Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Заявник [PERSON] 28.10.2001 звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт постійного його проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] померла його баба [PERSON] , яка за життя в силу свого похилого віку мала незадовільний стан здоров`я та потребувала стороннього догляду. Такий догляд здійснював заявник проживаючи разом з нею до часу її смерті, а в подальшому здійснив її поховання та почав розпоряджатись спадковим майном, яке відкрилось після її смерті. Однак, останній на момент смерті баби [PERSON] був зареєстрований за іншою адресою. За життя його баба [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно заповіла заявнику. Після смерті [PERSON] , заявник з метою оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно - земельну ділянку площею 4,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, звернувся до приватного нотаріуса, яким йому роз`яснено, що ним пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини, а доказів про постійне місце проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не надав. Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з відповідною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник - адвокат Смірнов С.І., заяву про встановлення факту підтримали повністю та просили її задовольнити з підстав вказаних у ній. Також заявник зазначив, що він фактично із 2016 року проживав із [PERSON] , здійснював за нею догляд, а після її смерті здійснив поховання останньої, він є єдиним спадкоємцем за заповітом. Представник заінтересованої особи - Диканська селищна рада Полтавського району Полтавської області, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, заперечення проти задоволення заяви відсутні. Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу полтавської області Шимка О.І., як заінтересована особа надала до суду заяву про розгляд заяви у його відсутність, при розгляді такої посилається на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] , його представника - адвоката Смірнова С.І., покази свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Ярохівка Диканського району Полтавської області померла [PERSON] , що підтверджується належно завіреною копією свідоцтва про смерть (а.с 5). Як вбачається з належно завіреної довідки, виданої Орданівською сільською радою Диканського району Полтавської області, нині померла [PERSON] до дня своєї смерті проживала та вела спільне господарство в с. Ярохівка Диканського району Полтавської області, разом зі своїм онуком [PERSON] - заявником по справі (а.с. 6). При цьому, місце проживання останнього з 29.11.2004 - с. Орданівка Диканського району Полтавської області (а.с. 4). Згідно довідки Орданівської сільської ради від 22.11.2018, [PERSON] поніс витрати на поховання бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . На випадок своєї смерті [PERSON] 20.09.20218 складено заповіт, який посвідчено Орданівською сільською радою Диканського району Полтавської області. Вказаним заповітом, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Відомості про скасування такого заповіту, або визнання його недійсним у матеріалах справи відсутні. За життя нині померла [PERSON] , на підставі Державного акта на земельну ділянку серії ПЛ № 012283, виданого Диканською РДА Полтавської області володіла земельною ділянкою площею 4,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Диканської селищної ради Полтавського району Полтавської області. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що вони знали нині померлу [PERSON] , як свою односельчанку та сусідку, яка декілька останніх років свого життя проживала разом зі своїм онуком [PERSON] .. Останній здійснював догляд за нині померлою [PERSON] до дня її смерті, постійно проживав із бабусею, вів господарство, а також здійснював її поховання. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. З дослідженого в судовому засіданні листа приватного нотаріуса Шики О.І. від 23.10.2019, вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. А самому заявнику по справі, приватним нотаріусом рекомендовано звернутись до суду, оскільки ним пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини, а також не пред`явлені докази про постійне місце проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами вказаний факт може бути встановлено в судовому порядку. Суд звертає увагу, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч.3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 по справі № 404/2163/16-ц. Досліджені в судовому засіданні докази, в своїй сукупності, дають підстави суду стверджувати, що дійсно заявник [PERSON] проживав разом із спадкодавцем [PERSON] в с. Ярохівка Диканського району Полтавської області на день її смерті, а отже заява останнього підлягає задоволенню.

Outcome: approved