Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

До суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.10.2009 р. у розмірі 101210,42 грн. та судові витрати в сумі 1600,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.10.2009 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначає, що позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2017 р. має заборгованість у сумі 101210,42 грн., яка складається з наступного: 7957,00 грн. заборгованість за кредитом; 84460,85 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3496,84 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 4795,73 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не зявився, у позові просить розглядати справу за відсутності представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов не подала. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до укладеного договору № б/н від 23.10.2009 р. [PERSON] у ЗАТ КБ «Приватбанк» отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «Приватбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», проведено державну реєстрацію вказаних змін. Вказаний договір складається з заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами як шляхом внесення коштів на картку клієнта, так і шляхом списання Банком з інших рахунків клієнта. Згідно п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнтові карти, їх вид та строк дії визначений у заяві та в памятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі заяви «Відмітки банку». Відповідно до п. 3.2 Умов і правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банка, та надає банку право в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити ) кредитний ліміт. Згідно з п. 3.3 Умов і правил надання банківських послуг підписання договору є прямою та безумовною згодою боржника відносно будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком. Відповідно до п. 3.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт або його довірена особа використовують платіжні карти в розмірі платіжного ліміту відповідного картрахунку, як засіб для безготівкових розрахунків за товари та (послуги), для перерахування коштів з картрахунків на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівки в касах банку, фінансових установах, через банкомати і здійснення інших операцій, передбачених угодою сторін та діючим законодавством України. Пунктом 3.5 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що порядок здійснення платіжних операцій з використанням платіжних карт, а також порядок отримання кредиту, регулюється діючим законодавством України, нормами Міжнародних платіжних систем, цим договором, умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами банку. Згідно з п. 6.5 Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, за перевитрачання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. На підставі п. 6.6 Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний у випадках невиконання зобовязань по договору, на вимогу банку виконувати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплаті винагороди банку. При оформлені кредитної картки відповідач був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві та погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг. Умови кредитного договору відповідач не виконав у повному обсязі. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 31.10.2017\~р. банком нарахована заборгованість 101210,42 грн. за кредитним договором №\~б/н від 23.10.2009 р., яка складається з наступного: 7957,00 грн. заборгованість за кредитом; 84460,85 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3496,84 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 4795,73 грн. штраф (процентна складова). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки [PERSON] не сплатила заборгованість по тілу кредиту, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Хоча відповідач [PERSON] до суду не зявилась, своєї думки щодо позову не виказала, дослідження розрахунку заборгованості принаймні в частині арифметичної перевірки правильності здійснених нарахувань є обовязком суду. Вирішуючи питання обґрунтованості нарахованих відсотків, суд виходить з наступного. Так, загальна сума відсотків за користування кредитними коштами складається з суми відсотків, нарахованих з залишків поточної та простроченої заборгованості за кредитом. Відповідач у період дії кредитного договору активно користувався кредитними коштами, періодично здійснював повне погашення заборгованості за кредитом, відсотками. З 30.06.2014 р. у відповідача перед банком почала обліковуватись заборгованість у розмірі 7562,17 грн., яка є поточною заборгованістю на яку нараховуються відсотки. При цьому станом на вказану дату у відповідача вже наявна заборгованість за відсотками у розмірі 617,37 грн. З 01.09.2014 р. позивач підвищив відсоткову ставку [PERSON] з 30,00 % до 34,80 %, а з 01.04.2015 р. до 43,20 %, на що вказує розрахунок заборгованості. Суд вважає необґрунтованим підвищення відсоткової ставки за кредитом до вказаних розмірів, оскільки ані заявою позичальника, ані Умовами і правилами надання банківських послуг не визначено право банку підвищувати відсоткову ставку саме до 34,80 %, а у подальшому до 43,20 %. Жодних доказів, які б вказували на обґрунтованість дій банку щодо підвищення відсоткової ставки до вказаних розмірів матеріали справи не містять, хоча суд, сприяючи позивачу в реалізації його процесуальних прав, двічі визнавав обовязковою явку представника банку з метою надання пояснень з цього приводу, однак ухвали суду були свідомо проігноровані позивачем. Перевіривши арифметичний розрахунок нарахованих відсотків з 30.06.2014 р., судом встановлено, що його вчинено не вірно. Так, розмір відсотків має розраховуватись по формулі: сума заборгованості за кредитом з якої нараховуються проценти х розмір процентної ставки / 365 (кількість днів у календарному році) / 100 х кількість днів прострочення. Кількість днів прострочення з 30.06.2014 р. до 31.07.2017 р. складає 1128 днів. Отже, розрахунок має бути наступним: 7562,17 грн. х 30 % / 365 / 100 х 1128 днів = 7011,06 грн. Таким чином, з відповідача слід стягнути загальну суму відсотків у розмірі: 7628,43 грн. = заборгованість за відсотками з 30.06.2014 р. у розмірі 7011,06 грн. + заборгованість за відсотками до 30.06.2014 р. у розмірі 617,37 грн.). Щодо заявлених до стягнення комісії та пені суд виходить з наступного. Так, як видно з доданих до позову доказів, договором № б/н від 23.10.2009 р. не передбачена ані сплата комісії, ані сплата пені у конкретній сумі. Оскільки доказів, які б вказували на обґрунтованість дій банку як щодо нарахування комісії та пені як таких, так і щодо розмірів цих нарахувань матеріали справи не містять, хоча суд, сприяючи позивачу в реалізації його процесуальних прав, двічі визнавав обовязковою явку представника банку з метою надання пояснень з цього приводу, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в цій частині за недоведеністю. Щодо стягнення штрафів суд виходить з наступного. Так, умовами укладеного договору передбачено сплату штрафів у розмірі 500,00 грн., а також 5 % від суми позову. Наразі обґрунтованою є сума позову у розмірі 15585,43 грн. (тіло кредиту та відсотки), тож підлягає стягненню штраф у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та штраф у розмірі 15585,43 /100 х 5 = 779,27 грн. (процентна складова). Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial