів не заперечує. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні матеріали, вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] сільської ради про визнання права на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до довідки відділу у Гадяцькому районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області від 15.06.2018 № 85/163-17, на підставі рішення Гадяцької райдержадміністрації від 27.12.1996 № 896, [PERSON] (померла 13.02.1996) належить право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «Прогрес», розміром 3,63 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по [PERSON] сільській раді не реєструвався та не видавався. Державний акт на імя [PERSON] в Книзі видачі державних актів на право власності на землю не реєструвався та не видавався. Судом встановлено, що [PERSON] включена в список громадян, які мали право посвідчити право власності на земельні частки (паї) згідно додатків 1 до рішення 13 сесії 4 скликання від 21.01.2005 [PERSON] сільської ради, про що зазначено у повідомленні відділу у Гадяцькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 16.05.2017 № 82/163-17. Згідно п. 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16\~квітня 2004\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК,\~у тому\~числі й\~у випадку,\~коли з\~різних причин\~ця особа\~не отримала\~сертифікат на\~право на\~земельну частку\~(пай). 13 лютого 1996 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 287814, виданим Гречанівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. У довідці виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 457 від 17.11.2016 зазначено, що [PERSON], яка померла 13.02.1996, на день смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. У даному господарстві станом на 13.02.1996 були зареєстровані: невістка [PERSON] та сестра [PERSON]. Інших зареєстрованих осіб станом на 13.02.1996 за вказаною адресою не значилось. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище якої [PERSON]), [INFO] та [PERSON], [INFO], були рідними сестрами, що слідує зі змісту довідок з Державного архіву Сумської області від 20.05.2017 про народження та про шлюб [PERSON], а також свідоцтва про народження [PERSON] Зі змісту інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 23.03.2017 слідує, що спадкова справа після померлої 13.02.1996 [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня. Відповідно до приписів Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Статтею 530\~Цивільного кодексу\~Української РСР в редакції 1963 року передбачалось, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).\~\~\~\~ Згідно ст.\~549\~Цивільного кодексу\~Української РСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді права на вищевказану земельну частку (пай), яке фактично прийняла її сестра [PERSON], так як\~\~на момент смерті була зареєстрована разом з померлою за однією адресою, тому вважається такою, що вступила в управління та володіння майном, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття спадщини. [PERSON] померла 13 січня 2000 року, про що зазначено у свідоцтві про смерть серії І-КЕ № 128898, виданому виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради. Згідно ч. 1 ст.\~534\~ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. За життя, а саме 08 вересня 1999 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений секретарем Малопобиванської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та зареєстрований в реєстрі під № 66, яким на випадок своєї смерті заповіла все її майно, яке на день її смерті буде належати їй, в чому б воно не заключалось і де б воно не знаходилось і взагалі все те, що їй буде належати і на що по закону матиме право заповіла [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 17.11.2016 № 458, [PERSON], яка померла 13.01.2000, на день смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. У даному господарстві станом на 13.01.2000 була зареєстрована [PERSON] не родич. Станом на дату смерті [PERSON] інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не значилось. Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 10.04.2017 № 221, [PERSON] та [PERSON] фактично вступили в управління та володіння спадковим майном померлої 13.01.2000 [PERSON]. Як зазначено у витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.05.2017, спадкова справа після померлої 13.01.2000 [PERSON] зареєстрована 25.05.2017 приватним нотаріусом [PERSON] Згідно рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 06 листопада 2017 року, яке набрало законної сили 17.11.2017, за [PERSON] визнано право\~\~на ? частину земельної ділянки площею 3,63 га в умовних кадастрових одиницях, що розташована на території [PERSON]\~\~сільської ради Гадяцького району Полтавської області та являється спадковим майном, що залишилось після смерті [PERSON],\~\~померлої 13.01.2000 року і належало їй в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла\~\~13.02.1996. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 328711, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області, [PERSON] помер 16 липня 2016 року. Судом встановлено, що померлий [PERSON] був батьком позивачів: [PERSON], [PERSON], дошлюбне прізвище якої [PERSON], та [PERSON], що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження, а також свідоцтвом про шлюб щодо зміни прізвища [PERSON] Як зазначено у довідці виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 17.11.2016 № 456, [PERSON], який помер 16.07.2016, на день смерті був зареєстрований за адресою: [INFO]. У даному господарстві станом на 16.07.2016 була зареєстрована мати [PERSON]. Інших зареєстрованих осіб станом на 16.07.2016 за вказаною адресою не значилось. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] від 02.06.2018 № 920/01-16, після померлої 13.01.2000 [PERSON] спадкова справа заведена на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка спадщину прийняла фактично, вступивши в управління спадковим майном. Крім неї, спадкоємцем є [PERSON], який прийняв спадщину фактично, вступивши в управління спадковим майном (помер 16.07.2016), інші особи із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися. Після померлого 16 липня 2016 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON], із заявами про відмову від прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON]. Інші особи із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися. Позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яка розташована на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що залишилось після смерті [PERSON] (померла 13.02.1996), спадкоємцем якої була сестра [PERSON], що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (померла 13.01.2000), спадкоємцями якої є [PERSON] та [PERSON] (помер 16.07.2016), спадкоємцями якого є позивачі, у звязку з тим, що ними не надано зареєстрованих правовстановлюючих документів на вищевказане майно, про що приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] 26 квітня 2018 року видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів знайшли підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved