overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

З 16 липня 1988 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя не повнолітніх дітей не мають. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розлучення з відповідачем, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причин різних поглядів на життя, відсутності взаємопорозуміння між сторонами. Шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивач не згодний. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою є неможливими, тому позивач і просить суд розірвати даний шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, але подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена завчасно, а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причин неявки в судове засідання. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянув надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст.ст.10,11 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя сторін. Як вбачається з цивільного позову, спільне життя з відповідачем не склалось. Подружжя не знаходить спільної мови, не веде спільного господарства, а шлюб носить виключно формальний характер. Спільне проживання сторін припинено з вересня 2015 року. Позивач також категорично зазначив про недоцільність надання їм строку на примирення. Фактично сім'я розпалася та її подальше збереження є абсолютно неможливим. Відповідно до вимог ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

З 16 липня 1988 року сторони перебувають в юридичному шлюбі, від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих мотивів, що по причині різності характерів та поглядів на життя, сторони з грудня 2016 року припинили подружні відносини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Байша». Відповідач в судове засідання не зявився та причин своєї неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений про час і місце судового засідання, від нього не надійшло повідомлень про причини неявки, а відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, тому відповідно до вимог ст.224 ч.1 ЦПК України суд ухвалив проведення заочного розгляду даної справи, проти чого не заперечує позивач. За таких обставин позов підлягає задоволенню, оскільки сімя сторін фактично розпалася, а в судовому засіданні позивач категорично наполягає на розлученні. На підставі наведеного, ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

З 16 липня 1999 року сторони перебували у шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітніх дітей, [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою у позивача не склалося, з 2012 року вони припинили шлюбні взаємини і проживають окремо. Діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання [PERSON] та [PERSON], тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) до їх повноліття. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, просить слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з 16 липня 1999 року сторони перебувають у шлюбних відносинах. Згодом через сварки та непорозуміння сторони припинили шлюбні відносини і почали жити окремо. Відповідачка є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, виданими 04 лютого 2000 року та 04 квітня 2006 року видані виконкомом Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, актові записи № 01, № 08 відповідно і зобов`язана їм надавати допомогу. На даний час діти знаходяться на утриманні позивача, добровільно відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

З 16 липня 1999 року сторони перебували у шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою у позивача не склалося, тому з 2012 року вони припинили шлюбні взаємини і проживають окремо. Позивач не має наміру до примирення і наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідачка просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з 16 липня 1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач не має наміру до примирення, наполягає на розірванні шлюбу. Зважаючи на волю і не бажання позивача проживати в шлюбі з відповідачкою, суд вважає що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може. При таких обставинах суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

З 16 липня 2011 року сторони перебувають в юридичному шлюбі, від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих мотивів, що по причині різності характерів та поглядів на життя, сторони з жовтня 2015 року припинили подружні відносини, також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, з тих мотивів, що хоче зберегти сім'ю. За таких обставин позов підлягає задоволенню, оскільки сім'я сторін фактично розпалася, в судовому засіданні позивачка категорично наполягає на розлученні, а наданий сторонам двохмісячний строк для примирення не дав позитивних результатів. На підставі наведеного, ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

З 16 листопада 1991 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але згодом через різні погляди на сімейне життя в сім`ї почали виникати часті сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим з 2015 року сторони припинили шлюбні відносини. Тому позивачка просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений належним чином, про причину неявки не повідомив, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, заходів для поновлення сім`ї не приймають. Через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, з 2015 року сторони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає примирятися з відповідачем. За таких обставин, суд вважає, що спільне проживання суперечитиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що має істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

З 16 листопада 2002 по 2 грудня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого придбали квартиру [ADDRESS]. Позивачка, посилаючись на те, що вони з відповідачем після розірвання шлюбу не можуть проживати однією сім'єю, звернулася в суд і просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, придбаної в період шлюбу. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що квартира є особистою власністю відповідача, оскільки придбана на кошти його матері. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 6 листопада 2002 по 2 грудня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням суду від 2 грудня 2011 року. За час спільного проживання подружжям придбано квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована на відповідача, що підтверджується договором купівлі-продажу від 7 грудня 2002 року. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір'ю [PERSON] Перед одруженням сина вона вирішила подарувати йому квартиру. В період вересня - жовтня 2002 року, домовившись з [PERSON] про купівлю квартири за 1800 доларів США, вона передала останньому 500 доларів завдатку і почала проводити ремонт. Нотаріально оформити договір купівлі-продажу до 5 грудня 2002 року не могли, оскільки син [PERSON], який є співвласником квартири, був неповнолітнім. З метою уникнення отримання від органу опіки та піклування дозволу на продаж квартири, договір купівлі-продажу нотаріально посвідчили 7 грудня 2002 року. Це ж в судовому засіданні підтвердили і свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України заперечення однієї із сторін факту вчинення правочину може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Позивачка заперечила факт вчинення правочину дарування квартири відповідачеві, а він, окрім показів свідків, не надав суду доказів, які б підтверджували, що спірна квартира є його особистою власністю, так як була подарована тільки йому, тому суд вважає, що вона є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, тому за позивачкою слід визнати право власності на 1/2 її частину. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати: 661 грн 50 коп судового збору, та з урахуванням складності справи та часу, витраченого на її розгляд - 1500 грн за надання правової допомоги адвокатом. На підставі наведеного, ст.ст. 68-71 СК України, ст. 368 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

З 16 листопада 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але згодом через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства в сім`ї почали виникати часті сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим з вересня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини. Тому позивачка просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідач [PERSON], згідно заяви, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 16 листопада 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області. Від шлюбу у них народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, з вересня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, заходів для поновлення сім`ї не приймають, проживають окремо, позивачка не бажає примирятися з відповідачем, відповідач позовні вимоги визнав. За таких обставин, суд вважає, що спільне проживання суперечитиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

З 16 лютого 1997 року позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] . Шлюб було зареєстровано Виконавчим комітетом Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області 16 лютого 1997 року, актовий запис № 2. Дошлюбне прізвище відповідачки « [PERSON] ». Від шлюбу з відповідачкою є дорослий син - [PERSON] , [INFO] , який має свою родину. Сімейне життя останні роки з відповідачкою не склалося, так як між сторонами стали постійно виникали непорозуміння, сварки, внаслідок того, що кожний має свої погляди на подружнє життя, сім`ю, ведення господарства. Таке відношення призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. З жовтня 2016 року сторони проживають окремо один від одного. За таких обставин позивач остаточно зрозумів, що збереження їхнього шлюбу неможливе, так як втрачено почуття кохання та поваги. Від позивача до суду надійшла заява в якій він просить справу розглянути в його відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Оскільки сторони проживають окремо, спільно господарство не ведуть, фактично сім`я розпалась і подальше її збереження не можливе. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

З 16 лютого 2013 року сторони перебували у шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спочатку відносини між сторонами були добрими, але згодом в їхній сім`ї через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства почали виникати часті сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим сторони з грудня 2013 року припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання [PERSON], тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до його повноліття. Відповідач згідно заяви просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, на стягнення аліментів згоден. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з 16 лютого 2013 року сторони перебувають у шлюбних відносинах. Згодом через сварки та непорозуміння сторони з грудня 2013 року припинили шлюбні відносини і почали жити окремо. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, виданим 16 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 44 і зобов`язаний йому надавати допомогу. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою № 119 Світлогірської сільської ради від 20 лютого 2014 року, добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

З 16 серпня 2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку Аліну, [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але з січня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивач просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідачка згідно заяви просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, згодна на розірвання шлюбу. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, з січня 2016 року проживають окремо, позивач не бажає примирятися з відповідачкою, вважає, що спільне проживання з відповідачкою суперечитиме інтересам сторін та неповнолітніх дітей, відповідачка позовні вимоги визнала. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

З 16 травня 1979 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спочатку шлюбні відносини між сторонами були добрими, але згодом через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства в сім`ї почали виникати часті сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим з березня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Тому позивачка просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідач у судове засідання не з'явився, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки обгрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства припинили шлюбні відносини з березня 2014 року, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, заходів для поновлення сім`ї сторони не приймають, проживають окремо, позивачка не бажає примирятися з відповідачем, вважає, що спільне проживання з відповідачем суперечитиме інтересам сторін. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

З 16 травня 1996 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розлучення з відповідачкою, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинено з 14 січня 2014 року і на примирення позивач не згодний. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою є неможливим, тому позивач і просить суд розірвати даний шлюб. У судове засідання сторони не зявилися, проте надали до суду заяви, в яких позивач позовні вимоги підтримав, а відповідачка їх визнала та просять справу розглянути у їх відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивач довів перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сімї, а відповідачка проти розлучення не заперечує. За таких обставин, суд зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved