Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

До суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-106/122/2008, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 29200,00 доларів США з процентною ставкою за користуванням кредиту у розмірі 4,49%+FIDR (процентна ставка по строковим депозитам фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту), термін дії договору - до 05 червня 2023 року. Відповідач з 2009 року припинив внесення щомісячних платежів за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість, яка станом на 09 липня 2013 року складає: заборгованість за відсотками 3108,63 доларів США, заборгованість за кредитом - 28941,66 доларів США, пеня - 935049,60 грн. Просили суд стягнути зазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 3441,00 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Таким чином, суд вважає за можливим розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Позивач не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Представник позивача до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України як наслідок порушення позичальником умов договору - прострочення повернення чергової частини, встановлено право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 03 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-106/122/2008, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 29200,00 доларів США з процентною ставкою за користуванням кредиту у розмірі 4,49%+FIDR (процентна ставка по строковим депозитам фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту), термін дії договору - до 05 червня 2023 року /а.с. 3-11/. 29.06.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Факторинг Україна» договір купівлі - продажу кредитного портфелю та договір відступлення права вимоги, у тому числі за спірним кредитним договором /а.с. 13-20/. У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконував свої зобов'язання передбачені кредитним договором належним чином. З розрахунку суми заборгованості вбачається, що станом на 09.07.2013 року має наступну заборгованість: 28941,66 доларів США - заборгованість за кредитом, 3108,63 доларів США - заборгованість за відсотками, 935049,60 гривень - пеня /а.с.12/. На підставі наведеного, відповідачем не виконано взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, у зв'язку з чим відповідно до ст.. 526, 1054 ЦК України з нього на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 551 ЦК України розмір неустойки, встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з п. 4.1.1. кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки. Вирішуючи питання про стягнення пені, суд виходить з того, що розмір пені значно перевищує розмір збитків. Відповідно до ч 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Судом встановлено, що заборгованість за капіталом по кредиту складає 28941,66 доларів США, за відсотками - 3108,63 доларів США, а пеня - 935 049,60 грн., тобто нарахована пеня значно перевищує розмір завданих збитків, що є підставою для зменшення розміру пені. Крім того, слід зазначити, що відповідачем були порушені зобов'язання за кредитним договором у 2009 році, проте вперше з позовом до суду звернулися у січні 2014 року, чим фактично сприяли збільшенню розмірів збитків та не вживали заходів щодо їх зменшення. Таким чином, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до розміру заборгованості за відсотками виходячи з гривневого еквіваленту за офіційним курсом НБУ гривні до долару США на день винесення рішення, тобто станом на 19.03.2014 року та стягнути пеню у розмірі 30 961,33 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3441,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial