Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря психіатричного закладу про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар в примусовому порядку на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Заява обґрунтована тим, що [PERSON], [INFO], мешканка м. Ромни, 1-й провулок Полтавський, буд. 36, була госпіталізована 13.09.2016 року о 13.10 год. в гостре психіатричне відділення ОКЗ Сумського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги з кооператива «Олдиш» м.Суми у звязку з неадекватною поведінкою: активно висловлювала суїцидальні думки, не надавала про себе жодних анамнестичних та паспортних відомостей, інструкцій не виконувала, була дезорієнтована в місці, часі, власній особистості. Прийнята в гостре психіатричне відділення як невідома особа. За сприянням співробітників відділу поліції у справах по безвісті зниклим особу пацієнтки було встановлено та знайдена її донька. 14.09.2016 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, та було зроблено висновок, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі: атеросклеротична деменція. У зв'язку з тим, що у пацієнтки виявлено тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, враховуючи суїцидальні висловлювання, а також, встановлений діагноз, що унеможливлює надання особою усвідомленої згоди на лікування та обстеження, вона потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». У судовому засіданні представник психіатричного закладу, лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала у повному обсязі і просила її задовольнити. Прокурор просила заяву задовольнити, оскільки у пацієнтки виявлено загострення тяжкого психічного захворювання, ненадання психіатричної допомоги в примусовому порядку може зашкодити здоровю [PERSON] [PERSON], яка приймала участь в судовому засіданні, не змогла надати пояснень щодо поданої заяви про її госпіталізацію. Донька [PERSON] [PERSON] пояснила, що після смерті батька в 2010 році у її матері [PERSON] стали проявлятися ознаки психічного захворювання. Її матір проживає в м.Ромни, інколи приїздить до неї в м.Суми, може десь заблукати. Матір може не впізнати її, інколи поводить себе агресивно, все забуває. Приїздить до неї у брудному одязі, не бажає митися. В 2014 році її матір лікувалася в психіатричній лікарні в м.Ромни. На даний час, вважає, що матір потребує лікування і не заперечує щодо госпіталізації її до психіатричного стаціонару. Адвокат, який надає [PERSON] правову допомогу, не заперечує проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу. Суд, заслухавши пояснення представника Сумського обласного психоневрологічного диспансера, думку прокурора, адвоката [PERSON], доньки [PERSON] [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. [PERSON], [INFO], мешканка м. Ромни, була госпіталізована 13.09.2016 року о 13.10 год. в гостре психіатричне відділення ОКЗ Сумського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги з кооператива «Олдиш» м.Суми у звязку з неадекватною поведінкою: активно висловлювала суїцидальні думки, не надавала про себе жодних анамнестичних та паспортних відомостей, інструкцій не виконувала, була дезорієнтована в місці, часі, власній особистості. Прийнята в гостре психіатричне відділення як невідома особа. За сприянням співробітників відділу поліції у справах по безвісті зниклим особу пацієнтки було встановлено та знайдена її донька [PERSON] 14.09.2016 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів у складі: в.о. зав. відділенням - [PERSON], лікар - психіатр - [PERSON] Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі: атеросклеротична деменція. У зв'язку з тим, що хвора за своїм психічним станом не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, не може дати усвідомлену згоду на госпіталізацію та лікування, враховуючи те, що на даний час лікування можливе лише в стаціонарних умовах психіатричного закладу, її психічний стан становить загрозу власному життю (наявні суїцидальні думки), ненадання необхідної допомоги призведе до погіршення здоров`я пацієнтки та може нести загрозу її життю, вона потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку (а.с. 3). З медичної документації вбачається, що в 2014 році [PERSON] лікувалася в психіатричній лікарні в м.Ромни. Згідно з даними компютерної томографії головного мозку у [PERSON] виявлена атрофія півкуль мозку та мозочку. В судовому засіданні [PERSON] не змогла надати пояснення через свій психічний стан. Донька [PERSON] [PERSON] зазначила про необхідність лікування матері в психіатричному закладі. Отже, згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів від 14.09.2016 року, медичної документації [PERSON], остання страждає на тяжкий психічний розлад, на даний час є загострення тяжкого психічного захворювання, вона може вчинити дії, що являють реальну небезпеку для неї,неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. На підставі досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved