Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

До Черкаського районного суду Черкаської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з нею. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] та просив визначити місце проживання дитини з батьком. Позивачка за первісним позовом та її представник у судовому засіданні наполягали на задоволенні заявлених позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію тим що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з її малолітнім сином, а вона має змогу його утримувати надавати належне піклування, що підтверджується матеріалами даної справи. Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити позивачці у задоволенні позову, посилаючись на те, що син перебуває під постійним піклуванням батька, мати веде аморальний спосіб життя і не зможе належним чином забезпечити виховання сина, а тому просили задоволити зустрічний позов та визначити місце проживання сина з батьком, так як батько має всі необхідні можливості утримувати дитину, забезпечений житлом та фінансово, має умови проживання для сина, має позитивні характеристики за місцем проживання та роботи. Представник третьої особи служби у справах дітей Черкаської РДА у судовому засіданні надав пояснення, що у наданому висновку про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком не було враховано наявність доходу у матері, а тому було прийняте таке рішення, а 21.01.2015 року представник третьої особи у судове засідання не прибув проте надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначаючи, що третя особа у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду. Представник третьої особи служби у справах дітей Черкаської міської ради у судовому засіданні пояснила, що відповідний висновок про визначення місця проживання дитини надається за місцем проживання дитини відповідною службою у справах дітей, оскільки дитина постійно проживає та навчається у місті Черкасах, тому саме на них покладається обов'язок вирішувати дані питання. Проте на виконання вимог ухвали суду, щодо підготовки відповідного висновку у даній справі, служба у справах дітей не може розглянути та вирішити зазначене питання, оскільки, як позивачка так і відповідач на даний час проживають за однією адресою разом з дитиною. Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO], у відомостях про батьків зазначено, що його батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Судом досліджено висновок органу опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації яким визначено місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] Суд критично оцінює даний висновок, по скільки, як вбачається з матеріалів справи та підтвердили і самі сторони у справі, що малолітній [PERSON] проживає та навчається в м. Черкасах, а не в Черкаському районі, як зазначено у висновку, крім цього в самому висновку зазначено, що не було враховано наявність доходів у [PERSON], оскільки нею не було надано відповідної довідки. Враховуючи що малолітній проживає та навчається в м. Черкасах, тому суд вважає, що відповідний висновок має надавати служба у справах дітей Черкаської міської ради, відповідно до вимог п. 72 Постанови Кабінету міністрів України №866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини». Як встановлено судом у судовому засіданні на даний час малолітній [PERSON] проживає в одному помешканні з батьком [PERSON] та матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідними довідками наявними у матеріалах справи та не заперечується і самими сторонами у справі. За приписами ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Частиною 5 статті 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною 2 ст. 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Частиною 1 статті 152 СК України визначено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Статтею 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Приписами ч. 1 ст. 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що на даний час і батько і мати проживають разом з малолітнім за однією адресою, за таких обставин, суд не може вирішити питання про визначення місця проживання малолітнього з кимось з батьків, а тому вважає вимоги як первісного так і зустрічного позову передчасними та такими що не підлягають до задоволення, що в повній мірі відповідає вимогам ч. 1 ст. 161 СК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Outcome: dismissed